ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2025 року м.Суми

Справа №592/18749/24

Номер провадження 22-ц/816/1487/25

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Рунова В. Ю.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником адвокатом Цурканом Віктором Івановичем,

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 18 грудня 2024 року, у складі судді Князєва В.Б., ухваленого в м. Суми,

в цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

у с т а н о в и в :

У листопаді 2024 року ТОВ «Юніт Капітал» звернулося до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 16 листопада 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №771422697 у формі електронного документу з використанням електронного підпису, за умовами якого відповідач отримав кредитні кошти в сумі 18000 грн 00 коп., який зобов`язалася повернути та сплатити проценти за користування кредитом. Однак свої зобов`язання за договором відповідач не виконав, в зв`язку з чим виникла заборгованість в розмірі 65698 грн 60 коп., з них: 18000 грн 00 коп. заборгованість по кредиту, 47698 грн 60 коп. заборгованість по несплаченим відсотками за користування кредитом. На підставі договорів факторингу право грошової вимоги по вказаному кредитному договору перейшло до ТОВ «Юніт Капітал». Тому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства заборгованість за кредитним договором №77142697 від 16 листопада 2021 року у розмірі 65698 грн 60 коп., а також судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: судовий збір у розмірі 2422 грн 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6000 грн 00 коп.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 18 грудня 2024 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Юніт Капітал» 65698 грн 60 коп. заборгованості за кредитним договором.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Юніт Капітал» витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422 грн 40 коп. та витрати на правову допомогу в розмірі 2500 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 , діючи через свого представника адвоката Цуркана В.І., подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що позивачем не було доведено на доказах факту набуття права вимоги за кредитним договором укладеним між відповідачем та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Зазначає, що на час укладення між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» договору факторингу від 28 листопада 2018 року у відповідача були відсутні зобов`язання перед ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», адже кредитний договір був укладений лише 16 листопада 2021 року, тоді як відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу прав. Посилаючись на те, що позивачем не доведено факту переходу права вимоги до відповідача за кредитним договором від первісного кредитора до ТОВ «Таліон Плюс», наступні переходи прав вимоги, які є похідними, не можуть підтвердити передання вказаного права вимоги до останнього кредитора позивача. Також, позивачем не надано доказів на підтвердження проведення оплати за договорами факторингу.

Вказує на те, що паспорт споживчого кредиту продукту «Смарт» відповідачу для ознайомлення не надавався, а наданий позивачем примірник паспорту споживчого кредиту не містить ні цифрового, ні власноручного підпису відповідача.

Посилається і на відсутність в матеріалах належних і допустимих доказів перерахування відповідачу кредитних коштів та існування кредитної заборгованості.

Звертає увагу на те, що суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні при визначенні розміру заборгованості, посилався на застосування ч. 1 ст. 625 ЦПК України, при цьому не взяв до уваги те, що в період дії в Україні воєнного стану, позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 ЦПК України.

Просить також врахувати те, що загальна сума заборгованості за нарахованими відсотками значно перевищує заборгованість позивача за тілом кредиту, що відповідно до положень п. 5 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» свідчить про несправедливість умов укладеного між сторонами договору.

На переконання заявника апеляційної скарги, є доцільним залучення до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», ТОВ «Таліон Плюс» і ТОВ «ФК «Онлайн фінанс».

Крім того, просив суд витребувати у зазначених товариств пакет документів, який став підставою для укладення договорів факторингу за якими, позивач набув право вимоги до відповідача за кредитним договором укладеним 16 листопада 2021 року.

ТОВ «Юніт Капітал» подано відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на законність та обґрунтованість судового рішення, просить його залишити без змін, а доводи апеляційної скарги просить залишити без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи те, що апеляційна скарга подана на рішення суду з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як було встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 16 листопада 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено договір № 771422697 на суму 18000 грн, строком до 16 грудня 2021 року. Між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за базовою процентною ставкою в розмірі 722,70 процентів річних, що становить 1,98 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним (а.с. 9-11).

Кредитний договір №771422697 від 16 листопада 2021 року, підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, одноразовий персональний ідентифікатор №МNV2НС98 було направлено позичальнику 16 листопада 2021 року о 10:59:17 год., на номер мобільного телефону, вказаний ним в заявці на отримання грошових коштів , одноразовий персональний ідентифікатор було введено позичальником у відповідне поле в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства 16 листопада 2021 року о 11:00:02 год., після чого відповідач підтвердив підписання договору одноразовим ідентифікатором (а.с. 17).

Пунктами 1.8 та 1.12 договору сторони узгодили, що встановлений в п. 1.7 договору строк дисконтного періоду може бути продовжено позичальником, шляхом здійснення протягом дисконтного та пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів, за умовами якщо позичальником в особистому кабінеті чи терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця активовано функцію продовження строку дисконтного періоду. Кількість продовжень дисконтного періоду, на умовах описаних в цьому пункті, не обмежена.

Сторони погодилися, що факт користування позичальником сумою наданого кредиту після закінчення дисконтного періоду є відкладальною обставиною, в розумінні ст. 212 ЦК України, яка має наслідком продовження строку користування кредитом (продовження загального строку дії договору на наступних умовах):

зобов`язання щодо повернення основної суми кредиту переносяться на наступний день після закінчення дисконтного періоду, однак при не надходженні платежу зобов`язання позичальника по оплаті основної суми кредиту знову відкладається кожен раз на один календарний день, але не більше ніж на 90 календарних днів від дати закінчення дисконтного періоду;

за наступний день після закінчення дисконтного періоду позичальник зобов`язаний щоденно сплачувати кредитодавцю проценти з розрахунку 1087,70 процентів річних, що становить 2,98 процентів в день від суми кредиту за кожен день користування ним.

Позивачем до матеріалів справи долучено паспорт споживчого кредиту продукту «Смарт» до договору №771422697 від 16 листопада 2021 року, що не містить відомостей про підписання відповідачем, а також заповнену заявку на отримання грошових коштів в кредит від 16 листопада 2021 року, в якій зазначена загальна інформація по кредиту, персональні дані відповідача на номер карткового рахунку (а.с. 9, 16).

16 листопада 2021 року товариством було перераховано грошові кошти 18000 грн на банківську карту № НОМЕР_1 , яка належить відповідачу, що підтверджено відповідним платіжним дорученням (а.с.23), а також електронним повідомленням АТ «Таскомбанк» (а.с. 24).

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №771422697 від 16 листопада 2021 року, проведеного ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», розмір заборгованості ОСОБА_1 за період з 16 листопада 2021 року до 18 січня 2022 року включно становить 45851 грн 80 коп., з яких 18000 грн 00 коп. тіло кредиту, 28393 грн 20 коп. - нараховані відсотки (а.с. 45).

28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» як клієнтом та ТОВ «Таліон Плюс», як фактором, укладено договір факторингу №28/1118-01, за умовами якого клієнт зобов`язався відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактом зобов`язався їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Строк договору діє з моменту його підписання та закінчується 28 листопада 2019 року (а.с. 25-26).

Право вимоги, у розумінні договору факторингу, означає всі права кредитора за кредитними договорами, у тому числі прав грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть у майбутньому (п. 1.3 договору).

Додатковою угодою №19 від 28 листопада 2019 року внесено зміни до п. 8.2 договору, яким визначено строк дії договору до 31 грудня 2020 року (а.с. 28).

Додатковою угодою №26 від 31 грудня 2020 року сторони внесли зміни до договору факторингу від 28 листопада 2018 року №28/1118-01, викладено текст договору в новій редакції. Строк дії договору визначено до 31 грудня 2021 року (а.с. 29-31). Зокрема п. 4.1 договору факторингу викладено в такій редакції: «Наявне право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку. Право майбутньої вимоги передається з моменту виникнення такого права вимоги до боржника та додаткового оформлення не потребує. Підписанням реєстру прав вимоги сторони засвідчили передачу права вимоги до боржників в повному обсязі, за відповідним реєстром права вимоги.»

Додатковою угодою №27 до договору факторингу від 28 листопада 2021 року продовжено строк дії договору до 31 грудня 2022 року (а.с. 32).

З реєстру вправ вимоги №169 від 18 січня 2022 року вбачається, що ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило ТОВ «Таліон Плюс» права грошової вимоги, зокрема, за кредитним договором №771422697, укладеним 16 листопада 2021 року з ОСОБА_1 у розмірі 46388 грн 20 коп. (а.с. 35).

Відповідно до розрахунку заборгованості, за договором №771422697 від 16 листопада 2021 року ТОВ «Таліон Плюс» за період з 18 січня 2022 року 03 березня 2022 року нараховано відсотки на загальну суму 19310 грн 40 коп. (а.с. 47).

30 жовтня 2023 року між ТОВ «Таліон Плюс», як клієнтом, та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», як фактором, укладено договір факторингу №30/1023-01, на підставі яких ТОВ «Таліон Плюс» відступило ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язався їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах визначеним цих договором (а.с. 36-37).

Пунктом 4.1 цього договору визначено, що право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними відповідного реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку.

Згідно реєстру прав вимоги №1 від 30 жовтня 2023 року, ТОВ «Таліон Плюс» відступило право вимоги ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», зокрема, за кредитним договором №771422697, укладеним 16 листопада 2021 року з ОСОБА_1 у розмірі 65698 грн 60 коп. (а.с. 42).

30 вересня 2024 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанси» як клієнтом та ТОВ «Юніт Капітал» як фактором укладено договір факторингу №3009/24, за яким ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступило ТОВ «ФК «Юніт Капітал» права грошової вимоги, зокрема, за кредитним договором №771422697, укладеним 16 листопада 2021 року з ОСОБА_1 у розмірі 65698 грн 60 коп., що підтверджується реєстром боржників від 30 вересня 2024 року (а.с. 39-41, 43).

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем належним чином не виконано зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість, крім того, матеріали справи не містять та відповідачем не надано доказів щодо спростування презумпції правомірності кредитних договорів, як і договорів про відступлення права вимоги. Зазначені договори недійсними не визнано, в тому суд вважає, що вимоги позивача, як нового кредитора про стягнення заборгованості підлягають задоволенню повністю.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, так як вони відповідають вимогам закону та обставинам справи.

Відповідно до положень ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

За змістом статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно п. 1) ч. 1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Частиною 1 ст. 513 ЦК України передбачено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Згідно з положеннями ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке настане у майбутньому (майбутня вимога) (ст. 1078 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначна грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Відповідно до ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

За положеннями ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Так, матеріалами справи підтверджується, що 16 листопада 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено договір №771422697, який позичальник підписав електронним підписом одноразовим ідентифікатором.

Усупереч доводам апеляційної скарги, факт виконання ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» договору кредитної лінії підтверджується платіжним дорученням від 16 листопада 2021 року, яким підтверджується перерахування АТ «Таскомбанк» 18000 грн 00 коп. на зазначений у заявці на отримання грошових коштів в кредит картковий рахунок. Вказане платіжне доручення є належним та достатнім доказом виконання первісним кредитором своїх зобов`язань за договором.

Дійсно, наданий позивачем примірник паспорту споживчого кредиту продукту «Смарт» до договору №771422697 від 16 листопада 2021 року не містить відомостей про його підписання електронним цифровим підписом відповідача.

За змістом частин 1, 2 та 12 статті 9 Закону України «Про споживче кредитування» кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Така інформація повинна містити наявні та можливі схеми кредитування у кредитодавця.

Споживач перед укладенням договору про споживчий кредит має самостійно ознайомитися з такою інформацією для прийняття усвідомленого рішення.

До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту.

Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію") із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті.

Забороняється обмежувати споживача в часі для ознайомлення з інформацією, зазначеною у паспорті споживчого кредиту.

У разі ненадання визначеної у цій статті інформації або надання її в неповному обсязі чи надання недостовірної інформації кредитодавець або кредитний посередник несе відповідальність у порядку та розмірі, визначених законом.

