У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

"10" жовтня 2025 р. м.Київ

Суддя Дніпровського районного суду міста Києва Коваленко І.В. вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , інша особа: ОСОБА_3 про стягнення різниці між розміром фактичної шкоди та розміром страхового відшкодування (фактично завданої матеріальної шкоди) та моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

До Дніпровського районного суду міста Києва через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , інша особа: ОСОБА_3 про стягнення різниці між розміром фактичної шкоди та розміром страхового відшкодування (фактично завданої матеріальної шкоди) та моральної шкоди.

22.07.2025 року визначено суддю, якій передано позовну заяву для вирішення питання про відкриття провадження у справі, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

11.08.2025, згідно ч. 7 ст. 187 ЦПК України, отримана інформація про зареєстроване місце проживання ОСОБА_3 .

У період з 11.08.2025 року по 24.08.2025 року включно головуючий суддя Коваленко І.В. перебувала у щорічній відпустці.

З 25.08.2025 року по 05.09.2025 року - тимчасова непрацездатність головуючого судді Коваленко І.В.

У період з 15.09.2025 року по 19.09.2025 року головуючий суддя Коваленко І.В. перебувала на навчанні в НШСУ.

06.10.2025 року з Єдиного державного демографічного реєстру отримана інформація про те, що ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Вивчивши матеріали поданої позовної заяви, вважаю, що позовна заява не відповідає вимогам цивільного процесуального законодавства України, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з ч. 1, 3 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам, викладеним у ст. 175 Цивільного процесуального кодексу України, а також вимогам ст. 177 цього Кодексу.

В позовній заяві вказано, що ОСОБА_3 бере участь у справі як «інша особа».

Відповідно до частини першої статті 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

Згідно статті 48 ЦПК України, сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Положеннями статей 52, 53 ЦПК України визначено статус третіх осіб, а саме: які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору та які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, також треті особи можуть брати участь у розгляді справи на стороні позивача або відповідача.

Участь третіх осіб у цивільній справі зумовлена тим, що судовий спір між сторонами прямо (для третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги) або опосередковано (для третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги) стосується прав та інтересів цих осіб. Тому участь у справі третіх осіб є формою захисту їх прав та інтересів, що пов`язані із спірним правовідношенням, а також дозволяє суду повно та всебічно дослідити обставини справи, з`ясувати дійсні взаємовідносини учасників спору.

У поданій позовній заяві не визначено чіткого процесуального статусу ОСОБА_3 відповідно до вимог чинного процесуального законодавства. Така невизначеність унеможливлює належний розгляд справи. Отже, позивачу необхідно уточнити статус особи, яка вказана як «інша особа», із зазначенням її належного процесуального статусу згідно із ст.48 ЦПК України.

Згідно частини першої статті 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

У разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї в електронній формі, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

До позовної заяви додано доказ надсилання відповідачу копій поданих до суду документів за адресою: АДРЕСА_2 .

Проте, з відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру встановлено, що місце проживання відповідача ОСОБА_2 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 . Матеріали справи не містять інформації про надсилання ОСОБА_2 копії позовної заяви з додатками саме за цією адресою.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись статтями 175, 177, 185, 258-261, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суддя -

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , інша особа: ОСОБА_3 про стягнення різниці між розміром фактичної шкоди та розміром страхового відшкодування (фактично завданої матеріальної шкоди) та моральної шкоди, - залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків протягом трьох днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя :