Справа № 539/6083/25
Провадження № 2-н/539/1786/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2025

Суддя Лубенського міськрайонного суду Полтавської області Г.М.Гуменюк, розглянувши заяву ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природній газ,-

В С Т А Н О В И ЛА:

ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» звернулося до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природній газ.

Розглянувши надані матеріали, приходжу до висновку про необхідність відмовити у видачі судового наказу з таких підстав.

Частиною 5 ст.165 ЦПК України передбачено, що у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

Згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру боржник ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Проте, у заяві про видачу судового наказу заявник зазначає, що борг виник за адресою: АДРЕСА_1 , проте докази реєстрації боржника за вказаною адресою відсутні.

Доказів, які б підтверджували, що за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на житло за адресою: АДРЕСА_1 , або ж, що вона проживає за вказаною адресою та користується послугами, які надає заявник (тобто доказів, які б свідчили про обов`язок божника утримувати вказане житло) суду не надано.

За нормами п.8 ч.1 ст.165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Оскільки, ОСОБА_1 за адресою зазначеною стягувачем у заяві про видачу судового наказу не зареєстрована, даних щодо оформлення за нею права власності на або його проживання за даною адресою суду не надано, тобто із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, тому суд вважає за необхідне у видачі судового наказу відмовити.

Частиною 2 статті 167 ЦПК України, передбачено, що за результатом розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Згідно ч.1 ст.166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстави, передбаченої п.8 ч.1 ст.165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою після усунення її недоліків.

У відповідності до ч. 2 ст. 161 ЦПК України, особа має право звернутися до суду з вимогами визначеними у частині першій цієї статті, в наказаному або в спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Керуючись статтями 165, 353, 354 ЦПК України,-

П О С Т А Н О В И Л А:

У видачі судового наказу за заявою ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природній газ- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Лубенського міськрайонного суду Г.М. Гуменюк