Справа № 161/3287/25
Провадження № 2/161/1995/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2025 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Олексюка А.В.,

при секретарі судового засідання Літвін А.Ю.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В обгрунтування своїх вимог вказує, що постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04.12.2024р у справі №161/20428/24, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення.

У строк визначений законодавством, позивач, як власник автомобіля, повідомив страхову компанію винуватця ДТП - ПАТ СК «Інтер-поліс».

Згідно звіту №3174/24 про оцінку автомобіля VOLKSWAGEN Passat, д.н.з. НОМЕР_1 , станом на 24.10.2024 року вартість відновлювального ремонту автомобіля (без ПДВ на запасні частини) складає 56 253,15грн. Вартість відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу його складових на момент пошкодження, без ПДВ на запасні частини складає 32 931,09 грн..

30.01.2025р. ПрАТ СК «Інтерполіс» було сплачено позивачу суму страхового відшкодування у розмірі 30 000,00 грн.

Просить суд стягнути з відповідача 56 253,15грн. (фактичний розмір шкоди) - 30 000грн. (страхова виплата) = 26 253,15грн., як різницю між розміром шкоди та розміром страхової виплати, а також 3500, 00 грн. за проведення оцінки автомобіля, судові витрати по справі, витрати на правничу допомогу у розмірі 10 000, 00 грн.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 21.02.2025 відкрито загальне позовне провадження у справі.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази по справі, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04.12.2024р. у справі №161/20428/24, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення (а.с.7-8).

Згідно постанови, 24.10.2024 року о 13:15, в м. Луцьку по пр-ту Соборності, 6, ОСОБА_4 (Відповідач) керуючи транспортним засобом FIAT Doblo, д.н.з. НОМЕР_2 , в порушення вимог п. п. 2.3 «б», 10.9 ПДР України, під час руху заднім ходом не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, не звернувся за допомогою до сторонніх осіб, внаслідок чого допустив зіткнення із транспортним засобом VOLKSWAGEN Passat, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 (Позивача), який рухався позаду в попутному напрямку. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні ушкодження, що призвело до матеріальних збитків.

Згідно звіту №3174/24 про оцінку автомобіля VOLKSWAGEN Passat, д.н.з. НОМЕР_1 , станом на 24.10.2024 року вартість відновлювального ремонту автомобіля VOLKSWAGEN Passat, д.н.з. НОМЕР_1 від пошкодження 24.10.2024 (без ПДВ на запасні частини) складає 56 253,15грн. Вартість відновлювального ремонту автомобіля VOLKSWAGEN Passat, д.н.з. НОМЕР_1 станом на 24.10.2024 року з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу його складових на момент пошкодження, без ПДВ на запасні частини складає 32 931,09 грн (а.с.9-14).

30.01.2025р. ПрАТ СК «Інтер-Поліс» було сплачено ОСОБА_3 суму страхового відшкодування у розмірі 30 000,00 грн (а.с.34).

Відповідно до положень ч.ч.2, 5 ст. 1187 ЦК України - шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України - розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Ст. 1166 п. 1 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдану майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

П. 2 ст. 1166 ЦК України передбачає, що особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдано не з її вини.

Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відтак відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Статтями 28, 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Верховний Суд в постановах від 6 лютого 2018 року у справі № 910/3867/16, від 01 лютого 2018 року у справі № 910/22886/16 висловив правову позицію про те, що для відновлення пошкодженого в ДТП транспортного засобу ремонт здійснюється методом заміни складових частин, що були пошкоджені, на нові, страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відшкодовує не повну вартість цих складових частин, а з урахування коефіцієнту фізичного зносу складників аварійно пошкодженого транспортного засобу.

В постановах Великої Палати Верховного Суду від 3 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц та від 14 грудня 2021 року у справі №147/66/17 викладена правова позиція про те, що відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року у справі № 147/66/17 зазначено, що Велика Палата Верховного Суду послідовно наголошує, що основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах страхової суми. Відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом № 1961-IV у страховика (страховика) не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Принцип повного відшкодування шкоди, закріплений у статті 1166 ЦК України, реалізується у відносинах страхування через застосування положень статті 1194 цього Кодексу.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 3 статті 12 ЦПК України).

Різниця між виплаченим позивачу страховим відшкодуванням та фактичним розміром відновлювального ремонту автомобіля, зумовлена законодавчими обмеженнями щодо відшкодування шкоди, зокрема, врахуванням зносу транспортного засобу при відшкодуванні витрат, пов`язаних із відновлювальним його ремонтом.

Враховуючи, що сума відшкодування, виплаченого ПрАТ СК «Інтер-Поліс» позивачу у розмірі 30000 грн, а вартість відновлювального ремонту автомобіля VOLKSWAGEN Passat, д.н.з. НОМЕР_1 станом на 24.10.2024 року з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу його складових на момент пошкодження, без ПДВ на запасні частини складає 32 931,09 грн, то різниця в розмірі 2 931,09 грн між цими сумами має бути відшкодована ОСОБА_3 відповідно до вимог статті 1194 ЦК України для повного відшкодування завданої ним шкоди.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволення позовних вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача та у разі відмови в позові - на позивача.

З квитанції № 304428368 від 29.11.2024 року вбачається, що позивач сплатив ТзОВ «АК «Експерт-Сервіс» 3500,00 грн. за послуги експертного дослідження та огляд ТЗ згідно рахунку №3174 від 29.11.2024 (а.с.32-33)

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір в розмірі 135,22 грн, витрати за проведення оцінки вартості пошкодження автомобіля в розмірі 390,77 грн.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу, то право на її закріплене положеннями ст.59 Конституції України. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до правової позиції Конституційного Суду України таке право є гарантованою Конституцією України можливістю фізичної особи одержати юридичні (правові) послуги (абз.2 п.4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000). Це право є одним із конституційних, невід`ємних прав людини і має загальний характер; реалізація права на правову допомогу не може залежати від статусу особи та характеру її правовідносин з іншими суб`єктами права; вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати; конституційне право кожного на правову допомогу за своєю суттю є гарантією реалізації, захисту та охорони інших прав і свобод людини і громадянина, і в цьому полягає його соціальна значимість (абз.3, 4, 5 п.п.3.1, абз.1 п.п.3.2 п.3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009).

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 13.02.2019 у справі №756/2114/17, «при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), і розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін.

Позивач отримав професійну допомогу від адвоката Огорілко Ю.В., що підтверджується копією договору про надання юридичних послуг від 16.12.2024 року, актом виконаних робіт від 11.02.2025 на суму 10000 грн. .

Разом з тим, у зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правову допомогу у сумі 1 116,47 грн.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 12, 13,76, 78, 79, 80, 82, 133, 141, 263, 264, 265, 280-282 ЦПК України, с у д, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду завдану внаслідок ДТП у розмірі 2 931 (дві тисячі дев`ятсот тридцять одна) гривня 09 копійок.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 витрати по сплаті судового збору в розмірі 135 (сто тридцять п`ять) гривень 22 копійки, витрати за проведення оцінки вартості пошкодження автомобіля в розмірі 390 (триста дев`яносто) гривень 77 копійок та витрати на правничу допомогу в розмірі 1 116 (одна тисяча сто шістнадцять ) гривень 47 копійок.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі складення рішення відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України - з дня складення рішення в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на рішення суду всіма учасниками справи. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Повне судове рішення складено 21.10.2025.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.В. Олексюк