Справа № 712/4981/23
Провадження № 2/712/111/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2025 року Соснівський районний суд м.Черкаси в складі:

головуючого - судді Пироженко В.Д.

при секретарі - Каплі А.С.

за участі представника позивача адвоката Пятіна Є.В.

за участі відповідачки ОСОБА_1

за участі представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок залиття квартири,

У С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 (адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 ) звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) про відшкодування шкоди, завданої внаслідок залиття квартири.

Свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що вона є власником частини квартири АДРЕСА_3 . 22.05.2021 року вказану квартиру було затоплено з приміщення верхнього поверху. Відповідно до акту від 25.05.2021 року, затвердженого заступником директора ТОВ «Управлінська компанія «Нова якість дільниця № 39», складеного на підставі її звернення про залив квартири, при обстеженні вказаної квартири були виявленні пошкодження та складено висновок про те, що залив квартири АДРЕСА_3 стався внаслідок того, що в кв. АДРЕСА_4 був зірваний корінний вентиль гарячого водопостачання. Заміну вентиля виконали мешканці самостійно. Аварійна служба відновила водопостачання. Відповідач ОСОБА_1 являється власником частин квартири АДРЕСА_5 .

Зазначає, що внаслідок затоплення квартири їй завдано майнової шкоди, яка згідно кошторису від 12.08.2021, складеного інженером-проектувальником ОСОБА_7 , становить 54 068,29 грн. Згідно квитанції підприємства з надання послуг хімічної чистки «Donini» від 27.05.2021 та 09.06.2021 нею були понесені витрати - проведено чистку забрудненого затопленого майна в сумі 806,50 грн.

Вважає, що внаслідок залиття квартири відповідач завдав їй моральної шкоди, яка полягає в моральних стражданнях, що виникли внаслідок псування її майна, а також в необхідності застосування додаткових зусиль для організації свого життя: зіпсований інтер`єр квартири зменшив їй рівень комфорту, до якого вона звикла, застосування додаткових зусиль для очищення забрудненого майна, для підготовки ремонту, для нівелювання незручностей пов`язаних із проведенням ремонту, яку вона оцінює в 10000 грн.

Просить стягнути з відповідача на її користь нанесену матеріальну шкоду в розмірі 54 874,79 грн., моральну шкоду в розмірі 10000 грн. та понесені судові витрати та витрати на правову допомогу.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 31.05.2023 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та надано відповідачу термін для подачі відзиву на позовну заяву позивача.

26.06.2023 року до суду надійшов відзив від відповідача в якому просила відмовити у задоволенні позовних вимог позивачки та зазначає, що позивачка володіє квартирою АДРЕСА_6 лише частки, водночас просить стягнути розмір матеріального збитку в повному обсязі. Також відповідач вважає, що позивачем не вірно обрано належного відповідача по справі, оскільки вона як власниця 3/4 частини своєї квартири не може відшкодовувати весь розмір матеріальної шкоди, дані дії суперечать встановленим нормам ЦПК України. Крім того, в акті від 25.05.2021 року, всупереч встановленим нормам та правилам його складання вона не приймали участь, як власниця частини квартири АДРЕСА_4 , інші законні власники цієї квартири, а також і інший власник1/2 спільної з позивачкою квартири АДРЕСА_6 . Більш того, належного запрошення чи повідомлення про складання акту та огляду квартири АДРЕСА_6 вона не отримувала, що в свою чергу унеможливило переконатись в наявності зазначених пошкоджень та в разі необхідності вказати свої заперечення. Також акт не містить зазначень, щодо обсягу необхідного ремонту приміщення квартири, а ті зазначення, що вказуються не мають конкретний характер, всі пошкодження мають приблизні показники, та не містять висновку комісії, щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття. Вважає акт неналежним та недопустимим доказом. У вказаному акті зазначено, з чим і погодилась сама позивачка, що пошкоджено коридор, спальна кімната та якась кімната (конкретизація кімнати відсутня), однак, згідно з розрахунком, ремонтні роботи слід проводити в туалеті, ванній кімнаті, коридорі, спальній кімнаті та кладовій кімнаті (комора). Отже, перелічений перелік робіт в документі на який посилається позивачка, як на обґрунтування заявлених позовних вимог, з невідомих причин збільшено щонайменше на дві кімнати.. Доказом вартості відшкодування є лише висновок судового експерта. Таким чином докази надані позивачем не обґрунтовують розмір понесеної матеріальної шкоди, а й не встановлюють винуватість відповідача по справі. Вимога позивача про стягнення моральної шкоди не обгрунтована та не підтверджена доказами.

Ухвалами Соснівського районного суду від 05.07.2023 року залучено до участі в справі в якості третіх осіб на стороні позивача ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

09.10.2023 року до участі в справі в якості третьої особи на стороні відповідача ухвалою суду залучено ОСОБА_6 .

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити у задоволенні позовних вимог, просила не брати до уваги висновок судового експерта Окрепко А.І., який є необгрнутованим. Експертом завищено розміри робіт, які необхідно провести, розміри матеріалів, які необхідні для проведення експертизи. В акті не вказано приміщення № 2 (кладова), проте експерт проводить розрахунки в кошторису по кладовій та додає до загальної вартості пошкоджень по квартирі.

Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити в позові з мотивів викладених у відзиві на позовну заяву та просив не посилатися, як на доказ, на висновок експерта ОСОБА_8 .

Треті особи ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 направили до суду клопотання про розгляд справи в їх відсутність.

Заслухавши учасників процесу, експерта ОСОБА_8 ,, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини:

Судом установлено, що ОСОБА_3 є власником 1/2 частини квартири АДРЕСА_3 на підставі свідоцтва про право власності, видане органом приватизації Соснівського районного виконавчого комітету від 09.12.1997 року та свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 31.05.2021 року, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Інша 1/4 частина квартири належить ОСОБА_4 , та частина ОСОБА_5 , на підставі свідоцтва про право власності, видане органом приватизації Соснівського районного виконавчого комітету від 09.12.1997 року. В подальшому дана 1/4 частина квартири була подарована ОСОБА_9 та зареєстрована за неповнолітньою на підставі договору дарування 27.04.2023 року.

Згідно з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстр прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 270917561 від 17.08.2021 частка квартири АДРЕСА_5 на праві приватної власності належить ОСОБА_6 , а вказаної квартири належить ОСОБА_1 .

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до частини другої статті 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

Згідно з пунктом 11 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 серпня 1992 року № 572, власники, наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 319 ЦК України власність зобов`язує.

Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Вказана стаття регулює загальні підстави для відшкодування шкоди в рамках позадоговірних (деліктних) зобов`язань.

Юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення, елементами якого є: шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою, вина. Відсутність хоча б одного з цих же елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Позивач посилається на те, що 22.05.2021 року було затоплено її квартиру АДРЕСА_3 .

Факт затоплення квартири підтверджується актом від 25.05.2021 року, складеним комісією ТОВ «Управлінська компанія» Нова якість «Діяльність 39», яким встановлено, що залив квартири АДРЕСА_3 стався внаслідок зірвання корінного вентиля гарячого водопостачання в квартирі АДРЕСА_5 . Даний акт підписаний комісією та позивачкою.

В зазначеному акті вказано, що при обстеженні квартири АДРЕСА_3 виявлено: коридор пошкоджені шпалери на стінах близько 7 м2, ламінат на підлозі близько 5 м2, на стелі мокрий слід площею близько близько 5 м2; кімната - на стелі мокрий слід площею близько близько 3 м2, пошкоджені шпалери на стінах близько 4 м2; спальна кімната - на стелі мокрий слід площею близько близько 3 м2, зникло світло, пошкоджені шпалери на стінах близько 2 м2 , пошкоджено водою двері (не зачиняються).

Пунктом 2.3.6. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76 встановлено, що у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт, форма якого наведена у додатку № 4 до вказаних Правил.

Згідно додатку № 4 вказаних правил акт про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) має містити відомості: про дату та місце його складання; склад комісії; адресу, за якою трапилось залиття; описуються подія та наслідки події (що залито, обсяги робіт, ушкодження); причина залиття; висновки та рекомендації комісії; відомості про особу, яка заподіяла шкоду; підписи членів комісії. Крім того, з вказаним актом мають бути ознайомлені мешканці квартир.

В акті про залиття обов`язково описується що трапилося і які наслідки (що залите, які обсяги робіт, які ушкодження, які речі ушкоджено, чітко зазначається причини залиття (несанкціоноване втручання мешканців квартири у роботу системи (заміна радіаторів, трубопроводів, вентилів, рушникосушарок тощо), незадовільне технічне обслуговування систем, передчасний вихід з ладу радіаторів опалення, трубопроводів, вентилів, гнучких підводок та ін.).

Тобто, факт залиття квартири та його наслідків фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди обслуговує внутрішньобудинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою. Акт обов`язково має бути підписаний всіма членами комісії. Відмова від підпису складеного акта присутніми особами від потерпілої сторони та з боку винної не впливає на його чинність. В такому випадку в акті має бути зазначено, що згадані особи підписувати складений акт відмовилися та зазначити причини такої відмови.

Основною метою при складанні акту залиття квартири є встановлення причин залиття, та осіб, відповідальних за спричинену шкоду.

У п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Відповідно до загальних підстав відповідальності за завдану майнову шкоду існує презумпція завдавача шкоди, згідно якої не позивач доводить вину відповідача, а відповідач доводить відсутність своєї вини.

Тобто, саме відповідач має довести відсутність своєї вини у залитті квартири позивача.

За змістом положень частини 3 статті 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відщкодування завданої йому майнової та моральноЇ шкоди.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, згідно до ч. 1ст. 77 ЦПК України, та, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях як зазначено у ч. 6ст. 81 ЦПК України.

При цьому, належність доказів правова категорія, яка свідчить про взаємозв`язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню як для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій.

Правила допустимості доказів визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину в справі. Правила допустимості доказів встановлені з метою об`єктивності та добросовісності у підтвердженні доказами обставин у справі, виходячи з того, що нелегітимні засоби не можуть використовуватися для досягнення легітимної мети, а також, враховуючи те, що правосудність судового рішення, яке було ухвалене з урахуванням нелегітимного доказу, завжди буде під сумнівом.

Допустимість доказів є важливою ознакою доказів, що характеризує їх форму.

Допустимість доказів означає, що обставини справи, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами.

Відповідно до ч. 2 ст.43 ЦПК України обов`язок надання усіх наявних доказів до початку розгляду справи по суті покладається саме на осіб, які беруть участь у справі.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи згідно до ст.76 ЦПК України.

Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивачем зазначається, що залиття квартири позивача 22.05.2021 року відбулося внаслідок зірвання корінного вентиля гарячого водопостачання в квартирі АДРЕСА_4 , а тому встановлено наявність причинно- наслідкового зв`язку між діями відповідача та наслідками у вигляді пошкодження майна позивачу.

Відповідачкою заперечується наявність причинно-наслідкового зв`язку між її діями та завданою шкодою залиттям квартири, посилаючи на те, що при обстеженні квартири позивачки, вона не була запрошена на огляд та не була присутня при складанні акту.

Як вбачається з матеріалів справи, комісією у складі головного інженера ТОВ «Управлінська компанія» Нова якість» Дільниця, 39 Папуші К.П., майстра ОСОБА_10 , начальника дільниці ОСОБА_11 та в присутності власниці квартири АДРЕСА_6 ОСОБА_3 було складено акт про залиття квартири.

Проте, в акті не зазначено причини відсутності власниці квартири АДРЕСА_4 та відсутній її підпис, що є порушенням Правил складання актів, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року № 927/11207.

Судом було установлено, що відповідач ОСОБА_1 та ОСОБА_6 зверталися до суду з позовом до ТОВ «Управлінська компанія «Нова якість Дільниця 39» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири АДРЕСА_5 22.05.2021 року та рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 02.06.2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 ОСОБА_6 відмовлено позивачам у задоволенні позову з мотивів того, що позивачами не доведено вини відповідача. Тобто про факт затоплення квартири АДРЕСА_3 відповідач була обізнана.

Цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях,зокрема норми ст. 1166 ЦК України, передбачають презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Отже, судом встановлено, що з наявних в матеріалах справи доказів, у тому числі складеного акту, вбачається факт затоплення квартири позивачки та встановлена причина такого затоплення.

Переконливих доказів на підтвердження інших осіб в спричиненні шкоди позивачу відповідачкою суду не було надано, навпаки у відзиві зазначено, що не можливо однозначно встановити причину залиття квартири, належної позивачу, а також коло винних осіб.

Отже, вину у завданні шкоди позивачу затоплення її квартири відповідачка належними та допустимим доказами не спростувала, що є її процесуальним обов`язком, оскільки у спірних правовідносинах діє презумпція заподіювача шкоди.

Таким чином, в судовому засіданні встановлення факт завдання шкоди майну позивача внаслідок залиття квартири і вина відповідачки, яка не спростована останньою.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 11.07.2024 року призначена судова будівельно-технічна експертиза.

Відповідно висновку експерта розмір завданої матеріальної шкоди внаслідок залиття квартири АДРЕСА_6 на момент дослідження складає 52 865,25 грн.

Відповідачкою та її представником заперечувався визнання як доказу даної судової експертизи.

В судовому засіданні була допитана експерт ОСОБА_8 , яка зазначила, що вона проводила дану експертиз і при її проведенні використовувалися вимірювальні та технічні засоби, а саме рулетка вимірювальна та фотоапарат «Samsung Galaxy Note 20 Camera». Зазначила, що при пошкодженні 5 м шпалер, розрахунок проводиться з урахуванням переклеювання всієї стіни, Всі фото були зроблені нею на фотоапарат, Розрахунок проводився відповідно до акту обстеження. В технічному паспорті відсутня назва «комора»», а зазначено «вбудована шафа» в коридорі, що і було нею зазначено в даній експертизі. Щодо заміни ламінату пояснила, що пошкодження ламінату в квартирі не можливо замінити лише пошкоджені частини, а розраховується заміна всієї підлоги. Також зазначила, що причина затоплення квартири нею не встановлювалася.

Суд не вбачає підстав для визнання даного доказу недопустимим. Представником відповідача не доведено неповноту та суперечливість вимогам чинного законодавства при проведенні експертом експертизи та надання висновку, а тому суд приймає його за належний. Крім того, стороною відповідача клопотань про призначення у справі повторної будівельно-технічної експертизи, товарознавчої експертизи на предмет визначення матеріальної шкоди та причин залиття, не заявлялось, у тому числі не надавались письмові клопотання з цього приводу .

Таким чином, аналізуючи вищевикладене, враховуючи висновок експерта, суд приходить до висновку, що вина відповідача в заподіянні матеріальної шкоди доведена.

Враховуючи той факт, що позивач зазначила відповідачем лише ОСОБА_1 , яка має у власності частин квартири, суд приходить до висновку про стягнення з відповідачки саме 3/4 частин завданої позивачу шкоди (52 865,25 13216,31 грн) в сумі 39 648,94 грн.

Щодо вимог позивача в частині стягнення з відповідача понесених витрат за надання послуг хімічної чистки «Donini» від 27.05.2021 та 09.06.2021 року за забруднення затопленого майна в сумі 806,50 грн, суд вважає що дані вимоги не підлягають до задоволення, враховуючи, що позивачем не надано доказів того, що дане майно належить саме позивачу, а не іншій особі, враховуючи, що квартира належить позивачці частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно положень ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Пунктом 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, конкретних обставин по справі, характер моральних страждань і наслідків, що наступили.

Позивач, заявляючи позову вимогу про стягнення моральної шкоди, зазначала, що після затоплення квартира, вона отримала значної моральної шкоди, яка полягає в моральних стражданнях, що виникли внаслідок псування її майна, а також необхідності застосування додаткових зусиль для організації свого життя: зіпсований інтер`єр квартири зменшив рівень комфорту позивача, до якого вона звикла, застосування додаткових зусиль для чищення забруднення майна, для підготовки проведення ремонту, для нівелювання незручностей, пов`язаних з проведенням ремонту.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин.

Розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від: характеру моральних страждань, виду психічних страждань у вигляді занепокоєння, страху та відчаю; істотності вимушених змін у житті потерпілих, які можуть бути частково відновлені.

Суд вважає доведеним, що дії відповідача у даному випадку були неправомірними і цими неправомірними діями позивачу, дійсно, було завдано моральну шкоду; між діями відповідача, що призвели до порушення законних прав позивача, та наслідками в вигляді завдання моральної шкоди, яка виразилася у зміні звичайного способу життя, моральних стражданнях та психологічного дискомфорту у зв`язку з цим - є причинно-наслідковий зв`язок.

При визначенні розміру моральної шкоди суд виходить із ступеню та характеру перенесених позивачкою моральних страждань, що були викликані вимушеними змінами у її житті, погіршенням умов проживання, наявності дискомфорту, який був спричинений впродовж тривалого часу.

Тому, виходячи з принципів розумності й справедливості, враховуючи характер завданої шкоди, глибину та тривалість фізичних і душевних страждань позивача, наявність та тривалість вимушених змін у її життєвих умовах, приймаючи до уваги, що відповідач добровільно не відшкодувала витрати, завдані залиттям квартири, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди кошти у розмірі 4 000 грн.

На думку суду, вищевказана сума є обґрунтованою та буде сприяти відновленню понесених моральних та психічних страждань, істотності змін у житті позивача.

Постільки позивач звільнена від сплати судового збору, так як є інвалідом 11 групи, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави пропорційно задоволеним вимогам позивачки, що відповідає вимогам ст. 141 ЦПК України, в сумі 2037,30 грн.

Керуючись ст. ст. 6,12, 13,18, 263, 265, 268, 274, 279 ЦПК України, ст. ст. 22, 23, 319, 386, 1166, 1167 ЦК України, суд

У Х В АЛ И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути і ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , прож. АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , прож. АДРЕСА_7 , РНОКПП НОМЕР_2 ) в рахунок відшкодування матеріальних збитків в сумі 39 648,94 грн, в рахунок відшкодування моральної шкоди 4 000 гривень, а всього 43 648,94 грн.

Стягнути і ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , прож. АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь держави судові витрати в сумі 2037,30 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів (ст.ст.354, 355 ЦПК України). Якщо в судовому засіданні проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий:

Позивач: ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , прож. АДРЕСА_7 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , прож. АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Треті особи: ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , прож. АДРЕСА_7 РНОКПП НОМЕР_3 ).

ОСОБА_5 (прож. АДРЕСА_7 , РНОКПП НОМЕР_4 ).

ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце реєстрації АДРЕСА_2 ).

Дата складання повного тексту рішення: 20.10.2025