Провадження 2/557/233/2025
Справа 557/294/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2025 року c-ще Гоща

Гощанський районний суд Рівненської області в складі:

судді Оленич Ю.В.,

секретар судового засідання Файлер І.С.,

номер справи 557/294/25,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Гощанський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Гоща в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Гощанський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про виключення з актового запису про народження відомостей про батька дитини,

за участю представника позивача ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

Зміст позовних вимог та позиції учасників справи

У лютому 2025 року ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Гощанський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про виключення з актового запису про народження відомостей про батька дитини.

Вимоги за позовом мотивовані тим, що 31 грудня 2021 року сторони уклали шлюб. Під час спільного проживання, до укладення шлюбу, ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася дитина ОСОБА_4 та у свідоцтві про народження дитини батьком записаний позивач. ОСОБА_1 вважав себе батьком дитини, оскільки мав стосунки з відповідачем ще до укладення шлюбу. Однак, сімейне життя не склалося та 24 червня 2024 року шлюб між сторонами було розірвано.

Як зазначає представник, наприкінці 2024 року, під час зустрічі відповідач повідомила позивача, що він не є біологічним батьком доньки ОСОБА_5 і вона має намір звернутися до суду із заявою про стягнення аліментів на утримання дитини, однак якщо він звернеться до суду з позовом про оспорювання батьківства, позивач заперечувати не буде проти цього факту.

У зв`язку з чим представник позивача просить виключити відомості про ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як батька з актового запису № 184, вчиненого 31 грудня 2021 року Гощанським відділом реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та зобов`язати Гощанський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) внести відповідні зміни до свідоцтва про народження.

Позивач у судове засідання не з`явився, його представник у судовому засіданні позов підтримав та такий просив задовольнити, врахувавши ту обставину, що відповідач відмовилась проходити експертизу.

Відповідач у судовому засіданні позов визнала. Вказала на те, що після розлучення повідомила позивача про те, що дитина дійсно не його, в чому вона впевнена, у зв`язку з чим не поїхала на проходження експертизи, оскільки знала, що висновок буде негативний. Відповідаючи на запитання представника позивача, відповідач повідомила, що одружилася вдруге, її чоловік є військовослужбовцем та батьком двох неповнолітніх дітей.

Представник Гощанського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у судове засідання не з`явився. Від представника третьої особи надійшла заява, у якій остання просила розгляд справи провести у її відсутності за наявними матеріалами справи.

Процесуальні дії у справі

19 лютого 2025 року - позовна заява була залишена без руху та позивачеві надано строк для усунення недоліків.

28 лютого 2025 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі, справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження.

25 березня 2025 року задоволені клопотання представника позивача про витребування доказів та призначення судової генетично-молекулярної експертизи, проведення якої доручено експертам Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України. На час проведення експертизи провадження по справі зупинено.

09 травня 2025 року - провадження у справі поновлено у зв`язку із надходженням 07 травня 2025 року на адресу суду листа в.о. директора Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз Сеник Н. № 4057/02/1278/13/вих.-25/ЛЕП від 01 травня 2025 року про залишення без виконання зазначеної вище ухвали суду, оскільки в Інституті відсутні експерти відповідної спеціальності для проведення такого виду експертних досліджень.

19 травня 2025 року - проведення експертизи доручено експертам Волинського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, на час проведення експертизи провадження по справі зупинено.

13 серпня 2025 року - провадження у справі поновлено у зв`язку із надходженням 12 серпня 2025 року на адресу суду повідомлення судового експерта Ткачука І.В. № СЕ-19/103-25/6854-БД від 29 липня 2025 року про неможливість проведення експертизи, оскільки для відбору зразків букального епітелію до Волинського НДЕКЦ МВС Бобрик В.Л. та ОСОБА_2 з дитиною ОСОБА_4 не з`явилися, відбір порівняльних зразків зазначених вище осіб не проводився.

02 вересня 2025 року закрито підготовче провадження по справі справу призначено до судового розгляду по суті.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази на підставі яких встановлені відповідні обставини

За даними свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 31 грудня 2021 року Гощанським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), актовий запис № 184, ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , її батьками вказані ОСОБА_1 та ОСОБА_6 .

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, реєстрація актового запису про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , була проведена 21 грудня 2021 року, актовий запис № 184, відповідно до положень ст. 135 СК України, батьком дитини вказано ОСОБА_7 31 грудня 2021 року до актового запису внесено зміни - тип зміни: внесення відомостей про визнання батьківства; підстава внесення змін: заява № 23.9-05-01-32 від 31 грудня 2021 року; суть змін: відомості про дитину: прізвище ОСОБА_8 змінено на ОСОБА_9 ; відомості про батька: ОСОБА_8 змінено на ОСОБА_9 . Державна реєстрація народження проводиться : змінено на - Відповідно до ст. 126 Сімейного кодексу України.

Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 24 червня 2024 року, яке набрало законної сили 30 липня 2024 року, шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 розірвано.

Згідно даних свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого 11 вересня 2024 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), 11 вересня 2024 року ОСОБА_6 зареєструвала шлюб з ОСОБА_10 , після реєстрації шлюбу відповідач змінила прізвище на « ОСОБА_11 ».

За даними довідки № 18-27/458 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, відповідач та дитина ОСОБА_4 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач, будучи записаним батьком ОСОБА_4 відповідно до ст. 126 СК України, не вважає себе батьком дитини, у зв`язку з чим його представник, оспорюючи батьківство останнього, пред`явив позов про виключення запису про ОСОБА_1 як батька з актового запису про народження дитини ОСОБА_4 .

Таким чином, між сторонами виник спір щодо походження дитини.

Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права

Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно зі ст. 52 Конституції України діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним.

За приписами ч.ч. 1-3 ст. 5 СК України держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім`ї. Держава створює людині умови для материнства та батьківства, забезпечує охорону прав матері та батька, матеріально і морально заохочує і підтримує материнство та батьківство. Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини.

Положеннями ч.ч. 1, 8, 9 ст. 7 СК України передбачено, що сімейні відносини регулюються цим Кодексом та іншими нормативно-правовими актами. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Згідно з вимогами ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.

Положеннями ч. 1 ст. 126 СК України визначено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно зі ст. 133 СК України, якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини.

У ч.ч. 1 та 3 ст. 136 СК України передбачено, що особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття.

У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження (ч. 2 ст. 136 СК України).

Передумовою звернення до суду в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною.

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням норм ЦПК України, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

Підставою для виключення із актового запису про народження дитини відомостей про батька є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Підставою для категоричного висновку для вирішення вказаного спору в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи.

Згідно із ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц (провадження №61-6030св18) зазначено, що СК України не визначає будь-яких особливостей предмету доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (рішення ЄСПЛ у справі «Калачова проти росії» від 07 травня 2009 року, заява № 3451/05).

Таким чином, висновок генетичної експертизи має важливе значення в процесі дослідження факту підтвердження або спростування батьківства. Проте його необхідно оцінювати з урахуванням положень частин другої, третьої статті 89 ЦПК України, згідно з якими жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст. 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Аналіз вищенаведених норм права дає підстави для висновку, що суд не може допускати свавільного втручання у право дитини на повагу до приватного життя шляхом безпідставних (довільних) змін відомостей про її батьків.

Як встановлено судом, малолітня ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , коли сторони не перебували у шлюбі, запис про батька органом реєстрації актів цивільного стану виконано у відповідності до ст. 135 СК України. На підставі заяви № 23.9-05-01-32 від 31 грудня 2021 року внесено зміни до актового запису про народження дитини та проведено державну реєстрацію народження ОСОБА_4 відповідно до ст. 126 СК України, видано нове свідоцтво про народження.

У справі ухвалою суду від 25 березня 2025 року було задоволено клопотання сторони позивача та призначено судову молекулярно-генетичну експертизу. На вирішення експертизи поставлено наступне питання: «Чи є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , біологічним батьком малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , матір`ю якої є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ?».

12 серпня 2025 року від судового експерта надійшло повідомлення про неможливість проведення експертизи, оскільки 09 липня 2025 року для відбору зразків букального епітелію до Волинського НДЕКЦ МВС Бобрик В.Л. та ОСОБА_2 з дитиною ОСОБА_4 не з`явилися, відбір порівняльних зразків не проводився.

Таким чином, судова молекулярно-генетична експертиза не була проведена, оскільки сторони для відібрання зразків букального епітелію з метою проведення судової молекулярно-генетичної експертизи не з`явилися, що унеможливило проведення означеної експертизи.

Нез`явлення сторін до експертної установи для відібрання біологічних матеріалів для проведення судово-генетичної експертизи, на переконання суду, свідчить про їх небажання отримати точні висновки щодо походження дитини.

Як установлено судом з пояснень самої ОСОБА_2 в ході надання нею пояснень у судовому засіданні, що для виконання експертизи з дитиною вона не з`явилася, оскільки впевнена, що висновок буде негативним, окрім того позовні вимоги нею визнаються.

В свою чергу, позивач про причини своєї неявки в експертну установу не повідомляв.

Отже, фактично не лише відповідач, але й позивач ОСОБА_1 відмовився від участі у проведенні судової молекулярно-генетичної експертизи для підтвердження або спростування його кровного споріднення із дитиною, при цьому інших належних та допустимих доказів на підтвердження відсутності кровного споріднення між ним і дитиною не надав, а відповідач ОСОБА_2 фактично пропонує суду ухвалити рішення про задоволення вимог щодо оспорювання батьківства, керуючись лише визнанням нею позову. В той час, як представником позивача з метою доведення перед судом відсутності кровного споріднення між позивачем та дитиною і було заявлено клопотання про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ст. 12 ЦПК України).

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК України).

Зміст предмета доказування залежить від особливостей категорії справи; предмет доказування у справі про оспорювання батьківства визначається нормами матеріального права, а саме ст. 136 СК України.

Предметом доказування у спорі про оспорювання батьківства особою, яка записана батьком дитини (позивачем), є доведення відсутності кровного споріднення з дитиною, а також необізнаність позивача в момент реєстрації, що він не є біологічним батьком дитини.

Сторона, яка оспорює батьківство, має надати всі необхідні докази, оскільки тягар доказування лежить саме на цій особі.

Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Частиною четвертою статті 206 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову в прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Таким чином, суди не вправі покласти в основу свого рішення лише факт визнання позову відповідачем, не дослідивши при цьому обставини справи.

Хоча відповідачем і визнано позов, проте суд дійшов висновку, що визнання позову відповідачем буде суперечити інтересам дитини, адже регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини (ч. 8 ст. 7 СК України).

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Ухвалюючи рішення в справі «М.С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13), Європейський суд з прав людини наголосив, що в таких справах основне значення має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення.

Однак, визнаючи позовні вимоги, відповідач не повідомила суду, хто ж у такому випадку є батьком дитини ОСОБА_4 та яким чином буде остаточно вирішене це питання у долі дитини.

Дитина є найбільш вразливою стороною у ході будь-яких сімейних конфліктів, оскільки на її долю випадає найбільше страждань та втрат.

Судовий розгляд сімейних спорів, у яких зачіпаються інтереси дитини, є особливо складним, оскільки в його процесі вирішуються не просто спірні питання між батьками та іншими особами, а визначається доля дитини, а тому результат судового розгляду повинен бути спрямований на захист найкращих інтересів дитини.

Суд звертає увагу, що кожна дитина має право зростати у стабільному та благополучному середовищі.

Таким чином, враховуючи, що відсутність кровного споріднення між ОСОБА_1 та малолітньою ОСОБА_4 не доведена, а визнання відповідачем позову не відповідає вимогам закону та найкращим інтересам малолітньої дитини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Розподіл судових витрат

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки в задоволенні позову відмовлено, то витрати зі сплати судового збору слід залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 263-265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Гощанський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про виключення з актового запису про народження відомостей про батька дитини - відмовити.

Судові витрати у виді сплаченого судового збору у розмірі 1211 гривні 20 копійок покласти на позивача ОСОБА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

-позивач ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ;

-відповідач ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ;

-третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Гощанський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиці, місцезнаходження: 35400, Рівненська область, с-ще Гоща, вул. Східна, буд. 6, .

Повне судове рішення складено 09 жовтня 2025 року.

Суддя Ю.В. Оленич