Справа № 168/413/25
Провадження № 2/168/218/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2025 року Старовижівський районний суд Волинської області в складі

головуючого-судді Хаврони О.Й.,

з участю: секретаря Островерхої Т.С.,

позивача - відповідача ОСОБА_1 ,

відповідача - позивача ОСОБА_2 ,

представника позивача відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідача-позивача ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому в залі суду в селищі Стара Вижівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій після уточнення позовних вимог, просить визнати за ним право на 1/2 частку земельної частки (паю) належну ОСОБА_5 .

На обґрунтування позову зазначає, що ОСОБА_5 є його матір`ю та матір`ю відповідачки ОСОБА_2 . Мати померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , він з відповідачкою прийняли спадщину. У ході оформлення спадщини він не зміг надати нотаріусу документ, що підтверджує право матері на земельну частку (пай).

На підтвердження права матері на цю земельну частку він надав нотаріусу відповідь з Головного управління Держгеокадастру про те, що при житті його мати отримала сертифікат про право на земельну частку (пай) в КСП «Нове Життя». Оскільки в цій відповіді неправильно вказано ім`я та по батькові матері, він витребував довідку сільської ради, в якій Сереховичівська сільська рада підтверджує, що його мати проживала в с.Сераховичі, а такі особи як ОСОБА_5 , ОСОБА_5 це одна і та ж особа.

Нотаріус відмовила в видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документа в матері на це майно. Тому звертається до суду.

Ухвалою судді від 02.05.2025 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою судді від 06.052025 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження в справі. Призначено підготовче засідання на 29.05.2025 р. Витребувано матеріали спадкової справи.

29.05.2025 року відповідач подала зустрічний позов.

Ухвалою суду від 12.06.2025 року зустрічний позов прийнято до спільного розгляду з первісним позовом, відкладено підготовче засідання.

19.08.2025 року підготовче провадження в справі закрито та призначено справу до судового розгляду.

ОСОБА_2 звернулась із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про визнання права на 1/2 земельну частку (пай) в порядку спадкування, яка належала її матері.

На обґрунтування зустрічного позову зазначає, що вона та позивач є спадкоємцями за законом після смерті їхньої матері. Підставою звернення до суду є неможливість оформити спадщину в нотаріальній конторі, оскільки в матері відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно. Зазначає, що її мама працювала в КСП «Нове життя», мала право на земельну частку (пай) в цьому КСП. Сертифікат в оригіналі втрачений під час пожежі в будинку матері. Доказом того, що матері видавався сертифікат є відповідь з управління Держгеокадастру, в якій вказано, що мати внесена в книгу реєстрації сертифікатів по КСП «Нове життя» під номером 394, як особа, якій видано сертифікат серії ВЛ № 0091409. Єдиною розбіжністю в даних власника є вписано по батькові матері « ОСОБА_6 », в той час як в свідоцтві про смерть вказано « ОСОБА_7 ». Довідкою сільської ради підтверджено, що наявність розбіжностей слід розуміти як дані про одну особу. Оскільки вона з братом є спадкоємцями за законом, то вона ставить питання про визнання за нею права на 1/2 частку спадкового майна матері, шляхом подання зустрічного позову.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав, зустрічний позов визнав.

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, додала, що у зв`язку з пожежею в будинку ОСОБА_5 , були втрачені документи, в тому числі сертифікат на земельну частку (пай), виданий на ім`я матері позивача. Сторона позивача витребувала витяг з журналу, який містить списки осіб, яким видані сертифікати, мати позивача вказана в списку під номером 391. Вказаний доказ підтверджує факт отримання спадкодавцем сертифіката. Однак, ім`я матері вказане з помилкою як ОСОБА_8 , що не відповідає вказаному в паспорті та в свідоцтві про смерть ОСОБА_9 . Вказані розбіжності є очевидною помилкою. Позивач надає довідку сільської ради, згідно з якою підтверджується, що на території с.Сераховичі проживала ОСОБА_5 , і ОСОБА_5 та ОСОБА_5 , - це одна і та особа. Аналогічна помилка допущена в документах брата ОСОБА_5 , а саме в свідоцтві про народження та про одруження його по батькові теж вказано по різному ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . Вказане свідчить про наявність очевидної помилки і сумнівів у тому, що матері позивача цей сертифікат був виданий немає. Нотаріус відмовила позивачу в видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки в спадкодавця відсутні будь-які правовстановлюючі документи на вказаний пай. Оголошення про втрату цього сертифіката було опубліковано в друкованих засобах масової інформації. Ковельська РДА повідомила, що видати дублікат сертифіката не може, оскільки відсутні відповідні бланки встановленого зразка. Таким чином, в позивача є єдиний спосіб реалізувати свої спадкові права шляхом звернення до суду з позовом. Матеріалами справи доводиться, що ОСОБА_5 та ОСОБА_5 є одна і та ж особа, на ім`я якої було видано сертифікат про право на земельну частку (пай).

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позов підтримала, зустрічний позов визнала.

Представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала зустрічний позов з наведених в ньому підстав, додала, що після отримання позову, відповідач звернулась із зустрічним позовом про визнання за нею права на 1/2 частку земельної частки (паю) належну її матері - ОСОБА_5 . Право матері відповідачки на цю земельну частку (пай) підтверджується наданою Управлінням Держгеокадастру інформацією витягом з книги реєстрації сертифікатів, згідно з якою на ім`я матері відповідачки видано сертифікат, розмір земельної частки (паю) становить 2,79 умовних кадастрових гектара, однак є розбіжність в імені та по батькові матері відповідачки в сертифікаті, який до того ж втрачений. Звертає увагу, що нотаріус, відмовляючи в оформленні свідоцтва про право на спадщину, не акцентує увагу на цих розбіжностях, а обґрунтовує відмову лише відсутністю сертифіката.

Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, дійшов таких висновків.

За змістом ст.ст. 524, 548 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до положень ст.549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Ст. 550 вказаного кодексу передбачає, що спадщина може бути прийнята після закінчення зазначеного строку і без звернення до суду при наявності згоди на це всіх інших спадкоємців, які прийняли спадщину.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Родинні відносини між спадкодавцем та позивачем і відповідачем підтверджуються відповідними свідоцтвами про народження, з яких видно, що позивач є сином, а відповідачка є дочкою спадкодавця ОСОБА_5 і позивач та відповідачка відповідно до 529 ЦК УРСР належать до спадкоємців першої черги.

Заповіт від імені ОСОБА_5 посвідчувався державним нотаріусом щодо житлового будинку на ім`я сина відповідачки. Згідно з матеріалами спадкової справи він з заявами про прийняття спадщини не звертався.

ОСОБА_2 протягом шести місяців після смерті матері прийняла спадщину як спадкоємець першої черги, вступивши в управління та володіння спадщиною, а тому відповідно до положень ч.1 ст. 549 ЦК УРСР вважається такою, що прийняла спадщину. Факт вступу ОСОБА_2 в управління та володіння спадщиною після смерті матері підтверджується довідкою Сераховичівської сільської ради № 304 від 27.11.2023 року. За її заявою заведено спадкову справу.

За згодою ОСОБА_2 відповідно до ст. 550 ЦК УРСР спадщину прийняв її брат ОСОБА_1 .

Листом нотаріуса від 03.03.2025 року позивачу та листом від 16.01.2023 відповідачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) у зв`язку з тим, що відсутні документи, що підтверджують право власності спадкодавця на це майно.

Наведені обставини справи підтверджуються дослідженими судом матеріалами спадкової справи № 99/2023 до майна померлої ОСОБА_5 , з яких також видно, що спадкова справа заведена за заявою відповідачки, також з заявою про прийняття спадщини звернувся позивач, інших спадкоємців, які звернулися із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 , немає.

Відтак, за позивач ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_2 , як спадкоємці першої черги за законом мають на спадкове майно ОСОБА_5 , а їх частки в спадковому майні є рівними.

