Житомирський апеляційний суд
Справа №295/4144/25 Головуючий у 1-й інст. Чішман Л. М.
Категорія 3 Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2025 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді: Талько О.Б.,

суддів: Коломієць О.С., Григорусь Н.Й.,

за участю секретаря Антоневської В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 295/4144/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення частки у майні боржника, за заявою представника ОСОБА_1 адвоката Гуртовенка Романа Михайловича, про забезпечення позову, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Гуртовенка Романа Михайловича, на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 28 березня 2025 року, постановлену під головуванням судді Чішман Л.М.,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2025 року позивач звернувся до суду із позовом, в якому просив визначити частки у спільному майні боржника - ОСОБА_2 , в об`єктах спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а саме: 1) у грошових коштах на рахунку НОМЕР_1 в АТ КБ ПРИВАТБАНК, відкритому на ім`я ОСОБА_3 , в сумі 7619,29 євро; грошових коштах на рахунку НОМЕР_2 в АТ КБ ПРИВАТБАНК, відкритому на ім`я ОСОБА_3 , в сумі 7051,41 євро; в грошових коштах на рахунку НОМЕР_3 в АТ КБ ПРИВАТБАНК, відкритому на ім`я ОСОБА_3 , в сумі 3142,55 грн.; грошових коштах на рахунку НОМЕР_4 в АТ КБ ПРИВАТБАНК, відкритому на ім`я ОСОБА_3 , в сумі 27216,79 грн.; грошових коштах на рахунку НОМЕР_5 в АТ КБ ПРИВАТБАНК, відкритому на ім`я ОСОБА_3 , в сумі 22094,89 доларів США;

2) у об`єктах рухомого майна, які зареєстровані за ОСОБА_3 : автомобілі TOYOTA TUNDRA, 2016 року випуску, номер шасі НОМЕР_6 , номерний знак: НОМЕР_7 колір сірий; причепі ВЕРДА, 1.05, 2020 року випуску, номер шасі НОМЕР_8 , номерний знак: НОМЕР_9 , колір сірий; легковому автомобілі MERCEDES-BENZ GTE 350D, 2019 року випуску, номер шасі НОМЕР_10 , номерний знак: НОМЕР_11 , колір сірий; мотоциклі HONDA GL 1800DA, 2020 року випуску, номер шасі НОМЕР_12 , номерний знак: НОМЕР_13 , колір чорний; причепі ВЕРДА 1.01, 2020 року випуску, номер шасі НОМЕР_14 номерний знак: НОМЕР_15 , колір сірий; вантажному автомобілі MERCEDES-BENZ SPRINTER 516 CDI, 2014 року випуску, номер шасі НОМЕР_16 , номерний знак: НОМЕР_17 , колір синій, - визначивши за боржником - ОСОБА_2 , частку у даному майні в розмірі 50% на вищезазначені майнові активи.

Разом з позовною заявою представником позивача подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову, в якій останній просить накласти арешт на належне ОСОБА_3 майно:

- грошові кошти на рахунку НОМЕР_1 в АТ КБ ПРИВАТБАНК, відкритому на ім`я ОСОБА_3 , в сумі 7619,29 євро;

- грошові кошти на рахунку НОМЕР_2 в АТ КБ ПРИВАТБАНК, відкритому на ім`я ОСОБА_3 , в сумі 7051,41 євро;

- грошові кошти на рахунку НОМЕР_3 в АТ КБ ПРИВАТБАНК, відкритому на ім`я ОСОБА_3 , в сумі 3142,55 грн.;

- грошові кошти на рахунку НОМЕР_4 в АТ КБ ПРИВАТБАНК, відкритому на ім`я ОСОБА_3 , в сумі 27216,79 грн.;

- грошові кошти на рахунку НОМЕР_5 в АТ КБ ПРИВАТБАНК, відкритому на ім`я ОСОБА_3 , в сумі 22094,89 доларів США;

на об`єкти рухомого майна, які зареєстровані за ОСОБА_3 :

-автомобіль TOYOTA TUNDRA, 2016 року випуску, номер шасі НОМЕР_6 , номерний знак: НОМЕР_7 , колір сірий;

- причіп ВЕРДА, 1.05, 2020 року випуску, номер шасі НОМЕР_8 , номерний знак: НОМЕР_9 , колір сірий;

- легковий автомобіль MERCEDES-BENZ GTE 350D, 2019 року випуску, номер шасі НОМЕР_10 , номерний знак: НОМЕР_11 , колір сірий;

- мотоцикл HONDA GL 1800DA, 2020 року випуску, номер шасі НОМЕР_12 , номерний знак: НОМЕР_13 , колір чорний;

- причіп ВЕРДА 1.01, 2020 року випуску, номер шасі НОМЕР_14 номерний знак: НОМЕР_15 , колір сірий;

- вантажний автомобіль MERCEDES-BENZ SPRINTER 516 CDI, 2014 року випуску, номер шасі НОМЕР_16 , номерний знак: НОМЕР_17 , колір синій.

