ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/9059/25Головуючий у 1-й інстанції Черніцька І.М.
Провадження № 22-ц/817/1011/25 Доповідач - Хома М.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 жовтня 2025 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючої Хома М.В.

суддів Гірський Б. О., Храпак Н. М.,

розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Костова Наталія Зіновіївна, на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 липня 2025 року, постановлене суддею Черніцькою І.М. у справі №607/9059/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,-

В С Т А Н О В И В:

У травні 2025 року ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Костову Н.З. звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання.

Позов обґрунтовувала тим, що з 12 липня 2000 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , який розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 вересня 2013 року. В зареєстрованому шлюбі у них народилися сини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , 2007 року народження. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 жовтня 2013 року стягнуто з відповідача на її користь аліменти на двох синів у розмір 1/3 частини всіх видів його заробітку.

ІНФОРМАЦІЯ_2 син ОСОБА_4 досяг повноліття, однак продовжує навчання в Академічній технічній школі при міжнародному Університеті Логістики та Транспорту у Вроцлаві (Польща), завершить навчання у 2017 році.

Просила стягувати з ОСОБА_2 аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку ( доходу), починаючи з дати пред`явлення позову та до закінчення навчання сина ОСОБА_4 , але не довше ніж до досягнення ним 23 років.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 липня 2025 року позов задоволено частково.

Стягнено з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на повнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/8 частин заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 30 квітня 2025 року і до закінчення сином навчання, але не довше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років.

Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання.

Стягнуто із ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 коп.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Костова Н.З. просить скасувати рiшення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким позовнi вимоги ОСОБА_6 задовольнити в повному обсязi, стягнути з ОСОБА_2 на її користъ алiменти на утримання повнолiтнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмiрi 1/4 частини з ycix видів його заробiтку (доходу), на перiод продовження сином навчання, але не довше нiж до досягнення ним 2З poків, щомiсячно, починаючи стягнення з дати подання позову.

Вказує, що висновок суду щодо недоведеності позивачкою можливості батька сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частини доходів є безпідставним.

Зазначає, що визначений судом розмір аліментів є недостатнім і не забезпечує право дитини на належний рівень життя, який необхідний для його фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку із врахуванням обставин даної справи. У зв`язку із навчанням сина ОСОБА_4 у Республіці Польща в Академічній технічній школі при міжнародному Університеті Логістики та Транспорту є потреба в матеріальній допомозі з боку батьків, зокрема на витрати пов`язані з навчанням, харчуванням, одягом та взуттям.

Вказує, що щомісяця перераховує сину кошти на оренду житла, що становить 875 злотих (за курсом НБУ - 10115,35 грн), а також кошти на щоденні витрати. Загальна сума витрат, які несе позивачка у зв`язку з навчанням сина, складає 1800 злотих, що за офіційним курсом НБУ на час пред`явлення позову становить 20808,72 грн.

Зазначає, що сума аліментів, яка встановлена судом, складатиме приблизно 6770,89 грн, що є недостатнім для забезпечення проживання сина за місцем його навчання у м.Вроцлаві та створює дисбаланс між обов`язком матері та батька щодо утримання дитини, адже більшу частину витрат буде нести позивачка.

У відзиві представник ОСОБА_2 - адвокат Варода П.Б. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції - без змін.

Вважає, що стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4 , який продовжує навчання, в розумному розмірі - 1/8 частини від усіх видів його заробітку (доходу), забезпечить баланс прав та інтересів обох батьків і повнолітньої дитини, оскільки буде достатнім для навчання та забезпечення належного рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.

Зазначає, що відповіач має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та дружину ОСОБА_8 , яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною, а також він надає матеріальну допомогу своїй матері - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка є пенсіонеркою.

Вважає, що заявлений позивачкою розмір аліментів - 1/4 частин усіх заробітків (доходів) відповідача ОСОБА_2 на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4 в середньому становитиме 12 500 грн, що буде перевищувати рекомендований розмір в 4,28 рази та мінімальний розмір в 8,56 рази. Разом з цим, вказує, що позивачка має достатній рівень життя та не має на утриманні інших осіб, крім сина ОСОБА_4 .

Ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд врахував стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. При цьому, визначаючи розмір аліментів у розмірі 1/8 частин усіх заробітків (доходів) відповідача щомісячно, суд першої інстанції зазначив, що відповідач є особою працездатного віку, має змогу працювати та надавати матеріальну допомогу сину. Однак, на утриманні має ще сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та дружину ОСОБА_10 , яка не працює та здійснює догляд за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Встановлені судом обставини справи.

ОСОБА_1 (попереднє прізвище - ОСОБА_11 ) та ОСОБА_2 з 12 липня 2000 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 вересня 2013 року.

В зареєстрованому шлюбі у сторін народився син ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , актовий запис №953 від 01 серпня 2007 року.

ІНФОРМАЦІЯ_2 син ОСОБА_4 досяг повноліття, однак продовжує навчатись в Академічній технічній школі при Міжнародному Університеті Логістики та Транспорту у Вроцлаві, завершення навчання за програмою 2027 рік, що підтверджується довідкою Академічної технічної школи при Міжнародному Університеті Логістики та Транспорту у Вроцлаві про підтвердження відвідування школи від 16.12.2024 року, перекладеною з польської мови на українську.

З договору оренди від 12 вересня 2024 року слідує, що ОСОБА_1 орендує житло у Вроцлаві для Данила Мочульного, щомісячна плата становить 875 злотих.

ОСОБА_1 17 червня 2021 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_13 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 від 17 червня 2021 року.

ОСОБА_2 працює в Головному Управлінні Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області на посаді заступника начальника управління - начальника відділу планування заходів цивільного захисту управління організації заходів цивільного захисту Головного управління, його дохід за період з 01 травня 2024 року по 30 квітня 2025 року становить 650 005.20 грн, середньомісячний 54 167.10 грн, що підтверджується довідкою про доходи від 20 травня 2025 року за №90-ДВ/64.

04 серпня 2022 року ОСОБА_2 зареєстрував шлюб з ОСОБА_8 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 від 09 жовтня 2024 року.

Від даного шлюбу у нього є син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 від 05 березня 2025 року.

Мати відповідача ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , є особою непрацездатного віку.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України).

Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до статті 182 СК України у редакції, чинній на час вирішення справи судами попередніх інстанцій, при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Встановивши, що ОСОБА_2 є особою працездатного віку, стан здоров`я задовільний, однак на утриманні відповідача перебуває малолітній син, 2025 року народження, дружина, яка не працює, яких він зобов`язаний утримувати, врахувавши обставини, визначені статтею 182 Сімейного кодексу України, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого та правильного висновку про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/8 частин заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 30 квітня 2025 року і до закінчення сином навчання, але не довше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років.

Доводи апеляційної скарги щодо дисбалансу витрат між батьками на утримання базових потреб ОСОБА_5 , що становлять 1800 злотих (20808,72 грн) на місяць, колегія суддів оцінює критично, так як зазначена позивачкою сума витрат лише частково підтверджена наявними у справі доказами, зокрема, в частині вартості оренди житла.

Крім цього, однією із необхідних умов, за сукупності яких виникає обовязок батьків щодо утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, є можливість батьків надавати таку допомогу.

Враховуючи розмір заробітку відповідача та наявність на його утриманні інших осіб висновки суду першої інстанції щодо визначення аліментів саме у розмірі 1/8 усіх видів заробітку (доходу) відповідача є такими, що відповідають обставинам справи.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, які є достатньо мотивовані.

Рішення суду є законним та обґрунтованим, підстав для його скасування чи зміни з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 141, 367, 375, 382-384, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Костова Наталія Зіновіївна залишити без задоволення.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 липня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню у касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 14 жовтня 2025 року.

Головуюча М.В. Хома

Судді Б.О. Гірський

Н.М. Храпак