Справа № 443/403/24 Головуючий у 1 інстанції: Павлів А.І.
Провадження № 22-ц/811/1241/25 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді: Ванівського О.М.

суддів: Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.,

секретаря: Цьони С.Ю.

з участю: апелянта ОСОБА_1 та його представника адвоката Стегніцького А.М., апелянта ОСОБА_2 та його представника адвоката Ратича Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційними скаргами представника ОСОБА_1 ОСОБА_3 та представника ОСОБА_2 ОСОБА_4 на рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 18 березня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я, зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 про відшкодування шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я, -

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2024 року Позивач за первісним позовом ОСОБА_2 подав до суду позовну заяву до ОСОБА_1 , в якій просив стягнути з відповідача на його користь майнову шкоду в розмірі 20 900,00 грн та моральну шкоду у розмірі 300 000,00 грн, а також понесені судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог щодо предмета спору за первісним позовом покликається на те, що 29.05.2019 близько 18.00 год сусід ОСОБА_1 наніс йому кілька ударів дерев`яним руків`ям лопати по правій руці, внаслідок чого він отримав 3/відламковий перелом обох к-к правого передпліччя в с/3-д/3 зі зміщенням фрагментів. Внаслідок таких протиправних дій відповідача 04.06.2019 він був прооперований: відкрита репозиція, МОС (металоостеосинтез), а 23.05.2020 повторна операція: видалення металоконструкцій з кісток правового передпліччя. При цьому, він амбулаторно доліковувався, ходив на масаж. За даним фактом Стрийським районним управлінням поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадження №0000306 від 30.05.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кримінального кодексу України. Для проведення діагностування, лікування йому необхідні медикаменти, лікарські засоби та матеріали медичного призначення, без яких проведення лікування було б неможливо і які, звичайно, придбані за рахунок його власних коштів, зокрема набір імплантатів для остеосинтезу кісток передпліччя на суму 20 900,00 грн. До сьогоднішнього дня в добровільному порядку завдану шкоду відповідачем не відшкодовано. Неправомірними суспільно-небезпечними діями відповідача йому завдано немайнових втрат, спричинених моральними та фізичними стражданнями, які позначили негативні зміни у його житті: щоденні думки та спогади про наслідки психотравмуючої події, страх можливого повторення подій, негативні переживання та спогади, потреба в униканні аналогічних обставин, насторога, тривога, емоційні та тілесні реакції при згадуванні; важкість виконання повсякденних обов`язків, фіксованість уваги на проблемі одужання та реабілітації, переживання фізичних незручностей та психологічного дискомфорту, тимчасова відірваність від активного соціального життя, знижений та нестійкий настрій, порушення сну, неприємні сновидіння, емоційна напруга, нервозність, дратівливість, реакції замикання, бажання уникати контактів, почуття образи, обурення, приниженої гідності; побоювання щодо майбутнього стану здоров`я. У момент отримання тілесних ушкоджень, після такого він переніс значний фізичний біль, переживав емоційний стрес, який супроводжувався почуттями розгубленості, образи, обурення, приниженої гідності, тривоги, страху за своє здоров`я та життя. У подальшому, він був вимушений проходити стаціонарне та амбулаторне лікування, витерплювати болісні лікувальні та діагностичні процедури, отримувати неприємне медикаментозне лікування. Впродовж всього періоду лікування я почувався незручно, дискомфортно, з необхідністю пристосовуватися до негативних умов існування (ліжковий режим, гігієнічні проблеми, залежність від оточення). В період стаціонарного лікування потребував зовнішньої допомоги з боку близьких, з приводу чого почувався як джерело клопоту та обмежень для родичів. Наслідки перенесеної травми призвели до появи негативних психосоматичних та психоемоційних змін: порушення сну, швидка втомлюваність, пасивність, знижений настрій, пригніченість, нервозність, дратівливість, образливість, чутливість, реакції замикання, фіксованість на негативних переживаннях, емоційна напруга, насторога, невпевненість в собі, тривога з приводу майбутнього. Внаслідок обставин отримання тілесних ушкоджень він досі відчуває почуття приниженої гідності, образи, досади, обурення поведінкою винуватця-відповідача, переживає щодо своєї соціальної репутації. Протиправною поведінкою відповідача порушено його актуальні життєві плани, погіршені можливості побудови та реалізації нових життєвих перспектив і трудових планів, нової продуктивної самореалізації. У зв`язку із ушкодженням здоров`я, заподіяного вчиненням відповідачем кримінального правопорушення, йому була завдана моральна шкода, яка полягала у фізичному болі та душевних стражданнях, моральних переживаннях, у порушенні нормальних життєвих зв`язків, яку він оцінює у 300 000,00 грн.

