Провадження № 22-ц/812/1693/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

06 жовтня 2025 року м. Миколаїв

справа № 487/3677/25

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого Коломієць В.В.

суддів Самчишиної Н.В., Серебрякової Т.В.,

переглянувши у письмовому провадженні цивільну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області до ОСОБА_1 про повернення надміру виплачених державних коштів, за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва, ухвалене 23 липня 2025 року під головуванням судді Скоринчук К.М., повне рішення складено цього ж дня,

У С Т А Н О В И В:

У травні 2025 року Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про повернення надміру виплачених державних коштів.

Позивач зазначав, що ОСОБА_1 перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Миколаївській області та з 01 травня 2023 року отримував житлову субсидію відповідно до «Положення про порядок призначення житлових субсидій», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02 жовтня 1995 № 848 (далі Положення № 848), на підставі заяви та декларації від 01 листопада 2018 року. За результатами верифікації, проведеної Міністерством фінансів України 22 вересня 2023 року, було отримано інформацію про те, що у складі домогосподарства відповідача є особи, які за даними Єдиного реєстру боржників, мають заборгованість за виконавчим провадженням про стягнення аліментів понад три місяці, що згідно з п.п. 7 пункту 14 Положення № 848 є підставою для відмови у призначенні субсидії.

Відповідач не надав інформації, яка б спростовувала відомості, надані Міністерством фінансів України за результатами проведеної верифікації. Листом від 26 січня 2024 року на звернення на урядову «гарячу» лінію від 12.01.2024 його було повідомлено про припинення виплати житлової субсидії та порядок поновлення виплати субсидії у випадку отримання недостовірної інформації під час проведення верифікації Міністерством фінансів України.

Як вказав позивач, враховуючи, що відповідач був ознайомлений з обов`язком повідомити позивача про обставини, які можуть вплинути на виплату житлової субсидії, про що зазначено в заяві про призначення та надання житлової субсидії від 01 листопада 2018 року, однак порушив обов`язок щодо повідомлення про наявність заборгованості за виконавчими провадженнями про стягнення аліментів понад три місяці, позивачем було надміру виплачено відповідачу житлову субсидію за період з 01.05.2023 по 31.10.2023 в сумі 4397 грн 61 коп. Листом від 19 квітня 2024 року його було повідомлено про необхідність повернути на розрахунковий рахунок позивача надміру виплачену суму житлової субсидії в розмірі 4397 грн 61 коп. Проте, відповідачем в добровільному порядку суму переплати не повернуто.

Посилаючись на викладене та ст. 1212 ЦК України, позивач просив суд стягнути вищевказану суму надміру виплачених державних коштів.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 23 липня 2025 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що позивачем не доведено факту недобросовісного набуття відповідачем коштів, а тому відповідно до ст. 1215 ЦК України отримані ним кошти не підлягають поверненню.

Не погодившись з рішенням суду, Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області подало апеляційну скаргу, де посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просило його скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити вимоги позову в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області вказує, що суд в оскаржуваному рішенні зазначив, що станом на день призначення житлової субсидії, а саме станом на 01.11.2018 підпункт 7, як і сам пункт 14 Положення № 848 мав інший зміст, та не передбачав у собі поділу на підпункти, а містив абзаци, які з часу виникнення взаємовідносин між позивачем та відповідачем з приводу призначення та нарахування житлової субсидії неодноразово змінювалися та доповнювалися новими абзацами, а згодом і підпунктами. Проте судом першої інстанції не враховано той факт, що ОСОБА_1 з урахуванням приписів пункту 78 Постанови № 848 призначено житлову субсидію з 01.05.2023, що підтверджується рішенням від 09.07.2023 №-2023-1 по 31.10.2023. Відповідно до підпункту 7 пункту 14 Положення № 848 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) житлова субсидія не призначається, якщо у складі домогосподарства або у складі сім`ї члена домогосподарства є особи, які, за даними Єдиного реєстру боржників, мають заборгованість за виконавчими провадженнями про стягнення аліментів понад три місяці (крім осіб, заборгованість за виконавчими провадженнями про стягнення аліментів яких погашається частинами за рішенням суду, осіб, які вважаються безвісно відсутніми за рішенням суду або мають правовий статус осіб, зниклих безвісти, осіб, які є алко- або наркозалежними, що підтверджується довідкою від лікаря, осіб, до яких застосовуються заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді відсторонення від роботи (посади), осіб, до яких застосовуються запобіжні заходи у вигляді домашнього арешту або тримання під вартою). Таким чином, оскільки відповідач не повідомив про наявність заборгованості за виконавчими провадженнями про стягнення з нього аліментів понад три місяця, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області було надміру виплачено йому житлову субсидію за період з 01.05.2023 по 31.10.2023 в сумі 4397 грн 61 коп., а тому, на думку апелянта, існують підстави для стягнення вказаної суми з ОСОБА_1 на користь позивача.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду залишити без змін. Зазначав, що в Положенні №848 не передбачений обов`язок отримувача субсидії інформувати уповноважений орган про виникнення обставин, передбачених підпунктом 7 пункту 14 цього Положення, а відтак позивачем не доведено в чому полягає його недобросовісність.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК справа розглядається апеляційним судом без виклику учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Зі змісту статті 367 ЦПК України вбачається, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до положень статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із вимогами частини 1 статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Таким вимогам закону оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає в повній мірі.

Судом першої інстанції встановлено і підтверджується матеріалами справи що 01 листопада 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Управління соціальних виплат і компенсацій Заводського району з заявою про призначення та надання житлової субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива. В цій же заяві ОСОБА_1 зобов`язався у разі зміни обставин, які можуть вплинути на отримання житлової субсидії (зміна у складі осіб, які зареєстровані (фактично проживають), зміна в переліку отримуваних житлово-комунальних послуг, придбання майна, товарів або оплата послуг на суму, що перевищує 50 000 гривень), протягом місяця повідомити про це структурний підрозділ з питань соціального захисту населення. (а.с.13 зв.).

Також 01 листопада 2018 року ОСОБА_1 подав до Управління соціальних виплат і компенсацій Заводського району декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, у якій зазначив, що усвідомлює, що в разі неподання інформації або подання неповних чи недостовірних відомостей про осіб, які входять до складу домогосподарства, їх доходи, майновий стан і витрати, йому може бути відмовлено у призначенні житлової субсидії або припинено її надання, та в такому разі він зобов`язується повернути надміру перераховану (виплачену) суму житлової субсидії. У декларація ОСОБА_1 зазначив, що за період з 01 квітня 2018 року по 30 вересня 2018 року окрім пенсії, ніяких доходів не отримує (а.с.14).

Відповідно до Рішення про призначення житлової субсидії від 09 липня 2023 року №-2023-1 заявнику ОСОБА_1 призначено субсидію на ЖКП/придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива за адресою: АДРЕСА_1 . У рішенні наведено розрахунок субсидії: розмір плати за ЖКП в межах норм з урахуванням пільг у грн. 184.80 грн; середньомісячний сукупний дохід сім`ї, грн. 1260 грн; середньомісячний дохід на одного члена сім`ї грн. 630 грн; частка середньомісячного сукупного доходу грн. 23,06 грн; частка середньомісячного сукупного доходу % 1,83 грн. Житлову субсидію призначено та її розмір на неопалювальний сезон становить: з 01 травня 2023 року по 30 вересня 2023 року 815 грн 69 коп. та на опалювальний сезон з 01 жовтня 2023 року по 31 жовтня 2023 року 1387 грн 44 коп.

