1Справа № 335/6187/25 2/335/2790/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2025 року м. Запоріжжя

Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді Алєксєєнка А.Б., за участю секретаря судового засідання Доновської А.В., представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Железняка В.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2025 року ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» звернулося до Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, мотивуючи свої позовні вимоги наступним.

07.04.2024 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 було укладено договір позики №2297967 за умовами якого відповідачу було надано позику у розмірі 8 000,00 грн., а відповідач зобов`язалась повернути позику позикодавцю та плату за користування позикою.

Договір позики було укладено у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно Закону України «Про електронну комерцію».

14.06.2021 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено Договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату, ТОВ «ФК ЄАПБ» приймає належні йому права грошової вимоги, до боржників вказаними у Реєстрі боржників.

Відповідно до Реєстру боржників №29 від 19.08.2024 року до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 25200,00 грн., з яких: 8 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 1200,00 грн. - сума заборгованості за відсотками, 16 000,00 сума заборгованості за пенею.

Всупереч умовам договору позики відповідач свого зобов`язання не виконав, після відступлення позивачу права грошової вимоги жодного платежу для погашення заборгованості ні на рахунки позивача, ні на рахунки первісного кредитора не здійснив.

У зв`язку із чим позивач просить стягнути з відповідача на свою користь вище вказану заборгованість за договором позики №2297967 від 07.04.2024 та понесені судові витрати.

Ухвалою судді від 24 червня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та сторонам надано строк для подання заяв по суті справи.

08 серпня 2025 року представником відповідача ОСОБА_1 - адвокатом Железняком В.К. було подано до суду відзив на позовну заяву у якому зазначено про те, що відповідач частково заперечує проти заявлених позивачем вимог, посилаючись на те, що позовні вимоги позивача спрямовані на стягнення з відповідача грошових коштів в розмірі більшому між передбачено законодавством. Так, зазначає, що відповідач визнає факт укладення з ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» договору позики №2297967 від 07.04.2024 року та отримання від кредитора грошових коштів у розмірі 8 000,00 грн. Через тяжке фінансове становище відповідач не змогла виконати свої зобов`язання за договором позики та своєчасно повернути отриманні кошти. Водночас, відповідач вважає незаконним нарахування позивачем пені у розмірі 16 000,00 грн. Так, умовами Договору позики передбачено сплату пені у розмірі 2,70% за кожен день за понадстрокове користування позикою. Разом з цим, за змістом п.18 Кредитного договору встановлено, якщо сума позики не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, позикодавець вправі нарахувати пеню в розмірі, передбаченому п.2 договору за кожен день такого користування з урахуванням обмежень, встановлених Законом України «Про споживче кредитування». З 1 квітня 2024 року розмір мінімальної заробітної плати становив 8 000,00 грн. Таким чином, відповідач отримала позику у розмірі меншому ніж розмір мінімальної заробітної плати, а отже нарахування сплати пені за договором позики у розмірі 2,70% за кожен день за прострочення виконання зобов`язання суперечить як умовам договору так і нормам закону. Згідно положень ч.1-3 ст.21 Закону України «Про споживче кредитування» встановлено, що у договорах про споживчий кредит пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 % суми простроченого платежу. З урахуванням викладеного, вважає, що з відповідача може бути стягнута пеня у розмірі, який не перевищує 15% суми кредиту, тобто в розмірі не більше 1 200,00 грн.

13 серпня 2025 року представником ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» було подано до суду відповідь на відзив у якій останній позовні вимоги підтримує в повному обсязі та вважає доводи відзиву на позовну заяву безпідставними, необґрунтованими. Зокрема, позивачем належними та допустимими доказами підтверджено як факт укладання відповідачем договору з первісним кредитором та і факт переходу до позивача права грошової вимоги за договором. Також позивачем надані належні, допустимі та достатні докази на підтвердження розміру заборгованості відповідача за кредитним договором. При цьому, зазначено, що доводи відповідача про те, що умови кредитного договору щодо встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації у разі невиконання зобов`язання є несправедливими, враховуючи те, що відсотки нараховані за відсотковою ставкою, передбаченою умовами договору, з якими відповідач була ознайомлена та погодилась підписавши договір. З урахуванням вказаних обставин, просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Представник позивача, будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, разом з цим у позовній заяві просив суд розгляд справи провести за його відсутності.

Відповідач, будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилась, скориставшись своїм правом брати участь у розгляді справи через свого представника адвоката Железняка В.К.

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Железняк В.К. у судовому засіданні зазначив, що відповідач частково визнає позовні вимоги з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши думку представника відповідача, дослідивши та вивчивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, суд доходить до наступного висновку.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з частиною першої статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що 07.04.2024 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 було укладено договір позики №2297967.

Згідно п.1 Договору позики, позикодавець зобов`язався передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, для задоволення власних потреб, шляхом їх перерахуванням на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язався повернути позикодавцеві таку ж саму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково та сплатити позикодавцю плату від суми позики.

Відповідно до п.п.2.1, 2.2 сторони погодили, що позика надається у сумі 8 000,00 грн., строком на 30 днів, зі сплатою процентів у розмірі 0,50% на день, за понадстрокове користування позикою проценти нараховуються у розмірі 2,70% за день, пеня 2,70%, орієнтовна реальна річна процентна ставка становить 447,63%, орієнтовна загальна вартість позики становить 9 200,00 грн.

Підписанням вказаного договору позичальник підтвердив, що ознайомився на сайті https://clickcredit.ua/informaciya з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, в тому числі, інформацією, що передбачена ст.9 Закону України «Про споживче кредитування» та ст.7 Закону України «Про фінансові послуги фінансові компанії», а також підтвердив, що до моменту підписання договору вивчив цей договір та Правила надання грошових коштів у позику, що розміщені на сайті https://clickcredit.ua/informaciya, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки цього договору йому зрозумілі.

Договір укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, підписаний позичальником/відповідачем ОСОБА_1 електронним підписом з одноразовим ідентифікатором tl731w.

На підтвердження факту перерахування на рахунок позичальника грошових коштів позивачем надано лист ТОВ «ФК «ФІНЕКСПРЕС» від 06.06.2025 №КД-000033023/ТНПП з якого слідує, що 07.04.2024 ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» переказало грошові кошти у розмірі 8000,00 грн. на рахунок ОСОБА_1 .

Також факт укладення договору позики та отримання коштів не заперечується відповідачем.

За змістом ст.ст. 6, 627 ЦК України в Україні діє принцип свободи договору, відповідно до якого сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтями 638, 640 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови ,щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Частинами 1, 2 статті 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до ст.207 ЦК України правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, установлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Так, пунктами 5, 6, 12 ч.1 ст.3 Закону України «Про електрону комерцію» встановлено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Правилами ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» регламентовано, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 732/670/19, від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 07.10. 2020 у справі № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму.

При цьому, кредитний договір, укладений в інформаційно-телекомунікаційній системі шляхом обміну електронними повідомленнями, з підписанням електронним цифровим підписом, електронним підписом з одноразовим ідентифікатором або іншим аналогом власноручного підпису, відповідно до ст.207 ЦК України, ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Згідно з ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Частиною 1 статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Відповідно до ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

14.06.2021 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено Договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передає (відступає) ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» за плату, ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» приймає належні йому права грошової вимоги, до боржників вказаними у Реєстрі боржників.

Відповідно до п.1.2 Договору перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі відповідно до реєстру боржників, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги.

19 серпня 2024 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено додаткову угоду №34 до Договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року за умовами якої ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» відступило ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» право вимоги згідно Реєстру Боржників №29 від 19 серпня 2024 року на суму 66 01 425,61 грн.

На підтвердження факту переходу до позивача прав вимоги заборгованості до відповідача за договором позики №2297967 від 07.04.2024 надано Акт прийому-передачі Реєстру Боржників №29 від 19.08.2024 року за Договором факторингу №14/06/21 від 14.06.2021.

Відповідно до Витягу з Реєстру боржників №29 від 19.08.2024 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача за договором позики №297967 від 07.04.2024 в сумі 25 200,00 грн., з яких: 8 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 1200,00 грн. - сума заборгованості за відсотками, 16 000,00 грн. сума заборгованості за пенею.

Таким чином з досліджених у судовому засіданні документів вбачається, що до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором позики №2297967 від 07.04.2024.

Представник відповідача у судовому засіданні не заперечував наявність у відповідача заборгованості за договором позики №2297967 від 07.04.2024, проте вважав, заявлений до стягнення розмір пені не відповідає принципам справедливості розумності та суперечить нормам Закону України «Про споживче кредитування».

Судом досліджено долучений до позовної заяви розрахунок заборгованості первісного кредитора ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» з якого вбачається, що станом на 19.08.2024 заборгованість відповідача за договором позики №2297967 від 07.04.2024 становить 25 200,00 грн. та складається з заборгованості за основною суму боргу 8 000,00 грн., заборгованості по процентам за період з 07.04.2024 по 06.05.2024 року у розмірі 1 200,00 грн., заборгованості за пенею за період з 08.05.2024 по 21.07.2024 у розмірі 16 000,00 грн.

Згідно зі статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами, а в частині 1 статті 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності (ч.1 ст.546 ЦК України).

Відповідно до ч.1,3 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити на користь кредитора пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Договором може бути визначено менший розмір пені.

Відповідно до ч.1-3 ст.21 Закону України «Про споживче кредитування» споживач, який порушив своє зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним, має відшкодувати кредитодавцю завдані цим збитки відповідно до закону з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

У договорах про споживчий кредит пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 відсотків суми простроченого платежу.

Водночас, відповідно до статей 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів» до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори зі споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків за шкоду споживача.

Відповідно до змісту п.2 Договору позики №2297967 від 07.04.2024 року передбачено, що за понадстрокове користування позикою нараховується пеня у розмірі 2,70% на день.

Пунктом 18 Договору позики передбачено, що у разі, якщо сума позики не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, за користування позикою понад встановлений договором строк позикодавець вправі нараховувати пеню в розмірі, визначеному п. 2 договору за кожен день такого користування з урахуванням обмежень, встановлених Законом України «Про споживче кредитування» та іншими актами законодавства.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про державний бюджет на 2024 рік» з 1 січня 2024 року мінімальну заробітну плату установлено у місячному розмірі: з 1 січня - 7100 гривень, з 1 квітня 8 000 гривень.

Таким чином сума отриманої відповідачем позики за договором №2297967 від 07.04.2024 не перевищує розмір мінімальної заробітної плати, встановленої з 01 квітня 2024 року.

Сума заборгованості за договором позики становить 8 000,00 грн, а отже враховуючи вище наведені норми законодавства максимальний розмір пені не може бути більше 15 відсотків суми простроченого платежу та становити 1 200,00 грн., а отже заявлений позивачем до стягнення розмір пені 16 000,00 грн., є непропорційно великою сумою компенсації та не відповідає засадам розумності, справедливості та добросовісності.

Так, у постанові Верховного Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 27.01.2020 у справі №754/6091/18 зазначено, що наявність у кредитора можливості стягувати зі споживача надмірні грошові суми як неустойки спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.

Крім цього, суд звертає увагу, що з п.18 Прикінцевих та перехідних положення ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022, в Україні у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України було введено воєнний стан із 05:30 год. 24.02.2022 строком на 30 діб, який діє дотепер.

За таких обставин, оскільки пеня за прострочення виконання зобов`язань за договором позики №2297967 від 07.04.2024 була нарахована відповідачу у період дії в Україні воєнного стану, суд не вбачає підстав для стягнення з неї нарахованої позивачем пені в розмірі 16 000,00 грн.

Водночас, беручи до уваги те, що доказів сплати заборгованості за сумою позики та процентів відповідачем не надано, розрахунок позивача не спростовано, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за сумою позики та нарахованими відсотками, є обґрунтованими, а тому позовна заява підлягає частковому задоволенню у сумі 9 200,00 грн., з яких сума заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 8000,00 грн., сума заборгованості за відсотками 1 200,00 грн.

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду з вказаним позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3 028,00 грн.

Враховуючи те, що позовні вимоги задоволено частково у сумі 9 200,00 грн., а отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 105,22 грн. виходячи з наступного розрахунку (9 200,00 грн. ? 100% / 25 200,00 грн. = 36,50%; 36,50%;? 3028,00 грн./ 100% = 1 105,22 грн.), що є пропорційним до розміру позовних вимог).

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 76-81, 89, 141, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» заборгованість за договором позики № 2297967 від 07.04.2024 в розмірі 9 200 (дев`ять тисяч двісті) гривень 00 копійок, з яких: 8 000 (вісім тисяч) гривень 00 копійок - сума заборгованості за основною сумою боргу; 1200 (одна тисяча двісті) гривень 00 копійок - сума заборгованості за відсотками.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» судовий збір у розмірі 1 105 (одна тисяча сто п`ять гривень 00 копійок.

У задоволені іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду .

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 20 жовтня 2025 року.

Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 Цивільного процесуального кодексу України:

Позивач: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (Код , адреса місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул.Симона Петлюри, буд.30).

Відповідач ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 ).

Суддя: А.Б.Алєксєєнко