Позивач та відповідач просять в порядку спадкування визнати за ними право на право на земельну частку (пай), належну їх матері у землі, яка перебувала в колективній власності КПС «Нове життя», в розмірі 2,79 умовних гектара.

Нотаріусом відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину з підстав відсутності жодного документа для підтвердження права та належності майна спадкодавцю ОСОБА_5 .

Звертаючись до суду, на обґрунтування позовних вимог, як доказ права матері на право на земельну частку (пай) позивач та відповідач надають копію книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) КСП «Нове життя», де зазначена ОСОБА_5 під номером 394, сертифікат серії ВЛ №0091409, розмір земельної частки (паю) становить 2,79 умовних гектара.

Про втрату вказаного сертифіката опубліковано відповідне повідомлення у газеті «Сільські новини» (11 грудня 2021 р. № 46), а саме: «Сертифікат серії ВЛ№0091409, виданий на ім`я ОСОБА_12 , зареєстрований за № 394 від 24.03.1997 вважати недійсним».

Однак згідно з свідоцтвом про смерть прізвище та ім`я матері сторін у справі ОСОБА_5 .

Згідно з довідкою Сераховичівської сільської ради, видано 27.11.2023 р. №304, наявною в матеріалах спадкової справи, в АДРЕСА_1 , проживала ОСОБА_5 , 1930 року народження, померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У свідоцтві про смерть прізвище матері позивача та відповідачки вказане як ОСОБА_5 . Аналогічне ім`я вказано в свідоцтвах про народження позивача та відповідачки.

Водночас в матеріалах спадкової справи міститься копія заповіту, посвідченого від імені ОСОБА_5 , 1930 року народження, в Ковельській державній нотаріальній конторі щодо житлового будинку.

Подібна розбіжність в імені є в документах рідного брата ОСОБА_5 , а саме: свідоцтві про народження його по батькові вказане ОСОБА_11 , в свідоцтві про укладення шлюбу ОСОБА_10 .

Сукупність вказаних фактів свідчить наявність описки в імені та по батькові матері позивача та відповідачки. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що запис в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) КСП «Нове життя» під номером 394, де зазначена ОСОБА_5 , сертифікат серії ВЛ №0091409, підтверджує факт належності цієї частки (паю) ОСОБА_5 . Отже, сумнівів у тому, що вона за життя мала право на земельну частку (пай) посвідчену сертифікатом серії ВЛ №0091409 немає. Відтак, це право має бути успадковано її спадкоємцями.

Вирішуючи позов, суд враховує, що окрім позивача та відповідачки в порядку спадкування чи з інших підстав не претендують інші особи, нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, з огляду на це захистити свої права позивач і відповідач можуть лише шляхом звернення до суду, тому позови слід задовольнити, визнавши за позивачем та відповідачкою право на 1/2 частину вказаного спадкового майна.

Керуючись ст.ст. 524, 548, 549, 550 ЦК УРСР, ст.ст. 206, 263, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права на 1/2 частку земельної частки (паю) в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на 1/2 частку земельної частки (паю) у землі, що перебувала в колективній власності КСП «Нове життя», що на території Сераховичівської територіальної громади, у розмірі 2,79 умовних кадастрових гектара.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права на 1/2 частку земельної частки (паю) в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на 1/2 частку земельної частки (паю) у землі, що перебувала в колективній власності КСП «Нове життя», що на території Сераховичівської територіальної громади, у розмірі 2,79 умовних кадастрових гектара.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКП НОМЕР_1 .

Представник позивача: адвокат Талашко Інна Миколаївна, місце здійснення адвокатської діяльності: с.Воля Ковельська, вул.Миру, 9, Ковельський район, Волинська область.

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса проживання: АДРЕСА_3 , РНОКП НОМЕР_2 .

Представник позивача: адвокат Філончук Наталія Володимирівна, місце здійснення адвокатської діяльності: вул. Незалежності, 112/5, м. Ковель, Волинська область, 45000.

Повне судове рішення складене 15.10.2025 року.

Суддя О. Й. Хаврона