У витягу з Інтегрованої комплексної інформаційної системи Пенсійного фонду України "Реєстр застрахованих осіб" "Обробка рекомендацій Міністерства фінансів", "Картка рекомендацій" зазначено наступне: номер запису4926064; дата завантаження 02.11. 2023 року; дата здійснення верифікації 22.09.2023 року; дата опрацювання рекомендації, прийняття рішення 16.03.2024; джерело надходження інформації Міністерство юстиції України " виявлена невідповідність, у складі домогосподарства є особи, які за даними Єдиного реєстру боржників, мають заборгованість за виконавчими провадженнями про стягнення аліментів понад три місяці, яка станом на дату проведення верифікації не закрита. Зміст виявленої невідповідності: виконавче провадження № 32698993, дата відкриття 23.05.2012, орган, який видав виконавчий документ Заводський районний суд м. Миколаєва. Дата отримання даних Мінюсту: 23.08.2023.Також міститься інформація про Державні соціальні виплати пільг/субсидій: дата вивантаження даних до МФУ 12.07.2023 року, дата формування даних з ДСВ до МФУ 12.07.2023 року, особа ОСОБА_1 , тип допомоги субсидія, вид допомоги СГПП; дата реєстрації звернення за призначенням субсидії 11.10.2022 року та дата початку дії рішення про отримання субсидії 01.11.2022 року, дата кінця дії рішення про отримання житлової субсидії 30.04.2023 року, період нарахування з 01.2023, розмір нарахованої субсидії 2559,91 грн.

Начальником відділу з питань відрахувань Кацубо Н. складено довідку про надміру виплачені кошти ОСОБА_1 , у якій зазначено, що останньому виплачено: у червні 2023 року 1631,38 грн; у липні 2023 року 815,69 грн; у серпні 2023 року 815,69 грн; у вересні 2023 року - 815,69 грн. та у жовтні 2023 року 319,16 грн. Всього виплачено у вказаний період 4397,61 грн.

В матеріалах позовної заяви наявний лист від 06 грудня 2023 року за вих. №23541-22995/М-02/8-1400/23 та від 26 січня 2024 року за вих. № 1668-764/М-02/8-1400/24 на ім`я відповідача, у якому позивач повідомляв останньому про те, що в листопаді поточного року Головним управлінням від Міністерства фінансів України отримано інформацію про наявність у нього заборгованості за виконавчими провадженнями про стягнення аліментів понад три місяці, яка станом на дату перевірки не закрита, а тому виплату житлової субсидії призупинено.

До позовної заяви позивачем також надано лист від 19 квітня 2024 року за вих. № 03-8/34409 про необхідність повернення на рахунок Пенсійного фонду України надміру отриманих коштів у сумі 4397,61 грн.

Підпунктом 7 пункту 14 Положення № 848 (тут і далі - в редакції, що діяла на час прийняття рішення від 09 липня 2023 року №-2023-1 про призначення ОСОБА_1 житлової субсидії) передбачено, що у складі домогосподарства або у складі сім`ї члена домогосподарства є особи, які, за даними Єдиного реєстру боржників, мають заборгованість за виконавчими провадженнями про стягнення аліментів понад три місяці (крім осіб, заборгованість за виконавчими провадженнями про стягнення аліментів яких погашається частинами за рішенням суду, осіб, які вважаються безвісно відсутніми за рішенням суду або мають правовий статус осіб, зниклих безвісти, осіб, які є алко- або наркозалежними, що підтверджується довідкою від лікаря, осіб, до яких застосовуються заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді відсторонення від роботи (посади), осіб, до яких застосовуються запобіжні заходи у вигляді домашнього арешту або тримання під вартою).

Абзацом 3 пункту 49 Положення № 848 передбачено, що громадянин несе відповідальність за подані відомості в заяві, декларації, інших документах, що вплинули на встановлення права на призначення житлової субсидії та на визначення її розміру.

Разом із тим, зі змісту поданої 01 листопада 2018 року ОСОБА_1 до Управління соціальних виплат і компенсацій Заводського району декларації про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, слідує, що він не був попереджений про необхідність повідомляти вказаний орган про наявність у нього заборгованості за виконавчим провадженням про стягнення аліментів понад три місяці. Також зміст декларації не свідчить, що ОСОБА_1 було зазначено про відсутність стосовно нього такого виконавчого провадження.

