УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

08 жовтня 2025 року

Справа №451/1686/25
Провадження № 2/451/645/25

Суддя Радехівського районного суду Львівської області Магонь О.З. розглянула позовну заяву за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

УСТАНОВИЛА:

7 жовтня 2025 року до Радехівського районного суду Львівської області за вх. №8094 надійшла позовна заява ОСОБА_1 , подана представником позивача - адвокатом Шатовою Юлією Вікторівною, до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, яка розподілена судді Магонь О.З.

Проаналізувавши позовну заяву та додані матеріали справи №451/1686/25, вважаю, що позовну заяву необхідно залишити без руху, надавши позивачу час для усунення недоліків, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21 лютого 1975 року, «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року. Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Так, перевіряючи підсудність цієї справи Радехівському районному суду Львівської області, суддя зазначає таке.

Під підсудністю у цивільному процесуальному праві розуміють інститут (тобто сукупність правових норм), який регулює віднесення справ, які підлягають розгляду судами цивільної юрисдикції, до відання конкретного суду судової системи України для розгляду по першій інстанції. Тобто, визначити підсудність цивільної справи означає встановити компетентний, належний суд у цій справі.

Відповідно до частини 1 статті 30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна.

Виключна підсудність - особливий вид територіальної підсудності, який забороняє застосування інших видів територіальної підсудності (загальної, договірної, альтернативної або підсудності пов`язаних між собою вимог). Це пояснюється особливостями справ, на які така підсудність поширюється, і направлено на створення сприятливих умов для розгляду справи й виконання судового рішення.

Згідно із частиною 1 статті 181 Цивільного кодексу України, до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

У постанові Верховного Суду від 24 жовтня 2018 року у справі № 296/1657/17 зроблено висновок, що виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Згідно з положеннями статті 181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК України); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 лютого 2021 року у справі № 911/2390/18 зазначила, що словосполучення "з приводу нерухомого майна" необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення.

Таким чином, виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, тобто спір може стосуватися як правового статусу нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном.

Отже, позови що виникають з приводу нерухомого майна - це позови пов`язані з нерухомим майном, нерухомістю, нерухомою річчю, а тому усі позови, у спорах, які є наслідком правовідносин, пов`язаних з обігом нерухомого майна повинні бути пред`явлені до суду за місцем знаходження цього майна.

Зі змісту позовної заяви слідує, що позивачем у позовній заяві заявлені вимоги майнового характеру, зокрема:

1) виділити у власність позивача, ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), 1/2 частину транспортного засобу «Toyota Land Cruiser 150» 2013 року, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

2) виділити у власність відповідача, ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ), 1/2 частину транспортного засобу «Toyota Land Cruiser 150» 2013 року, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

3) виділити у власність позивача, ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), 1/2 частину земельної ділянки (кадастровий № :01:002:0453), площа (Га) 0,1.

4) виділити у власність відповідача, ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ), 1/2 частину земельної ділянки (кадастровий № :01:002:0453), площа (Га) 0,1. 4)

5) виділити у власність позивача, ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), 1/2 частину житлового будинку загальною площею 199,1 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 .

6) виділити у власність відповідача, ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ), 1/2 частину житлового будинку загальною площею 199,1 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 .

7) виділити у власність позивача, ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), 1/2 частину земельної ділянки (кадастровий № :01:002:0454), площа (Га) 0,06.

8) виділити у власність відповідача, ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ), 1/2 частину земельної ділянки (кадастровий № :01:002:0454), площа (Га) 0,06.

9) виділити у власність позивача, ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), 1/2 частину квартири загальною площею 34,9 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 .

10) виділити у власність відповідача, ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ), 1/2 частину квартири загальною площею 34,9 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 .

11) виділити у власність позивача, ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), 1/2 частину житлового будинку загальною площею 215,4 кв.м., за адресою: АДРЕСА_3 .

12) виділити у власність відповідача, ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ), 1/2 частину житлового будинку загальною площею 215,4 кв.м., за адресою: АДРЕСА_3 .

13) виділити у власність позивача, ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), 1/2 частину земельної ділянки (кадастровий № :11:004:0002), площа (Га) 0,1.

14) виділити у власність відповідача, ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ), 1/2 частину земельної ділянки (кадастровий № :11:004:0002), площа (Га) 0,1.

15) виділити у власність позивача, ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), 1/2 частину земельної ділянки (кадастровий № :03:012:0002), площа (Га) 10,8747.

16) виділити у власність відповідача, ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ), 1/2 частину земельної ділянки (кадастровий № :03:012:0002), площа (Га) 10,8747.

17) виділити у власність позивача, ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), 1/2 частину грошових коштів від суми 8 600 000 (вісім мільйонів шістсот тисяч) гривень 00 копійок за Договором банківського вкладу.

18) виділити у власність відповідача, ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ), 1/2 частину грошових коштів від суми 8 600 000 (вісім мільйонів шістсот тисяч) гривень 00 копійок за Договором банківського вкладу.

19) здійснити поділ боргового зобов`язання між ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) за Договором позики грошових коштів (безпроцентної) від 11.05.2022 в рівних частинах.

Тобто, спірні правовідносини, які виникли між сторонами, стосуються нерухомого майна, яке знаходиться в м. Радехові Шептицького району Львівської області, у м. Запоріжжя й на тимчасово окупованій території Пологівського району Запорізькій області, та позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, а тому спір має розглядатися за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою, відповідно до положень ч. 1 ст. 30 ЦПК України.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам, викладеним у ст. 175 ЦПК України, а також вимогам ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до частин 1, 3 статті 175 Цивільного процесуального кодексу України, у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Позовна заява, серед іншого, повинна містити:

- зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

- зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні;

- виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

- відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору.

- перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

- попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

- підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Щодо зазначення позивачем у позовній заяві ціни позову у розмірі 11 594 740,00 грн, необхідно зазначити такі недоліки.

За приписами ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до ч. 2 ст. 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Зазначення ціни позову щодо вимог майнового характеру є обов`язковою вимогою до змісту позовної заяви. Зазначаючи ціну позову, позивач повинен обґрунтувати у позовній заяві наведену ним оцінку, оскільки щодо цієї обставини застосовується загальне правило про те, що кожна особа повинна довести обставини, на які вона посилається.

При цьому вартість майна - це грошова сума, за яку це майно може бути придбане у даній місцевості. В якості доказу вартості майна суду можуть бути подані звіт про оцінку майна, витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно з визначеною у них дійсною вартістю майна, а також дійсна вартість майна може підтверджуватись висновком суб`єкта оціночної діяльності.

Згідно з п. а ст. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутності - за дійсною вартістю майна на час розгляду спору. Під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

Усупереч вказаним вимогам закону позивачем не обґрунтовано дійсну вартість спірного майна з посиланням на належні докази та не надано відповідних документів, що підтверджують цей факт.

Дійсна вартість майна визначається відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

Таким чином, ціна позову у цій справі повинна визначатись дійсною (ринковою) вартістю спірного майна, визначеною належним суб`єктом оціночної діяльності.

Обґрунтовуючи ціну позову, представник позивача зазначає, що оціночна вартість житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , та земельної ділянки, на якій він розташований становить 880 800,00 гривень відповідно до умов Договору купівлі-продажу № 1761. Щодо інших об`єктів нерухомого майна, то їх оціночна вартість також визначена у відповідних договорах купівлі-продажу.

Суд не може погодитись із таким твердженням позивача щодо дійсності на день подання позову ринкової вартості майна та майнових прав, оскільки відповідні договори були укладені понад два-десять років від дати подання позову.

Таким чином, у матеріалах позовної заяви відсутні докази, що підтверджують реальну вартість спірного майна та майнових прав на момент подання позову, що підлягає усуненню.

Ураховуючи зазначене вище, позивачу необхідно надати відомості, які б підтверджували дійсну (ринкову) вартість нерухомого майна, яке розташоване не на окупованих територіях.

Крім того, представник позивача не додав доказів вартості автомобіля «Toyota Land Cruiser 150». Клопотань про проведення судової експертизи з метою визначення вартості автомобіля стороною позивача також не заявлено.

Згідно із ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 3 ст.185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 та 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Із огляду на наведене, позовну заяву необхідно залишити без руху, надавши представнику позивача строк десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків.

Керуючись ст. 175, 177, 185, 258-261, 353 ЦПК України, суддя

УХВАЛИЛА:

залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Надати позивачу строк десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків, а саме:

- додати до матеріалів позовної заяви докази щодо дійсної (ринкової) вартості нерухомого майна, яке розташоване не на окупованих територіях;

- додати до матеріалів позовної заяви докази щодо дійсної (ринкової) вартості транспортного засобу.

Роз`яснити позивачу, що в разі якщо у вказаний строк недоліки позовної заяви не будуть усунуті, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://rh.lv.court.gov.ua/sud1317/.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

СуддяМагонь О. З.