№ апеляційного провадження: 22-ц/824/9845/2025
Головуючий у суді першої інстанції: Кравченко Ю.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2025 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Крижанівської Г.В.,

суддів Оніщука М.І., Шебуєвої В.А.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Македона Олександра Андрійовича, який діє від імені та в інтересах Акціонерного товариства «Універсал Банк», на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 26 лютого 2025 року, ухвалене у м. Києві, у складі судді Кравченко Ю.В., повний текст якого складено 26 лютого 2025 року, у справі № 759/16565/24 за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2024 року Акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі - АТ «Універсал Банк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Зазначило, що АТ «Універсал Банк» запустило проект monobank, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. 23 листопада 2020 року ОСОБА_1 встановив мобільний додаток monobank та підписав Анкету-заяву до договору про надання банківських послуг. У вказаній анкеті-заяві зазначено, що ця анкета-заява разом із Умовами і правилами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок у розмірі 20 000,00 грн., спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка НОМЕР_1 . АТ «Універсал Банк» свої зобов`язання за договором виконало та надало відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Разом з тим, відповідач всупереч чинному законодавству та умовам договору належним чином обов`язки перед банком не виконав і має заборгованість, яка станом на 26 травня 2024 року становить 38 701,30 грн., яка складає заборгованість по тілу кредиту. З урахуванням викладеного, АТ «Універсал Банк» просило стягнути з ОСОБА_1 вказану заборгованість.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 26 лютого 2025 року в задоволенні позову АТ «Універсал Банк» відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Македон О.А., який діє в інтересах АТ «Універсал Банк», подав апеляційну скаргу. Просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким позов АТ «Універсал Банк» задовольнити. Посилається на те, що судом було порушено норми матеріального та процесуального права, неповно встановлено обставини, що мають значення для справи. Ухвалюючи рішення, судом першої інстанції не було досліджено механізму отримання банківських послуг в рамках проекту monobank, а також процедуру погодження споживачем Умов і правил обслуговування рахунків. Зазначає, що підписавши анкету-заяву, відповідач підтвердив, що він ознайомлений з Умовами обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк», Тарифами за карткою Monobank, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, та отримав їх примірники в мобільному додатку. Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» опубліковані на офіційному сайті банку та доступні для ознайомлення. Відповідач завантажив мобільний застосунок, пройшов ідентифікацію, а також користувався кредитною карткою. Відтак, сторонами було погоджено усі істотні умови договору. Також, відповідач не оспорював укладення ним кредитного договору із АТ «Універсал Банк» та не спростовував наданих АТ «Універсал Банк» розрахунків заборгованості.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України справа призначена до розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи за наявними в матеріалах справи документами.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись до суду, АТ «Універсал Банк» посилалося на те, що 23 листопада 2020 року між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, на підставі якого відповідачу наданий кредит у розмірі 20 000,00 грн., з видачею спеціального платіжного засобу у вигляді платіжної картки НОМЕР_1 .

Відповідно до доданого до позовної заяви розрахунку ОСОБА_1 має заборгованість за кредитним договором, яка станом на 26 травня 2024 року становить 38 701,30 грн., яка складає заборгованість по тілу кредиту.

АТ «Універсал Банк» порушило питання про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості.

Суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог АТ «Універсал Банк» у зв`язку з недоведеністю.

Відмовляючи в позові АТ «Універсал Банк», суд першої інстанції виходив з того, що АТ «Універсал Банк» не доведено належними та допустимим доказами відкриття ОСОБА_1 рахунку, надання йому кредиту та наявності у нього заборгованості.

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування такого рішення суду першої інстанції.

Згідно зі ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Заявляючи позовні вимоги, АТ «Універсал Банк» посилалося на те, що 23 листопада 2020 року з ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, на підставі якого відповідачу був наданий кредит у розмірі 20 000 грн., з видачею йому спеціального платіжного засобу у вигляді платіжної картки НОМЕР_1 .

До позовної заяви АТ «Універсал Банк» додано розрахунок заборгованості за договором, копію анкети-заяви відповідача до договору про надання банківських послуг, Витяг з Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank, роздруківку Таблиці «Чорна картка monobank», Паспорта споживчого кредиту Чорної картки monobank, копію картки платника податків та посвідки на постійне проживання відповідача.

Разом з тим, вказані документи не підтверджують наявності та розміру заборгованості.

АТ «Універсал Банк» не надано суду належних та допустимих доказів фактичного надання ОСОБА_1 кредитної картки, відкриття на його ім`я відповідного рахунку.

Позивачем не було надано суду першої інстанції виписки з рахунку ОСОБА_1 , з якої можна було б встановити надання відповідачу кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, факт користування ним карткою, рух коштів по рахунку та наявність заборгованості.

Такої виписки по рахунку не було долучено представником АТ «Універсал Банк» і до апеляційної скарги.

Наданий позивачем розрахунок кредитної заборгованості не є безспірним доказом надання відповідачу кредиту та наявності у нього заборгованості, оскільки він був складений самим позивачем.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог АТ «Універсал Банк».

Доводи апеляційної скарги представника АТ «Універсал Банк» не спростовують висновків суду першої інстанції щодо недоведеності відкриття відповідачеві рахунку, користування ним кредитом та наявності у нього заборгованості.

Колегія суддів не вбачає порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційна скарга представника АТ «Універсал Банк» підлягає залишенню без задоволення, а рішення Святошинського районного суду м. Києва від 26 лютого 2025 року - без змін.

Керуючись ст. 268, 367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Македона Олександра Андрійовича, який діє від імені та в інтересах Акціонерного товариства «Універсал Банк», залишити без задоволення.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 26 лютого 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач

Судді