За приписами пункту 90 Положення № 848 громадянин, якому призначено житлову субсидію, зобов`язаний протягом 30 календарних днів поінформувати уповноважений орган (до 30 листопада 2022 р. включно - структурний підрозділ з питань соціального захисту населення, з 1 грудня 2022 р. - орган Пенсійного фонду України) про виникнення обставин, зокрема щодо:

зміни складу зареєстрованих/задекларованих у житловому приміщенні (будинку) членів домогосподарств;

зміни соціального статусу членів домогосподарства;

зміни у складі сім`ї члена домогосподарства;

зміни переліку отримуваних житлово-комунальних послуг, умов їх надання;

зміни управителя, виконавця комунальних послуг (крім випадків, коли інформація про зміну надається виконавцем послуги), створення об`єднання;

настання умов, зазначених у підпунктах 2, 4, 8-10 пункту 14 цього Положення;

отримання ним або членом сім`ї особи із складу домогосподарства одноразово доходу у сумі, що перевищує 25-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб (крім цільової благодійної допомоги, що надається на здобуття освіти, отримання медичних послуг, подолання наслідків стихійного лиха, аварій, епідемій та епізоотій загальнодержавного або місцевого характеру, екологічних, техногенних та інших катастроф у місцевостях, оголошених зонами надзвичайної екологічної ситуації; страхових виплат на медичну та соціальну допомогу; спадщини у вигляді нерухомого майна або основної його частини; гранту або стипендії на навчання);

про перебування за кордоном особи із складу домогосподарства або члена сім`ї особи із складу домогосподарства сукупно більш як 60 днів;

настання умов, за яких втрачається право на отримання субсидії на понаднормову площу житла;

здійснення відповідно до договору, нормативно-правового або розпорядчого акта плати за житлово-комунальні послуги, витрати на управління багатоквартирним будинком, витрати на комунальні послуги або витрати на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива третьою особою за її рахунок або виконавчим органом за рахунок коштів місцевого бюджету.

Норми цього пункту не застосовуються в період дії воєнного стану в Україні на території адміністративно-територіальних одиниць, визначених у переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких платникам єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які перебувають на обліку на відповідній території, може надаватися допомога в рамках Програми "єПідтримка", затвердженому розпорядженням Кабінету Міністрів України від 6 березня 2022 р. № 204. Громадяни, яким призначено житлову субсидію, зобов`язані повідомити про обставини, передбачені цим пунктом, протягом місяця після припинення (скасування) воєнного стану в Україні.

Отже за змістом вказаного пункту Положення № 848 відповідач не був зобов`язаний інформувати уповноважений орган про наявність у нього заборгованості за виконавчим провадженням про стягнення аліментів понад три місяці.

Частиною першою статті 1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно з пунктом першим частини першої статті 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Її тлумачення свідчить, що законодавцем передбачені два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати.

Зазначений висновок міститься в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2019 року у справі №545/163/17.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 січня 2019 року у справі № 753/15556/15-ц дійшла аналогічних висновків щодо тлумачення статті 1215 ЦК України та виснувала, що при цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції обґрунтовано зазначає, що в матеріалах справи відсутні відомості про обізнаність відповідача про наявність обов`язку повідомляти позивача про наявність або відсутність заборгованості за виконавчими провадженнями про стягнення аліментів.

Колегія суддів погоджується з даним висновком, оскільки зі змісту заяви ОСОБА_1 від 01 листопада 2018 року про призначення та надання житлової субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива не вбачається, що останній був попереджений про необхідність повідомляти позивача про наявність або відсутність заборгованості за виконавчими провадженнями про стягнення аліментів, що могло б підтвердити недобросовісність з боку особи як набувача субсидії.

Не вбачається і недобросовісності з боку ОСОБА_1 і з інших поданих позивачем документів.

За таких обставин, на думку колегії суддів, відсутні підстави стверджувати, що відповідач обманним шляхом, внаслідок умисного невиконання ним своїх обов`язків та зловживання ними, отримував житлову субсидію в зазначений позивачем період.

За такого судом першої інстанції правильно зазначено про відсутність недобросовісності з боку відповідача.

Позивачем не було надано суду доказів, що з його сторони було допущено рахункову помилку у виплаті ОСОБА_1 житлової субсидії.

З огляду на викладене, враховуючи обставини цієї справи та приписи частини першої статті 1215 ЦК України, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Доводи апелянта є аналогічними тим доводам, які були викладені в позові та перевірялися судом першої інстанції під час розгляду цього спору, зводяться до суб`єктивного тлумачення чинних норм законодавства України та незгоди з висновками суду першої інстанцій стосовно встановлених обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, та не спростовують висновків суду першої інстанції про наявність підстав для відмови у задоволенні позову у зв`язку із недоведеністю недобросовісності в діях відповідача.

Апеляційний суд також враховує, що у рішенні по справі «CAKAREVIC v. CROATIA» (заява №. 48921/13) від 26 квітня 2018 року Європейський суд з прав людини звертав увагу, що у випадку, коли компетентний орган приймає рішення на користь заявника та продовжує здійснювати відповідні платежі, заявник має законні підстави припускати, що отримані платежі є юридично правильними.

При цьому апеляційний суд звертає увагу, що Постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 2016 р. № 136 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 22 травня 2019 р. № 443) затверджено Порядок здійснення верифікації та моніторингу державних виплат, пунктом 5-1 якого передбачено, що за результатами превентивної верифікації орган, що здійснює державні виплати, в режимі реального часу отримує підтвердження відповідності наданої реципієнтом для призначення державної виплати інформації вимогам законодавства, що впливають на визначення його права на отримання та розмір державних виплат, або рекомендацію щодо проведення додаткової перевірки інформації, що містить невідповідності, за наявності в інформаційно-аналітичній платформі необхідної інформації.

Пунктами 6, 9 вказаного Порядку передбачено, що за результатами поточної та ретроспективної верифікації Мінфін щомісяця до 25 числа надає органам, що здійснюють державні виплати, рекомендації щодо:

1) проведення додаткової перевірки інформації, що містить невідповідності;

2) усунення невідповідностей даних у автоматизованих інформаційних системах, реєстрах, базах даних, володільцем, розпорядником та/або адміністратором яких є орган, що здійснює державні виплати.

Рекомендація щодо кожного реципієнта формується на підставі однієї або декількох виявлених невідповідностей.

За результатами опрацювання наданих Мінфіном рекомендацій орган, що здійснює державні виплати, приймає рішення щодо:

1) призначення (перерахунку) державної виплати;

2) припинення нарахування та/або здійснення державної виплати;

3) поновлення нарахування та/або здійснення державної виплати;

4) усунення невідповідностей даних у автоматизованих інформаційних системах, реєстрах, базах даних, володільцем, розпорядником та/або адміністратором яких є орган, що здійснює державні виплати.

Отже, при ухваленні рішення про призначенні відповідачу житлової субсидії позивач мав можливість провести верифікацію наданих відповідачем даних.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи. У справі "Рисовський проти України" від 20 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини підкреслив особливу важливість принципу "належного урядування", який передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовнішний спосіб (рішення у справах "Беєлер проти Італії" від 05 січня 2000 року, "Онер`їлдіз проти Туреччини" від 18 червня 2002 року, "Megadat.com S.r.l. проти Молдови" від 08 квітня 2008 року, "Москаль проти Польщі" від 15 вересня 2009 року).

Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (рішення у справах "Лелас проти Хорватії" від 20 травня 2010 року і "Тошкуце та інші проти Румунії" від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (рішення у справах "Онер`їлдіз проти Туреччини" від 18 червня 2002 року та "Беєлер проти Італії" від 05 січня 2000 року). Суд вказав, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків.

Таким чином оскаржуване рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому відповідно до положень статті 375 ЦПК України скасуванню не підлягає.

Частиною 13 статті 141 ЦПК України передбачено, що якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки в задоволенні апеляційної скарги відмовлено, підстави для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, відсутні.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області залишити без задоволення.

Рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 23 липня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий В.В. Коломієць

Судді: Н.В. Самчишина

Т.В. Серебрякова

Повна постанова складена 08 жовтня 2025 року