В серпні 2024 року представник позивача за зустрічним позовом ОСОБА_3 подав до суду зустрічний позов до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , у якому просив стягнути з відповідачів на користь позивача відшкодування шкоди, заподіяної здоров`ю у розмірі 18 000,00 грн., відшкодування моральної шкоди у сумі 300 000,00 грн., а також понесені судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог щодо предмета спору за зустрічним позовом покликався на те, що 29.05.2019 позивач за первісним позовом працював на городі, усовуючи наслідки його затоплення. Приблизно о вісімнадцятій годині прийшов ОСОБА_6 , разом зі своїм сином ОСОБА_7 , та з собакою. Спочатку вони травили на позивача собаку, скандалили, лізли в бійку, а потім відтіснили позивача до подвір`я і збили з ніг, кинувши в болото. Потім вони вдвох почали наносити позивачу удари по обличчі, голові, у зв`язку з чим той був вимушений оборонятися. У результаті протиправних дій відповідачів за зустрічною позовною заявою вчинилася бійка та і позивач зазнав тілесних ушкоджень. Після того, 30.05.2019 і відповідачі за зустрічною позовною заявою, і позивач звернулися до правоохоронних органів. Позивач перебував у лікарні з 30.05.2019 до 08.06.2019. Відповідачі за зустрічною позовною заявою є власниками зазначеної собаки, натравлювали її на позивача з метою настання певних наслідків, і з того ж виникає обов`язок відшкодування йому моральної шкоди та шкоди, заподіяної здоров`ю. Вважає, що підставою для задоволення зустрічного позову є сукупність таких обставин: 1) протиправні дії відповідача, які виражаються у недобросовісному користуванні права власності на земельну ділянку, яку невідомі йому особи приєднали до городу відповідача, а отже відповідач закопав рів, внаслідок чого систематично затоплюється як вулиця, так і мій город, і городи сусідів; 2) завдання відповідачами за зустрічним позовом позивачу тілесних ушкоджень; 3) використання відповідачами джерела підвищеної небезпеки (собаки); 4) завдання моральної шкоди, внаслідок протиправних дій відповідачів за зустрічним позовом. Психологічні страждання, спричинені побиттям та травлею собаки, проявилися в наступних формах. Спочатку, це був страх перед схожими тваринами, а також перед виходом на вулицю. Чуття безпеки в нього було постійно порушене, позивач почувався непередбачувано та беззахисно. У позивача була підвищена тривожність та постійний стан готовності до нападу, що перешкоджало звичному життю та змушувало його уникати ситуацій, які можуть нагадувати про тілесні ушкодження, яких він зазнав від побиття відповідачами. Такі протиправні дії відповідачів ускладнили на деякий час повсякденне життя позивача та міжособистісні взаємини. Вище наведені фактори стали причиною глибоких моральних страждань, які потребували професійної психологічної підтримки та терапії для подолання стресу. Завдану моральну шкоду оцінює у 300 000,00 грн.

Рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 18 березня 2025 року первісний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 відшкодування майнової шкоди у сумі 20 900,00 грн, відшкодування моральної шкоди у сумі 50 000,00 грн, а всього 70 900 (сімдесят тисяч дев`ятсот) грн.

У решті позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені витрати на професійну правничу допомогу у сумі 2 200 (дві тисячі двісті) грн.

Зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 про відшкодування шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 відшкодування моральної шкоди у сумі 10 000 (десять тисяч) грн.

У решті позовних вимог відмовлено.

Рішення суду оскаржив представник ОСОБА_1 ОСОБА_3 , подавши апеляційну скаргу.

Вважає, що рішення суду першої інстанції не відповідає чинному законодавству і фактичним обставинам справи і тому підлягає скасуванню. При розгляді справи, судом неправильно встановлено, які правовідносини випливають між сторонами, а також, було здійснено і безліч порушень норм процесуального права.

Вказує, що існують обставини, які не були враховані судом при прийнятті рішення. Зокрема, на момент ухвалення рішення не було завершено досудове розслідування у двох кримінальних провадженнях, а саме: №0000307 за заявою ОСОБА_1 , а також №0000306 за заявою ОСОБА_2 .

Дані кримінальні провадження стосуються обставин даної справи. Враховуючи, що жодна сторона не була визнана винною в даних провадженнях, підстави для подання цивільного позову вважає передчасними.

Зазначає, що у описовій частині судового рішення, Суд першої інстанції жодним словом не згадав про клопотання позивача за зустрічним позовом про доручення ухвали слідчого судді про скасування постанови про закриття кримінального провадження №0000307 за заявою ОСОБА_1 .

Тобто, про кримінальне провадження №0000306, за заявою ОСОБА_2 , суд у своєму рішенні описав, надав йому значення, але водночас, жодним словом не згадав про кримінальне провадження №0000307. Зауважу, що ці два кримінальні провадження відкриті, проводиться досудове розслідування, і по жодному кримінальному провадженні не було оголошено підозру, чи більше того, встановлено вину.

У даній справі суд повністю проігнорував той факт, що його довіритель протягом тривалого часу був змушений терпіти необґрунтовані звинувачення, тиск у трудовому колективі, погіршення психологічного стану, втрату авторитету серед колег. Він не мав можливості захистити своє ім`я поза межами суду, а відтак був вимушений захищатися в судовому порядку, подаючи зустрічний позов. Усе це судом було належним чином не враховано моральна шкода, завдана моєму довірителю, була визнана лише формально, шляхом призначення символічної суми компенсації у розмірі 10 000 грн., що не відповідає характеру та глибині пережитих ним страждань, тривалості конфлікту, його суспільного резонансу та втраті репутації.

Присудження судом першої інстанції 50000 грн. в якості компенсації за моральну шкоду, 20900 грн. в якості відшкодування матеріальної шкоди, 2200 грн витрат на правничу допомогу на користь позивача за первісним позовом відбулося без належної правової оцінки як доказів понесених витрат, так і поведінки представника первісного позивача під час розгляду справи.

Просить повністю скасувати рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 18 березня 2025 року по справі №443/403/24, та винести нове рішення котрим відмовити позивачу за первісним позовом у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, також задовільнити позовну заяву за зустрічним позовом і стягнути моральну, та матеріальну шкоду з відповідачів за зустрічним позовом у солідарному порядку у зв`язку з завданими образами та переслідуванням, що були проігноровані судом першої інстанції

Відмовити у задоволенні заяви позивача за первісним позовом щодо стягнення витрат на правничу допомогу, оскільки позивач не надав належних доказів понесених таких витрат, зокрема, не надав акту виконаних робіт, опису виконаних робіт, платіжних документів, що підтверджують факт сплати витрат.

Встановити факт зловживання процесуальними правами представником позивача за первісним позовом, який подав не одне клопотання про перенесення слухання справи, що призвело до затягування розгляду справи. Враховуючи це, витрати на правову допомогу мають бути покладені на позивача за первісним позовом відповідно робіт та договору про надання правничої допомоги.

Рішення суду також оскаржив представник ОСОБА_2 ОСОБА_4 , подавши апеляційну скаргу.

З рішенням суду в частині відмовлених позовних вимог за первісним позовом, задоволених вимог за зустрічним позовом не погоджується.

Вважає, що судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права.

Вказує, що суд жодним чином не обґрунтував судове рішення в частині зменшення розміру моральної шкоди.

Оскільки понесені ним моральні страждання не можна відшкодувати в повному обсязі, позаяк немає точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, і будь-яка компенсація не може бути адекватною його душевним стражданням, оцінює її суто умовний вираз, враховуючи морально-правові імперативи справедливості, розумності та добросовісності. Нанесену йому моральну шкоду оцінює в сумі 300 000грн.

Також вважає незаконним судове рішення в частині часткового задоволення зустрічного позову.

Вважає що подання відповідачем позову включає намір уникнути відповідальності за нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 .

Просить рішення в частині відмовлених позовних вимог за первісним позовом скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову, в частині задоволених позовних вимог за зустрічним позовом скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення апелянта ОСОБА_1 та його представника адвоката Стегніцького А.М., апелянта ОСОБА_2 та його представника адвоката Ратича Т.М.,дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають до задоволення з огляду на наступне.

Згідно ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам.

Встановлено, що 29.05.2019 між ОСОБА_2 , ОСОБА_5 та ОСОБА_1 виник конфлікт, під час якого ОСОБА_2 отримав тілесне ушкодження середньої тяжкості за ознакою тривалості розладу здоров`я, а ОСОБА_1 отримав легке тілесне ушкодження.

Позивач за первісним позовом ОСОБА_2 оцінив завдану йому майнову шкоду у сумі 20 900,00 грн, а завдану моральну шкоду у сумі 300 000,00 грн.

Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_1 оцінив завдану йому майнову шкоду у сумі 18 000,00 грн, а завдану моральну шкоду у сумі 300 000,00 грн.

Згідно з епікриз-виписок №5982 від 29.05.2019, №7024 від 04.07.2019, №4094 від 22.07.2020, листків непрацездатності, а також іншої медичної документації, у ОСОБА_2 виявлено 3/відламкові переломи обох кісток правого передпліччя у с/3-дист./3 зі зміщенням фрагментів від 29.05.2019, забій м/т правого плеча, передпліччя, м/т гематоми. Зі слів хворого 29.05.2019 близько 18 год був побитий сусідом ОСОБА_1 . Прооперований 04.06.2019: відкрита репозиція, МОС правої променевої, ліктьової кісток в с/3-д/3 зі зміщенням фрагментів. 14.06.2019 зняті шви, з покращенням, у стабільному задовільному стані. Л/н з 29.05.2019 по 14.06.2019. Амбулаторне лікування з 14.06.2019. Поступив повторно 04.07.2019 на ІІ етап стаціонарного лікування. Л/н з 04.07.2019 по 12.07.2019. Проведено операцію 23.05.2020 видалення металоконструкцій з кісток правого передпліччя під ТДА з ШВЛ. Л/н з 22.07.2020 по 06.08.2020. ОСОБА_2 здійснювали медикаментозне лікування та проводилися медичні аналізи (Т.1 а.с.9-11, 12-34, 35-37).

Відповідно до висновку експерта №61/2019 від 27.06.2019 травма у ОСОБА_2 у вигляді закритих відламкових переломів обох кісток правого передпліччя у середній третині дистальній третині зі зміщенням фрагментів утворилась від тупого (тупих) предмету (предметів), могла виникнути 29.05.2019 при обставинах, які вказує потерпілий, та відноситься до тілесного ушкодження середньої тяжкості за ознакою тривалості розладу здоров`я. Виставлений лікарями діагноз «Забій м/т правого плеча, передпліччя» не враховується при визначенні ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, оскільки він встановлений на основі суб`єктивних факторів і не підтверджується об`єктивними даними медичного характеру. Судово-медичних даних, які б вказували на те, що наявні тілесні ушкодження ОСОБА_2 утворилися в результаті падіння на площину з висоти власного росту (вертикального чи близького до нього положення) немає (Т.1 а.с.38-40).

Рахунком-фактурою №0306/087 від 03.06.2019 та квитанцією від 05.09.2019 встановлено, що вартість набору імплантатів для остеосинтезу кісток передпліччя без ПДВ становить 20 900,00 грн, яка оплачена ОСОБА_2 05.06.2019 (Т.1 а.с.41, 42).

