Справа № 305/1827/25
П О С Т А Н О В А

Іменем України

14 жовтня 2025 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді-доповідача: Мацунича М.В.

суддів: Кожух О.А., Собослоя Г.Г.

за участю секретаря судового засідання: Савинець В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Краснощок Олександр Григорович на ухвалу Рахівського районного суду Закарпатської області від 09 червня 2025 року, постановлену головуючим суддею Ємчук В.Е., в справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Ясінянська селищна рада Рахівського району про встановлення факту, що має юридичне значення

встановив:

У червні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Заяву мотивує тим, що йому, відповідно до договору дарування від 25.02.2008 було подаровано земельну ділянку площею 0,187 га, яка належала його батькові ОСОБА_2

29.07.2008 Ясінянською селищною радою видано Державний акт на цю земельну ділянку, але надалі, без погодження із законним власником Ясінянська селищна рада з власної ініціативи виготовила новий державний акт на неї, в якому зазначено, що підставою оформлення права власності на земельну ділянку є не договір дарування від 25.02.2008, а передача її ОСОБА_1 в порядку безплатної приватизації. Позивач вважає таке рішення незаконним, а повторну видачу державного акту на право власності на земельну ділянку нікчемною, оскільки ця земельна ділянка була безплатно приватизована його батьком - ОСОБА_2 , а повторна видача державного акту із зазначенням, що вона безплатно приватизована позивачем, перешкоджає йому на отримання земельної ділянки в порядку безплатної приватизації.

З огляду на викладене, ОСОБА_1 просив суд встановити факт, що має юридичне значення; визнати юридично нікчемним і таким, що підлягає відміні рішення 17 сесії 5 скликання Ясінянської селищної ради від 28.10.2008 за №1007 про надання земельної ділянки 0,187 га ОСОБА_1 в порядку безплатної приватизації. Також просить визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку пл. 0,187 га на ім`я ОСОБА_1 , що оформлений на підставі безоплатної приватизації та зобов`язати заінтересовану особу Ясінянську селищну раду внести відповідні зміни по оформленню державного акту на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :09:002:0100, площею 0,187 га на ім`я ОСОБА_1 не на підставі безоплатної приватизації, а на підставі договору дарування від 25.02.2008 серії ВКЕ - 543878.

Ухвалою Рахівського районного суду Закарпатської області від 09 червня 2025 року відмовлено у відкритті провадження.

Суд вказав, що з поданої ОСОБА_1 заяви вбачається спір про право, який підлягає вирішенню в порядку позовного провадження, а тому, керуючись ч. 4 ст. 315 ЦПК України, суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із поданої заяви вбачається спір про право.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Краснощок О.Г., подав апеляційну скаргу в якій просить ухвалу скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Вказує, що судом порушено норми процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права.

Зазначає, що встановлення факту, що має юридичне значення для заявника потрібне для відновлення його права на безоплатну приватизацію земельної ділянки, який позбавлений такого права незаконно.

Спірна земельна ділянка вже була приватизована батьком заявника та подарована йому, а Ясінянська селищна рада незаконно внесла зміни та видала новий акт про право власності на земельну ділянку в якій зазначила підставу набуття права власності рішення 17 сесії 5 скликання Ясінянської селищної ради від 28.10.2008 за №1007.

Заявник вважає, що оскільки він не посилається на прийняття в позасудовому порядку рішень органів державної влади або місцевого самоврядування, то заява підлягає розгляду в порядку окремого провадження.

У дане судове засідання учасники справи не з`явились.

07.10.2025 Ясінянська селищна рада подала заяву через підсистему «Електронний суд» про розгляд справи без їх участі.

14.10.2025 адвокат Краснощок О.Г., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав заяву про розгляд справи без його участі.

Заявник ОСОБА_1 повідомлений шляхом надіслання на його адресу судової повістки поштовими засобами зв`язку, яка повернулася 18.08.2025 з відміткою про вручення.

У зв`язку з тим, що сторони по справі не з`явились, однак такі були повідомлені про судове засідання належним чином, а матеріалів справи достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, то таку слід вирішити по суті.

Враховуючи зазначене та керуючись нормою ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів дійшла до думки, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає задоволенню, виходячи з наступних доводів.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного.

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Зміст цього права полягає в тому, що кожен має право звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод. Зазначена норма зобов`язує суди приймати заяви до розгляду навіть у випадку відсутності в законі спеціального положення про судовий захист (п. 2 рішення Конституційного Суду України 25 грудня 1997 року по справі № 9зп).

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) визначено право людини на доступ до правосуддя, а статтею 13 Конвенції - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою.

У своїй практиці ЄСПЛ неодноразово зазначає, що одним з аспектів справедливого судочинства є доступ до суду. Наприклад, у справі Беллет проти Франції(Bellet v. France) суд зазначає: «рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві».

Проте, в справі Мельник проти України суд також зазначає, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Тим не менше, право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає

в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Перелік юридичних фактів, які підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у частині першій статті 315 ЦПК України, зокрема суд розглядає заяви про встановлення факту: 1)родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду(частина 4 статті 315 ЦПК України).

Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції вказав, що з поданої ОСОБА_1 заяви вбачається спір про право, який підлягає вирішенню в порядку позовного провадження, а тому суд на підставі ч. 4 ст. 315 ЦПК України відмовив у відкритті провадження у справі та роз`яснив ОСОБА_1 право на звернення з даними вимогами до суду у позовному порядку.

ОСОБА_1 зазначає, що встановлення факту, що має юридичне значення для заявника потрібне для відновлення його права на безоплатну приватизацію земельної ділянки, який позбавлений такого права незаконно.

Заявник вважає, що оскільки він не посилається на прийняття в позасудовому порядку рішень органів державної влади або місцевого самоврядування, то заява підлягає розгляду в порядку окремого провадження.

Проте, з такими доводами апеляційної скарги колегія суддів апеляційного суду не погоджується з огляду на наступне.

Окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У порядку окремого провадження спір про право не вирішується. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах. Дані висновки кореспондуються з висновками викладеними у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06.05.2020 у справі №761/16799/15-ц.

У Постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20.09.2021 у справі №638/3792/20 зроблено висновок, що поняття «юридичний спір» повинно тлумачитися широко, з урахуванням підходу ЄСПЛ до тлумачення поняття «спір про право» (п.1 ст.6 Конвенції). Зокрема, ЄСПЛ зазначив, що відповідно до духу Конвенції поняття «спір про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

ОСОБА_1 просив визнати юридично нікчемним і таким, що підлягає відміні рішення 17 сесії 5 скликання Ясінянської селищної ради від 28.10.2008 за №1007 про надання земельної ділянки 0,187 га ОСОБА_1 в порядку безплатної приватизації. Також просив визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку пл. 0,187 га на ім`я ОСОБА_1 , що оформлений на підставі безоплатної приватизації та зобов`язати заінтересовану особу Ясінянську селищну раду внести відповідні зміни по оформленню державного акту на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :09:002:0100, площею 0,187 га на ім`я ОСОБА_1 не на підставі безоплатної приватизації, а на підставі договору дарування від 25.02.2008 серії ВКЕ - 543878.

Однак, такі вимоги слід розглядати в порядку позовного провадження зважаючи на те, що заявник просить визнати недійсним рішення органу місцевого самоврядування, державний акт на право власності на земельну ділянку, а також щодо зобов`язання вчинити певні дії.

У такому випадку наявний спір про право, оскільки орган місцевого самоврядування, рішення якого ОСОБА_1 хоче скасувати буде висловлювати свої заперечення щодо правомірності чи неправомірності прийнятого ним рішення, а також щодо підстав зобов`язання Ясінянської селищної ради вчинити певні дії.

Таким чином, судом першої інстанції, керуючись ч. 4 ст. 315 ЦПК України, правомірно відмовлено у відкритті провадження у справі, оскільки із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.

Апеляційний суд додатково наголошує ОСОБА_1 , що такий має право на звернення за даними вимогами до суду у позовному порядку.

Отже, оскаржувана ухвала скасуванню не підлягає, оскільки така постановлена без порушення норм процесуального та матеріального права, а тому апеляційну скаргу на підставі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає без задоволення.

Враховуючи вищезазначене та керуючись статтями 12, 81, 374, 375, 382-384 ЦПК України апеляційний суд

ухвалив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Краснощок Олександр Григорович, залишити без задоволення.

Ухвалу Рахівського районного суду Закарпатської області від 09 червня 2025 року про відмову у відкритті провадження у справі, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 21 жовтня 2025 року.

Суддя-доповідач:

Судді: