№2/680/463/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 жовтня 2025 року селище Нова Ушиця

Новоушицький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Яцини О.І.,

за участі секретаря судового засідання Стандрійчук М.П.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість в сумі 14251,42 грн.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 20 серпня 2019 року між АТ «Ідея Банк» та відповідачем укладено Договір кредиту № R01.00212.005612495, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в сумі 7457,06 грн, із процентною ставкою в розмірі 35,16 % річних від залишкової суми кредиту, строком до 20 квітня 2021 року. Банк свої зобов`язання виконав у повному обсязі, надавши кредит, проте, відповідач своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 19 грудня 2023 року існує заборгованість в сумі 14251,42 грн, яка складається із: заборгованості за основним боргом 6579,74 грн, заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками 7674,68 грн, заборгованості по оплаті за обслуговуванням кредиту 0 грн.

19 грудня 2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Оптіма Факторинг» укладено договір факторингу № 19/12-2023, відповідно до умов якого АТ «Ідея Банк» відступило ТОВ «Оптіма Факторинг» права вимоги, в тому числі і за кредитним договором № R01.00212.005612495.

22 грудня 2023 року між ТОВ «Оптіма Факторинг» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» укладено договір факторингу № 22/12-2023, відповідно до умов якого ТОВ «Оптіма Факторинг» передав (відступив) ТОВ «ФК «Профіт Капітал» права вимоги, в тому числі і за кредитним договором № R01.00212.005612495.

За таких обставин, позивач просить стягнути з відповідача вказану заборгованість та судові витрати по справі.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 липня 2025 року дану справу надіслано за підсудністю до Новоушицького районного суду Хмельницької області, так як зареєстрованим місцем проживання відповідача є АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді від 10 вересня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження у справі за даним позовом без виклику сторін.

Представник позивача зазначив у позовній заяві клопотання про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав.

Відповідач повідомлений про розгляд справи належним чином, відзиву до суду не направив.

Суд, безпосередньо дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив наступні фактичні обставини та відповідні спірні правовідносини.

Так, 20 серпня 2019 року між АТ «Ідея Банк» та відповідачем укладено кредитний договір № R01.00212.005612495 (5, 6).

Відповідно до п.1.1. кредитного договору банк надає позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 7457,06 грн, а позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом із процентними платежами згідно з умовами цього договору.

Позичальник укладенням цього договору дає доручення банку, а банк за дорученням позичальника, надає кредит у день підписання даного договору шляхом переказу коштів у сумі 7457,06 грн з позичкового рахунку позичальника на рахунок № НОМЕР_1 в АТ «Ідея Банк». Призначення платежу: «Погашення кредитної заборгованості, договір № С-212-0 від 09 серпня 2018 року». Банк надає кредит строком на 20 місяців (п. 1.2 договору).

Згідно із п.1.4. договору за користування кредитом позичальник сплачує проценти в розмірі 35,16 % річних від залишкової суми кредиту.

Позичальник повертає кредит разом з процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості в 20 щомісячних внесках включно до 20 дня/числа кожного місяця, згідно із Графіком щомісячних платежів. (п. 2.1 договору).

Щомісячні внески наведені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит сплачуються на транзитний рахунок №1113 (п. 6.1 договору).

Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит доведено до відома відповідача інформацію про загальну вартість кредиту, реальну річну процентну ставку, суму процентів за користування кредитом (а.с.7).

Така ж інформація стосовно розміру кредиту, строку його повернення, відсотків за користування кредитом була доведена відповідачу у паспорті споживчого кредиту (а.с.8-10).

Окрім того, відповідач підписав заяву-анкету, заяву про акцепт публічної оферти (а.с.11, 12).

Відповідно до виписки по кредиту № R01.00212.005612495, за період з 20 серпня 2019 року по 19 грудня 2023 року на погашення кредиту внесено кошти в загальній сумі 1590,00 грн, які розподілялись банком на погашення кредиту, процентів по кредиту (712,68 грн на погашення процентів, 877,32 на погашення кредиту) (а.с.13, 14).

Згідно із довідкою-розрахунком заборгованість відповідача складає 14251,42 грн, з яких: заборгованість за основним боргом 6579,74 грн, заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 7674,68 грн, заборгованість по оплаті за обслуговуванням кредиту 0 грн (а.с.15).

19 грудня 2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Оптіма Факторинг» укладений договір факторингу № 19/12-2023, згідно з умовами якого (п. 2.1.) АТ «Ідея Банк» відступило ТОВ «Оптіма Факторинг», а останнє прийняло права вимоги та в їх оплату зобов`язувалося передати грошові кошти в розпорядження АТ «Ідея Банк» за плату та на умовах визначених договором факторингу. Права вимоги, які клієнт відступає фактору за цим договором, відступаються (передаються) у розмірі заборгованості боржників перед АТ «Ідея Банк», та визначені в реєстрі боржників, що підписується сторонами у паперовому вигляді в день укладення цього договору. Так, ТОВ «Оптіма Факторинг» зобов`язання за договором факторингу виконало в повному обсязі, та відповідно перерахувало грошові кошти на користь АТ «Ідея Банк» (а.с.19-25, 29,30).

Відповідно до реєстру боржників до Договору факторингу 19/12-2023, від АТ «Ідея Банк» до ТОВ «Оптіма Факторинг» перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором № R01.00212.005612495 (а.с.26-28).

22 грудня 2023 року між ТОВ «Оптіма Факторинг» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» укладений договір факторингу № 22/12-2023, згідно з умовами якого ТОВ «Оптіма Факторинг» передало (відступило), а ТОВ «ФК «Профіт Капітал» прийняло права вимоги за кредитним договором № R01.00212.005612495 (а.с.31-40, 44).

Відповідно до реєстру боржників до Договору факторингу 22/12-2023, від ТОВ «Оптіма Факторинг» до ТОВ «ФК «Профіт Капітал» перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором № R01.00212.005612495 (а.с.41-43).

Отже, до ТОВ «ФК «Профіт Капітал» починаючи з 22 грудня 2023 року відповідно до умов договору факторингу № 22/12-2023 перейшло право вимоги за кредитним договором № R01.00212.005612495, укладеним між АТ «Ідея Банк» та відповідачем.

Частиною 1 ст. 627 ЦК України визначено, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до статей 526, 530, 598, 599 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, установлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами або законом про банки і банківську діяльність.

Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України).

За приписами ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 512 ЦК України визначено підстави заміни кредитора у зобов`язанні, зокрема пунктом 1 частини першої цієї статті передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

За приписами ч. 1 ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (ч. 1 ст. 519 ЦК України).

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст.81 ЦПК України).

Первісний кредитор виконав свої зобов`язання за договором та надав відповідачу кредитні кошти на погашення кредитної заборгованості за договором № С-212-0 від 09 серпня 2018 року.

Зі змісту договору видно, що у ньому визначено основні істотні умови, характерні для такого виду договорів, а саме прямо зазначено суму позики, строк надання коштів, розмір процентів, умови кредитування. Відповідач погодився на укладення договорів саме такого змісту, про що свідчить підписання договору.

Таким чином, оскільки на день звернення позивача до суду зобов`язання за кредитними договорами відповідач не виконав, тому позивач на законних підставах має право вимагати сплати заборгованості.

Суд звертає увагу на те, що в умовах кредитного договору № R01.00212.005612495 сторони погодили строк його дії на 20 місяців (до 20 квітня 2021 року). Крім того, за пунктом 6.1 кредитного договору сторони встановили графік щомісячних платежів. Щомісячні внески наведені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит. За зазначеною Таблицею загальна вартість кредиту станом на 20 квітня 2021 року складає 9963,84 грн (7457,06 грн тіло кредиту, 2506,78 грн проценти за користування кредитом).

Проте, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 14251,42 грн, з яких: заборгованість за основним боргом 6579,74 грн, заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 7674,68 грн. Отже, просить стягнути проценти за межами строку дії кредитного договору.

Із виписки банку видно, що відповідач частково погашав заборгованість за кредитом, ним було сплачено на погашення кредитних зобов`язань 1590,00 грн, які розподілялись банком: на погашення процентів 712,68 грн, на погашення тіла кредиту 877,32 грн.

Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені нормою ч. 2 ст. 625 ЦК, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постанові від 28 березня 2018 року по справі № 444/9519/12.

Таким чином з відповідача підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту у розмірі 6579,74 грн та заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами у розмірі 1794,10 грн ( 2506,78 грн - сума процентів вказана у графіку платежів за виключенням сплаченої суми 712,68 грн).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково і на користь позивача слід стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № R01.00212.005612495 в сумі 8373,84 грн, з яких: заборгованість за основним боргом 6579,74 грн, заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 1794,10 грн (позов задоволено на 58,76%)

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати, а саме судовий збір в сумі 1779,25 гривень пропорційно до задоволеної частини вимог (позов задоволено на 58,76%).

Вирішуючи питання про стягнення витрат на правничу допомогу, суд дійшов наступного висновку.

На підтвердження витрат правничої допомоги представником позивача надано договір про надання правової допомоги № 02-24 від 01 липня 2024 року, згідно із яким АО «Правовий курс» прийняло на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу ТОВ «ФК «Профіт Капітал»; додаткову угоду №1/1 договору про надання правничої допомоги № 02-24, згідно із якою сума витрат в складає 7000,00 грн; акт прийому-передачі надання правничої допомоги; платіжну інструкцію від 05 червня 2025 року.

Згідно із положеннями ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до п. 35 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» №10 від 17 жовтня 2014 року, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення ЦПК та керуватися тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

В свою чергу при встановленні гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Дана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 02.07.2020 в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19), у додатковій постанові Верховного Суду від 30.09.2020 в справі № 201/14495/16-ц (провадження № 61-22962св19).

Отже, згідно зі ст. 137 ЦПК України, ураховуючи категорію справи, обсяг виконаних робіт та наданих адвокатом послуг, значення справи для сторони позивача, її публічним інтересом, співмірність даних витрат, які на думку суду є завищеними, тому суд вважає такими, що підлягають до задоволенню витрати на правничу допомогу в розмірі 4000 грн, які слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст.10, 12, 13, 76-81, 141, 263-265, 280-284, 289 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» (, м. Київ, вул. Набережно-Лугова 8, ІВАN № НОМЕР_3 в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК») суму заборгованості за кредитним договором № R01.00212.005612495 в розмірі 8373 (вісім тисяч триста сімдесят три) гривні 84 копійки, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 6579,74 грн, заборгованість за відсотками - 1794,10 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» 1779,25 (одну тисячу сімсот сімдесят дев`ять) гривень 25 копійок сплаченого судового збору.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» витрати на правову допомогу в розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів із дня його проголошення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал», місцезнаходження: м. Київ, вул. Набережно-Лугова, 8, код ЄДРПОУ - 39992082.

Відповідач: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 .

Суддя О. І. Яцина