Згідно з висновком експерта №55/2019 від 12.06.2019 у ОСОБА_1 при огляді виявлено чотири синці на лівій нижній кінцівці. З медичної документації встановлено, що ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні Ходорівської МЛ в період з 30.05.2019 по 07.06.2019 з діагнозом: «Множинна травма. Закрита черепно-мозкова травма. Струс головного мозку. Забій лівого плеча. Гіпертонічна хвороба СКД. Хронічний холецистит. Коліки жовчного міхура». Також під час огляду лікарями Ходорівської МЛ у нього було виявлено «множинні садна лівої половини обличчя, дрібні підшкірні крововиливи лівої половини волосистої частини голови». «Множинні садна лівої половини обличчя, дрібні підшкірні крововиливи лівої половини волосистої частини голови синці на лівій нижній кінцівці утворились від дії тупого (тупих) предмету (предметів), могли виникнути 29 травня 2019 року при обставинах, на які вказує потерпілий та відносяться до легкого тілесного ушкодження. Виставлений лікарями Ходорівської МЛ діагноз: «Закрита черепно-мозкова травма. Струс головного мозку» не враховуються при визначенні ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, оскільки він встановлений на основі суб`єктивних факторів і не підтверджується об`єктивними даними медичного характеру. Виставлений лікарями Ходорівської МЛ діагноз: «Забій лівого плеча» не враховується при визначенні ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, оскільки він встановлений на основі суб`єктивних факторів і не підтверджується об`єктивними даними медичного характеру. Враховуючи локалізацію виявлених тілесних ушкоджень у ОСОБА_1 на різних анатомічних поверхнях та ділянках тіла, малоймовірним є утворення їх внаслідок одноразового падіння на площину з висоти власного росту (вертикального чи близького до нього положення) (Т.2 а.с.25-27).

Свідок ОСОБА_9 надала суду показання, за змістом яких у той день її батько прокопував рів, щоб стекла вода. Прийшов син сусіда ОСОБА_10 і почав цей рів закопувати. Через це між сусідами почався конфлікт, який супроводжувався нецензурною лайкою. У цей час підійшов батько ОСОБА_10 з собакою і між ними всіма почалася сварка. ОСОБА_11 почав підходити до батька через нецензурну лайку на ОСОБА_10 . При цьому батько відмахувався лопатою. ОСОБА_10 повалив батька і почалася шарпанина, у ході якої батька бив ОСОБА_10 , який перебував зверху на батькові, а ОСОБА_11 його копав. Собака була агресивною, гавкала. Потім батько був згори, а ОСОБА_10 знизу. ОСОБА_11 бив батька по голові руками. Потім останній почав кричати, що зламав руку і конфлікт почав припинятися. Собаку не травили. Вона безпородна. У батька через конфлікт була кров і синці. Лежав у лікарні приблизно два тижні. На лікування було використано багато медикаментів за призначенням. Він довго відновлювався після конфлікту, стресував, мав поганий сон, був тривалий час без настрою.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Загальні підстави відповідальності за завдану шкоду передбачені статтею 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Необхідною умовою відповідальності за заподіяння шкоди, є причинний зв`язок між дією (бездіяльністю) заподіювача шкоди і майновою або моральною шкодою, що виникла у потерпілої особи.

Відповідальність за наслідки, що наступили, можлива лише тоді, коли ці наслідки були закономірним результатом вчиненого особою діяння. Дія або бездіяльність, що є однією з умов виникнення цього результату, але не пов`язані з ним внутрішнім необхідним зв`язком, є лише мотив, але не причина наслідків, що наступили .

Для встановлення існування причинного зв`язку слід довести, що: 1) протиправна поведінка передувала настанню шкідливих наслідків; 2) шкідливі наслідки є результатом протиправної поведінки особи-заподіювача шкоди.

Обов`язковою умовою виникнення деліктних зобов`язань є причинно - наслідковий зв`язок між діями особи і заподіянням шкоди.

Причинно-наслідковий зв`язок між діянням особи та заподіянням шкоди полягає в тому, що шкода є наслідком саме протиправного діяння особи, а не якихось інших обставин. Заподіювач шкоди відповідає не за будь-яку заподіяну шкоду, а тільки за ту шкоду, яка заподіяна його діями. Відсутність причинного зв`язку означає, що шкода заподіяна не діями завдавана, а викликана якимись іншими обставинами.

Відповідальність за завдану шкоду може настати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить: наявність шкоди: протиправну поведінку заподіювана шкоди: причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювана: вину.

За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Для встановлення існування причинного зв`язку необхідно довести, що протиправна поведінка передувала настанню шкідливих наслідків, шкідливі наслідки є результатом протиправної поведінки особи - заподіювана шкоди.

Згідно з пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного суду України №6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди по винні мати на увазі, що відповідно до статей 440 і 450 ЦК шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Вказані висновки в частині необхідності встановлення винної особи та безпосереднього причинного зв`язку між неправомірними діями особи, яка завдала шкоду та цієї шкодою.

