Справа № 177/2061/24
Провадження № 4-с/177/10/25
У Х В А Л А

17.10.2025 м. Кривий Ріг

Суддя Криворізького районного суду Дніпропетровської області Суботіна С. А. розглянувши матеріали за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Лозуватське ЖКП, про зобов`язання державного виконавця вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник (боржник) ОСОБА_1 звернулася до суду 16.10.2025 із заявою, у якій просить скасувати арешт, накладений виконавчою службою на всі її рахунки; зупинити виконавче провадження, відкрите на підставі судового наказу № 177/2061/24; зобов`язати державного виконавця зняти арешт із рахунків заявника.

Ознайомившись із заявою ОСОБА_1 , суд дійшов до такого висновку.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Відповідно до ст. 447 ЦПК, ст. 19, ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», право на оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК, мають лише сторони виконавчого провадження, якщо вважають, що порушено їх права чи свободи. При цьому вони набувають процесуального статусу заявника.

На підставі ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник.

Боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку.

Відповідно до ч. 4, ч. 5 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», скарга у виконавчому провадженні подається виключно у письмовій формі та має містити:

1) найменування органу державної виконавчої служби, до якого вона подається;

2) повне найменування (прізвище, ім`я та по батькові) стягувача та боржника, їхні місця проживання чи перебування (для фізичних осіб) або місцезнаходження (для юридичних осіб), а також найменування (прізвище, ім`я та по батькові) представника сторони виконавчого провадження, якщо скарга подається представником;

3) реквізити виконавчого документа (вид документа, найменування органу, що його видав, день видачі та номер документа, його резолютивна частина);

4) зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності та посилання на порушену норму закону;

5) викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги;

6) підпис скаржника або його представника із зазначенням дня подання скарги.

Рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів

Скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК, та містити відомості, зазначені в ч. 4 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби та норму закону, яку порушено, а також обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Якщо скарга за формою і змістом не відповідає таким вимогам, то застосовуються положення ст. 185 ЦПК України, тобто, залишається без руху.

Ознайомившись зі змістом та формою заяви про скасування арешту заявника (боржника) ОСОБА_1 , яка по суті є скаргою на дії державного виконавця, суд дійшов висновку, що вона не відповідає вимогам ст. 177 ЦПК України та ч. 4 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», отже, підлягає залишенню буз руху.

Так, звертаючись до суду з вимогою про скасування арешту, накладеного виконавчою службою на майно боржника та зобов`язання державного виконавця скасувати арешт, ОСОБА_1 не зазначає та не надає докази про те, чи пред`явлено судовий наказ у справі № 177/2061/24 до виконання, чи відкрито виконавче провадження та яким органом державної виконавчої служби, не залучає відповідно державну виконавчу службу до участі в справі.

Якщо на рахунки заявника накладено арешт, то ким, на підставі чого і в рамках якого виконавчого провадження його накладено. Якщо арешт накладено державним виконавцем у рамках виконавчого провадження, то чи зверталася заявник до цього державного виконавця з заявою про скасування арешту, чи приймалося за результатами розгляду заяви відповідне рішення державним виконавцем.

Оскільки заява не відповідає вимогам ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 177 ЦПК України, то згідно з ч. 1 ст. 185 ЦПК України, її необхідно залишити без руху та надати заявникові 10-денний строк для усунення виявлених недоліків, перебіг якого обчислювати з дня вручення копії даної ухвали.

Згідно з ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо заявник відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст.ст. 175, 177 ЦПК України, заява вважатиметься поданою в день її первісного подання до суду.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Лозуватське ЖКП, про зобов`язання державного виконавця вчинити дії залишити без руху та надати заявникові 10-денний строк для усунення недоліків та приведення заяви у відповідність до вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України, який обчислювати з дня отримання копії ухвали.

Копію ухвали направити заявникові за адресою, вказаною в заяві, для виконання в установлений судом строк. У разі невиконання ухвали суду позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачеві разом з доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду не підлягає.

Суддя: