КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 757/4087/24-ц

провадження № 22-ц/824/678/2025

16 жовтня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів :

судді-доповідача Кирилюк Г. М.,

суддів: Рейнарт І. М., Ящук Т. І.,

розглянув в порядку письмового провадження справу за заявою ОСОБА_1 про забезпечення доказів до подачі позовної заяви, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 06 лютого 2024 року в складі судді Остапчук Т. В.,

встановив:

16.01.2024 ОСОБА_1 в системі «Електронний суд» звернувся до Печерського районного суду м. Києва з заявою про забезпечення доказів до подання позовної заяви, шляхом витребування у Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (далі - АТ «Державний ощадний банк України») оригінальної відеофонограми за 24 серпня 2023 року з відеокамери, розташованої на робочому місці контролера-касира ТВБВ № 10025/055 АТ «Державний ощадний банк України», де відбулась операція поповнення рахунку ОСОБА_2 відповідно до чека № 2436, оригінальної відеофонограми за 24 серпня 2023 року з відеокамери розташованої на вході/виході клієнтів до/із банку у ТВБВ № 10025/055 АТ «Державний ощадний банк України», оригінальної відеофонограми за 24 серпня 2023 року з відеокамери розташованої у сховищі для індивідуальних сейфів у ТВБВ № 10025/055 АТ «Державний ощадний банк України», оригінальної відеофонограми за 24 серпня 2023 року з відеокамери розташованої у приміщенні, де знаходиться каса з робочим місцем контролера-касира ТВБВ № 10025/055 АТ «Державний ощадний банк України» де відбулась операція поповнення рахунку ОСОБА_2 відповідно до чека №2436, вважаючи, що докази можуть бути втрачені і їх збирання в майбутньому стане неможливим у зв`язку із закінченням строку їх зберігання.

Вказував, що відеозаписи із системи відеоспостереження банку та дані, зафіксовані на них, відносяться до інформації, що становить банківську таємницю, можливість самостійного отримання доказів відсутня.

Заяву обґрунтував тим, що 24 серпня 2023 року ним було поповнено картковий рахунок на 3 795 000,00 грн, що підтверджується чеком поповнення № 2436. У подальшому, протягом дня було проведено ряд платіжних операцій на суму більше 2 000 000,00 грн. Цього ж дня 24 серпня 2023 року банк заблокував картку, рахунок і платіжний додаток «24/7». 06 вересня 2023 року ним було надіслано запит щодо підстав блокування картки. 25 вересня 2023 року банк надіслав відповідь про те, що зупинення видаткових операцій відбулось у зв`язку з ймовірною помилковою операцією. Але у період з 25 вересня 2023 року до 23 жовтня 2023 року він з вини банка не міг користуватись коштами, розміщеними на рахунках.

Зазначив, що розмір пені за період з 25 вересня 2023 року до 23 жовтня 2023 року складає 2 565 355,92 грн і вона підлягає стягненню з АТ «Державний ощадний банк України».

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 06 лютого 2024 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів до подання позовної заяви надіслано до Першотравневого районного суду м. Чернівців.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що на даний час у провадженні Першотравневого районного суду м. Чернівці перебуває на розгляді цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до АТ «Державний ощадний банк України» про захист прав споживачів, стягнення пені та 3% річних, інфляційних втрат, і з метою забезпечення доказів саме по цій справі заявник звернувся до суду з заявою про забезпечення доказів до подання позовної заяви.

Не погодившись із вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

24.02.2024 ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 06 лютого 2024 року та направити справу для продовження розгляду до Печерського районного суду міста Києва.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване судове рішення ухвалено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права.

17.09.2025 матеріали справи надійшли з Печерського районного суду міста Києва.

19.09.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 06 лютого 2024 року.

У відзиві на апеляційну скаргу від 29 вересня 2025 року АТ «Державний ощадний банк України» просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржувану ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Апеляційне провадження підлягає закриттю, з огляду на таке.

У статті 129 Конституції України, серед основних засад судочинства зазначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Право на оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій є складовою конституційного права особи на судовий захист. Воно гарантується визначеними Конституцією України основними засадами судочинства, які є обов`язковими для всіх форм судочинства та всіх судових інстанцій, зокрема забезпеченням апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом (пункт 3.2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 11 грудня 2007 року № 11-рп/2007).

Отже, конституційний принцип забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду гарантує право звернення до суду зі скаргою в апеляційному чи в касаційному порядку, яке має бути реалізоване, за винятком встановленої законом заборони на таке оскарження.

Відповідно до частини другої статті 352 ЦПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 353 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 353 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

У частині першій статті 353 ЦПК України визначений перелік ухвал, на які можуть бути подані скарги окремо від рішення суду. Даний перелік ухвал є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

У цьому переліку відсутня ухвала про надіслання до іншого суду матеріалів заяви про забезпечення доказів до подання позовної заяви.

Отже, оскарження ухвали суду, яка не передбачена статтею 353 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 24 липня 2024 року (справа № 727/561/24).

Згідно частини другої статті 353 ЦПК України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

З огляду на те, що подана апеляційна скарга не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, наявні підстави для закриття апеляційного провадження, як такого, що відкрито помилково.

Керуючись ст. 353, 381 ЦПК України суд

ухвалив:

Апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 06 лютого 2024 року закрити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач Г. М. Кирилюк

Судді: І. М. Рейнарт

Т. І. Ящук