В обґрунтування клопотання зазначено, що згідно з договором позики, що оформлений розпискою від 30.12.2017 року, позивач надав в борг ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 200 000,00 доларів США з терміном повернення до 31.03.2019 року. Однак відповідач належним чином не виконав зобов`язання та не повернув зазначені кошти у встановлений строк.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 11 листопада 2022 року у справі №295/6566/19, з врахуванням постанови Житомирського апеляційного суду від 30 березня 2023 року, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики у розмірі 175 080,66 дол. США та судовий збір у розмірі 9605,00 грн.

Приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Дідківським А.С. постановою від 23.04.2023 року відкрито виконавче провадження, номер за АСВП 71648448, за заявою позивача про стягнення з боржника - ОСОБА_2 , грошових коштів в сумі: 175 080,66 дол. та судового збору в сумі: 9605,00 грн.

Крім того, рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 18 травня 2023 року у справі 295/12686/22, з врахуванням постанови Житомирського апеляційного суду від 29 січня 2025 року, стягнуто на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2 3% річних від простроченої суми боргу за договором позики, оформленим розпискою від 20.12.2017, в період з 02.12.2019 року по 02.12.2022 року, у сумі 12 013,41 доларів США, а також 4 392.40 грн судового збору.

Приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Дідківським А.С. постановою від 26.02.2025 року відкрито виконавче провадження, номер за АСВП 77321032, за заявою стягувача ОСОБА_1 про стягнення з боржника ОСОБА_2 грошових коштів в сумі: 12 013,41 доларів СІЛА, а також 4 392,40 гри судового збору.

Таким чином, ОСОБА_1 з метою захисту свого права як кредитора ОСОБА_2 , пред`явив позов про виділ частки майна боржника у спільній частковій власності подружжя, оскільки в даному випадку інтерес позивача зумовлений наявністю в нього права на отримання сплати відповідачем боргових зобов`язань перед ним. Однак виконавчі провадження за № АСВП 71648448 за заявою стягувача ОСОБА_1 про стягнення з боржника ОСОБА_2 грошових коштів в сумі: 175 080,66 дол. та судового збору в сумі: 9605.00 грн та за № АСВП 77321032 за заявою стягувача ОСОБА_1 про стягнення з боржника ОСОБА_2 грошових коштів в сумі 12 013,41 доларів США, а також 4 392,40 гри судового збору - залишаються невиконаними.

У клопотанні також зазначено, що накладення арешту на вищевказане майно не завдасть шкоди та збитків відповідачу, не позбавить його конституційних прав на володіння та користування вказаним майном, здійснення господарської діяльності, отримання доходів, сплату податків тощо, а лише тимчасово обмежить право відповідача реалізувати вказане майно третім особам.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 28 березня 2025 року відмовлено в задоволенні заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на належне ОСОБА_3 майно:

- грошові кошти на рахунку НОМЕР_1 в АТ КБ ПРИВАТБАНК, відкритому на ім`я ОСОБА_3 , в сумі 7619,29 євро;

- грошові кошти на рахунку НОМЕР_2 в АТ КБ ПРИВАТБАНК, відкритому на ім`я ОСОБА_3 , в сумі 7051,41 євро;

- грошові кошти на рахунку НОМЕР_3 в АТ КБ ПРИВАТБАНК, відкритому на ім`я ОСОБА_3 , в сумі 3142,55 грн;

- грошові кошти на рахунку НОМЕР_4 в АТ КБ ПРИВАТБАНК, відкритому на ім`я ОСОБА_3 , в сумі 27216,79 грн;

- грошові кошти на рахунку НОМЕР_5 в АТ КБ ПРИВАТБАНК, відкритому на ім`я ОСОБА_3 , в сумі 22094,89 доларів США;

- автомобіль TOYOTA TUNDRA, 2016 року випуску, номер шасі НОМЕР_6 , номерний знак: НОМЕР_7 , колір сірий;

- причіп ВЕРДА, 1.05, 2020 року випуску, номер шасі НОМЕР_8 , номерний знак: НОМЕР_9 , колір сірий;

- легковий автомобіль MERCEDES-BENZ GTE 350D, 2019 року випуску, номер шасі НОМЕР_10 , номерний знак: НОМЕР_11 , колір сірий;

- мотоцикл HONDA GL 1800DA, 2020 року випуску, номер шасі НОМЕР_12 , номерний знак: НОМЕР_13 , колір чорний;

- причіп ВЕРДА 1.01, 2020 року випуску, номер шасі НОМЕР_14 номерний знак: НОМЕР_15 , колір сірий;

- вантажний автомобіль MERCEDES-BENZ SPRINTER 516 CDI, 2014 року випуску, номер шасі НОМЕР_16 , номерний знак: НОМЕР_17 , колір синій.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Гуртовенко Р.М., посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу скасувати та ухвалити нове рішення, яким клопотання про забезпечення позову задовольнити.

Зокрема, зазначає, що позовні вимоги у пред`явленому позові були зазначені наступні: «Визначити частку у спільному майні боржника - ОСОБА_2 , в об`єктах спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , визначивши за боржником ОСОБА_2 , частку у даному майні в розмірі 50% на вищезазначені майнові активи».

Посилається на ч.1 ст. 371 ЦК України, згідно з якою кредитор співвласника майна, що є у спільній сумісній власності, у разі недостатності у нього іншого майна, на яке може бути звернене стягнення, може пред`явити позов про виділ частки із спільного майна в натурі для звернення стягнення на неї. крім випадків, установлених законом.

Таким чином, вказаною нормою чітко передбачено право кредитора на пред`явлення позову про виділ в натурі частки боржника із спільного майна для звернення стягнення на неї у випадку недостатності у боржника іншого майна.

Дійсно, згідно зі ст. 443 ЦПК України передбачено, що питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця.

Але в даному випадку право внесення державним або приватним виконавцем подання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами в порядку ст. 443 ЦПК України, нічим не суперечить праву самого кредитора заявити такі вимоги, однак в порядку позовного провадження, що і було зроблено ОСОБА_1 . Суд не може в даному випадку обмежити таке право кредитора або позбавити кредитора такого права.

Таким чином, по-перше, на стадії вирішення питання про забезпечення позову суд першої інстанції не досліджує питання, чи обрано позивачем ефективний спосіб захисту права. По-друге, спосіб захисту права, який було обрано ОСОБА_1 у заявленому позові, є ефективним, оскільки спрямований на відновлення його інтересів як кредитора у відношенні до відповідача. Однак у будь-якому разі питання ефективності способу захисту вирішується судом лише на стадії ухвалення рішення по суті заявлених позовних вимог.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. Даний правовий висновок міститься, зокрема, у Постанові Верховного Суду України у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільною суду від 25.06.2024 року у справі №487/3703/22.

Обставини справи свідчать про існування реального спору між усіма сторонами, оскільки до даного часу зобов`язання ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 щодо повернення боргу та 3-х процентів річних залишаються невиконаними.

Крім того, суд не врахував те обґрунтування, яке було зазначено позивачем у клопотанні, а саме, що у випадку невжиття заходів щодо накладення арешту на майнові активи, які зареєстровані за ОСОБА_2 , та у випадку, якщо він здійснить відчуження відповідних майнових активів, зняття коштів з банківських рахунків або перерахування даних коштів іншій фізичній/юридичній особі, відчужить зареєстровані на дружину транспортні засоби в будь-який спосіб тощо, це спричинить неможливість виконання рішення суду про виділення частки з даних майнових активів у випадку задоволення даного позову.

Оскільки у випадку відчуження ОСОБА_2 майна, із складу якого позивачем заявлено вимогу про визначення частки, що йому належить, даний позов втратить будь-який сенс, перестане існувати предмет цього позову, і дійсно права позивача як кредитора відповідача не будуть захищені жодним чином. Невжиття таких заходів спричинить невідворотні наслідки, і в даному випадку суд, розуміючи цю ситуацію, свідомо поставив під загрозу інтереси позивача вже на стадії вирішення питання про забезпечення позову.

Таким чином, вважає, що суд допустив грубе порушення ст.ст. 149, 150 ЦПК України, оскільки відмовив позивачу у задоволенні клопотання про вжиття заходів забезпечення позову за наявності обґрунтованих підстав для вжиття таких заходів.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 адвокат Опанасюк С.П., просить відмовити у задоволенні скарги, а ухвалу залишити без змін.

Зокрема, посилається на постанови Великої Палати Верховного Суду від 24.04.2024 року у справі №754/5683/22, від 18.05.2021 року у справі №914/1570/20, згідно з якими ключовим є встановлення судом дійсної мети звернення особи до суду з заявою про забезпечення позову, зокрема, чи не є таке звернення спрямованим на зловживання учасником справи своїми правами. Вирішуючи питання щодо забезпечення позову, суд, насамперед, повинен з`ясувати зміст позовних вимог, а також правові підстави позову. Окрім того, фактичний обсяг майнових активів ОСОБА_2 непомірно перевищує розмір потенційних кредиторських вимог ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Частинами 1, 2 статті 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Таким чином, забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують реальне виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання (постанова Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі №753/22860/17).

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Окрім того, необхідно зазначити, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації.

Отже, заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне вчинення таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Крім того, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч.3 ст.150 ЦК України).

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків від заборони відповідачу/іншим особам здійснювати певні дії.

Заходи щодо забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову (аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 18.02.2022 року у справі №910/12404/21).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що в заяві про забезпечення позову не зазначено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 - власником майна, на яке позивач просить накласти арешт, існує спір.

Обраний позивачем спосіб захисту не надає переконливих обґрунтувань про необхідність забезпечення позову, не наведено обставин, які дають підставу вважати, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив в задоволенні заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно.

Доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують висновків суду.

Керуючись ст. ст. 259,268,367,374,375,381-384 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Гуртовенка Романа Михайловича, залишити без задоволення, а ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 28 березня 2025 року, - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуюча Судді: