РІШЕННЯ

іменем України

(ЗАОЧНЕ)

смт Зарічне

16 жовтня 2025 року Справа № 561/1152/25

Зарічненський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Зейкан Н. М.

з участю секретаря судових засідань Костюкович М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

Позивач ТОВ «Факторинг Партнерс» звернувся до суду із позовом, в якому просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у розмірі 19740,00 грн, судовий збір в розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9000,00 грн.

В позовній заяві вказував, що 30.04.2024 року між ТОВ «Еко Фін» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит №96628992 в електронній формі шляхом підписання одноразовим ідентифікатором згідно положень ЗУ "Про електронну комерцію". На виконання умов укладеного договору позикодавцем перераховано грошові кошти на рахунок ОСОБА_1 в розмірі 3500 грн. У порушення умов кредитного договору відповідач свої зобов`язання за вказаним договором не виконує, в результаті чого утворилася заборгованість у сумі 19740,00 грн., яка складається з заборгованості за основним зобов`язанням (тілом кредиту) в розмірі 3500 грн, заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги в розмірі 15960,00 грн., заборгованость за нарахованими процентами з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунків 280,00 грн.

11.08.2025 року між ТОВ «Еко Фін» та ТОВ «Факторинг Партнерс» було укладено Договір №11-08/25, відповідно до умов якого ТОВ «Еко Фін» відступило ТОВ «Факторинг Партнерс» право вимоги до позичальників, в тому числі за договором №96628992 від 30.04.2024.

Таким чином, ТОВ «Факторинг Партнерс» набув право грошової вимоги до відповідача.

Покликаючись на те, що заборгованість за кредитним договором ОСОБА_1 не погашена, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за вказаним кредитним договором.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, в заяві, адресованій суду, просив провести розгляд справи без участі представника. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, хоча про день, місце та час розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення. Відзиву суду не подавала.

З огляду на вищевикладене, у відповідності до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних в справі доказів.

Враховуючи неявку всіх учасників судового розгляду, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши доводи сторін, встановив таке.

Згідно кредитного договору про споживчий кредит/кредитний договір №96628992 від 30.04.2024 року між ТОВ «Еко Фін» та ОСОБА_1 укладено договір в електронній формі за допомогою веб-сайту кредитодавця, шляхом фіксації волі сторін за допомогою електронного підпису.

Відповідно до квитанцієї №41448-13001-68683, ТОВ «Еко Фін» перерахував ОСОБА_1 на карту № НОМЕР_1 грошові кошти у розмірі 3500,00 гривень згідно договору про надання споживчого кредиту від 30.04.2024 року №96628992, номер операції 96628992_ від 30.04.2024 року.

За умовами розділу 2 вищевказаного договору кредит надається відповідачу у сумі 3500,00 грн, строком на 730 днів, з 30.04.2024 до 29.04.2026 з процентною ставкою у розмірі 365 % річних (денна процентна ставка - 1 % за один день) від фактичного залишку за кожен день строку користування кредитом.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно зістаттею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно достатті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно дост.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:

- надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;

- заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченомустаттею 12 цього Закону;

- вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Статтею 12 вказаного Закону встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно доЗакону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Також частиною 1статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію.

Згідно з частинами 1, 2ст.6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

Відповідно до ч.3 ст.207 ЦК України, використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

11.08.2025 року між ТОВ «Еко Фін» та ТОВ «Факторинг Партнерс» було укладено договір № 11-08/25, відповідно до умов якого ТОВ «Еко Фін» відступило ТОВ «Факторинг Партнерс» право вимоги до позичальників, в тому числі за кредитним договором №96628992 від 30.04.2024 року.

Відповідно до реєстру боржників до вказаного договору факторингу сума заборгованості ОСОБА_1 складає 19740,00 грн, з яких 3500,00 грн. - заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту); 16240,00 грн. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги.

Відповідно до положень ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Стаття 513 ЦК України передбачає, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з положеннями ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Статтею 517 ЦК України визначено, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Згідно ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Стаття 611 ЦК України визначає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №96628992 станом на 20.08.2025 року за ОСОБА_1 рахується заборгованість в розмірі 19460,00 грн, яка складається з 3500,00 грн. - заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту); 16240,00 грн. - заборгованість за нарахованими процентами.

Відповідачем суду не надано будь-яких доказів на спростування достовірності наданого розрахунку, а тому, такий розрахунок суд приймає, як достовірний.

Таким чином, встановлення судом факту невиконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором є підставою для задоволення позову про стягнення заборгованості за останнім.

Ураховуючи повне задоволення позову та положення ч.1ст.141 ЦПК України, судові витрати у виді сплаченого позивачем судового збору підлягають стягненню з відповідача.

Стосовно вимоги про стягнення 9 000,00 грн витрат на професійну правову допомогу суд зазначає таке.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

У частині восьмій статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

На підтвердження розміру понесених витрат на правничу допомогу позивачем до позовної заяви додано укладений між позивачем та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» договір про надання правової допомоги, заявку про надання юридичної допомоги №797 від 12.08.2025 року, витяг з акту №16 від 22.08.2025.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставістатті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі - Конвенція).

Заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268) (рішення від 23 січня 2014 року у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України»).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Враховуючи вищевказане та те, що зазначені витрати на правничу допомогу підтверджені належними доказами, беручи до уваги принципи співмірності та розумності судових витрат, критерії реальності адвокатських витрат, типовість позовів про стягнення заборгованості за кредитними договорами, суд вважає, що з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Факторинг партнерс», підлягають стягненню витрати на правничу допомогу в суді у розмірі 1500 грн.

Враховуючи положенняст.141 ЦПК Україниз відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 422, 40 грн.

Керуючись ст.ст.12,13,17,77,78,81,141,247,259,263,264,265,280,354-355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторинг партнерс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторинг партнерс" заборгованість за кредитним договором в розмірі 19740,00 (дев`ятнадцять тисяч сімсот сорок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторинг партнерс" судові витрати в розмірі 3922,40 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Факторинг партнерс" (вул. Гедройця Єжи, буд. 6, офіс 521, м. Київ, 03150, ).

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання, АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Головуючий Н.М. Зейкан