Відповідно до статей 12, 76, 77 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_1 29.05.2019, діючи протиправно, завдав шкоди ОСОБА_2 ушкодженням його здоров`я, а саме: завдавши йому середньої тяжкості тілесне ушкодження і він винний у завданні цієї шкоди.

ОСОБА_2 надано суду докази понесених витрат на лікування, а саме: рахунок-фактуру №0306/087 від 03.06.2019 та квитанцію від 05.09.2019, які підтверджують придбання набору імплантатів для остеосинтезу кісток передпліччя без ПДВ вартістю 20 900,00 грн. Необхідність придбання цього набору узгоджуються з отриманою ОСОБА_2 29.05.2019 травмою та проведеними йому операціями, а відтак суд вважав вказані докази належними, допустимим, достовірними та достатніми для доведення вартості завданої ОСОБА_2 майнової шкоди на вказану суму.

Окрім завданої ОСОБА_2 майнової шкоди, останньому була завдана також і моральна шкода.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про стягнення на користь ОСОБА_2 матеріальної шкоди, розмір якої не спростовано відповідачем.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 вказує, що не погоджується з розміром моральної шкоди визначеним судом першої інстанції, та вважає такий не співмірним з отриманою ним шкодою. ОСОБА_1 в своїй апеляційний скарзі навпаки зазначає, що розмір моральної шкоди, стягнутий на користь ОСОБА_2 є завищеним.

Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини другої цієї статті моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів (частина перша статті 1168 ЦК України).

У пунктах 3, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" судам роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

При оцінці обґрунтованості вимог позивачів у справах про відшкодування моральної шкоди необхідно керуватися принципом розумності, тобто виходити з об`єктивно передбачуваних за обставин конкретної справи втілень моральної шкоди. Відповідно, як основний доказ заподіяння моральної шкоди слід розглядати достатньо переконливі з погляду розумності пояснення потерпілої сторони щодо характеру завданих їй немайнових втрат.

Моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз. Розмір відшкодування повинен бути адекватним нанесеній моральній шкоді.

Разом з тим, з огляду на моральну зумовленість виникнення інституту відшкодування моральної шкоди, цілком адекватними і самодостатніми критеріями визначення розміру належної потерпілому компенсації є морально-правові імперативи справедливості, розумності та добросовісності.

Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш аніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення.

Апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції, в частині стягнення на користь ОСОБА_2 50000грн. відшкодування моральної шкоди.

На переконання колегії суддів, за встановлених обставин справи, присуджене судом першої інстанції моральне відшкодування відповідає вимогам розумності та справедливості, а тому доводи апелянтів в цій частині є безпідставними.

Задовольняючи частково зустрічну позовну заяву, суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_2 і ОСОБА_5 29.05.2019, діючи протиправно, завдали шкоди ОСОБА_1 ушкодженням його здоров`я, а саме: завдавши йому легкого тілесного ушкодження і вони винні у завданні цієї шкоди.

Визначаючи розмір грошової компенсації на відшкодування моральної шкоди, суд врахував, що протиправними діями відповідачів за зустрічним позовом позивачу спричинено тілесне ушкодження, яке відноситься до легкого тілесного ушкодження, що призвело до нетривалого розладу здоров`я, а тому, враховуючи глибину та тривалість фізичних і душевних страждань позивача за зустрічним позовом, перенесений стрес та переживання, суд вважав, що засадам розумності та справедливості, за встановлених обставин справи, відповідатиме розмір грошової компенсації моральної шкоди у сумі 10 000,00 грн.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Судом першої інстанції правильно встановлено фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримано процедуру розгляду справи, встановлену ЦПК України, ухвалено справедливе судове рішення, тому підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного колегія суддів апеляційного суду приходить до переконання про обґрунтованість висновків суду першої інстанції та відсутність підстав для задоволення апеляційних скарг. Доводи апеляційних скарг аналогічні доводам, зазначеним у позовних заявах, були предметом аналізу при розгляді справи у суді першої інстанції та зводяться до переоцінки доказів та незгоди сторін з рішенням суду.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до ч. 1. ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд,-

УХВАЛИВ:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 18 березня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено 17 жовтня 2025 року.

Головуючий: Ванівський О.М.

Судді Цяцяк Р.П.

Шеремета Н.О.