Споживач, який внаслідок ненадання йому визначеної у цій статті інформації або надання її в неповному обсязі чи надання недостовірної інформації уклав договір на менш сприятливих для себе умовах, ніж ті, що передбачені у цій інформації, має право вимагати приведення укладеного договору у відповідність із зазначеною інформацією шляхом направлення кредитодавцю відповідного письмового повідомлення. Кредитодавець зобов`язаний привести договір у відповідність з умовами, зазначеними у наданій інформації, протягом 14 днів з дати отримання такого повідомлення.

Отже, не надання позивачем доказів ознайомлення відповідача під підпис з інформацією про умови кредитування у ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» не тягне за собою недійсність самого договору кредитної лінії від 16 листопада 2021 року, укладеного між цим товариством та відповідачем і не є підставою для невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором.

Колегія суддів погоджується із присудженим до стягнення розміром заборгованості за договором.

Так, умовами договору №771422697 від 16 листопада 2021 року, укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було погоджено, зокрема строк кредитування 30 днів (дисконтний період), який продовжується на 30 днів за умови сплати протягом дисконтного періоду всіх фактично нарахованих процентів. Також сторони погодили, що факт користування позичальником сумою наданого кредиту після закінчення дисконтного періоду є відкладальною обставиною, яка має наслідком продовження загального строку дії договору, не більше 90 днів від дати закінчення дисконтного періоду.

З розрахунків заборгованості, проведених ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» і ТОВ «Таліон Плюс» за кредитним договором №771422697 від 16 листопада 2021 року вбачається, що відсотки за користування кредитними коштами на загальну суму 47698 грн 60 коп. були нараховані в межах дії договору та відповідно до узгодженого сторонами договору розміру.

Доказів на спростування наведеного розрахунку заборгованості за договором стороною відповідача надано не було.

Колегія суддів не може погодитися із доводами відповідача про несправедливість умов укладеного договору в частині визначеного сторонами розміру відсотків за користування кредитними коштами, оскільки вініз вимогами про визнання умом договору недійсним у частині визначення розміру процентів у зв`язку з його невідповідністю вимогам Закону України «Про захист прав споживачів» не звертався, а відповідно до положень ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Перед укладенням договору сторони досягли згоди з усіх істотних його умов, зокрема, й щодо розміру процентів за користування кредитними коштами, їх волевиявлення було вільним та відповідало їхній внутрішній волі. Підписавши кредитний договір, відповідач погодився на запропонований розмір процентів за користування кредитними коштами та зобов`язався їх сплатити.

Пунктом 8 частини 3 статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», на яку посилається суд першої інстанції, визначено, що несправедливими є, зокрема, умови договору про надання продавцю (виконавцю, виробнику) права розірвати договір, укладений на невизначений строк із споживачем без повідомлення його про це, крім випадків, установлених законом.

Однак, проценти, передбаченіумовами кредитного договору, які просив стягнути позивач на свою користь, за своєю суттю є платою за користування кредитом, а не компенсацією у розумінні ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів».

Підлягають відхиленню і доводи апеляційної скарги щодо недоведеності набуття позивачем права вимоги до відповідача за зобов`язаннями, що виникли з договору №771422697 від 16 листопада 2021 року, з огляду на наступне.

У постановах Верховного Суду від 02 листопада 2021 року № 905/306/17, від 29 червня 2021 року у справі № 753/20537/18, від 21 липня 2021 року у справі №334/6972/17, від 27 вересня 2021 року у справі № 5026/886/2012 викладено висновки, що належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором.

З матеріалів справи вбачається, що 28 листопада 2018 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» укладено договір факторингу № 28/1118-01, у п. 1.3. якого зазначено, що право вимоги - означає всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому.

Згідно п. 4.1. договору факторингу, право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку. Підписання реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі, за відповідним реєстром права вимоги.

Враховуючи положення договору факторингу, до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача, оскільки реєстр права вимоги №169 від 18 січня 2022 року підписано сторонами в межах дії договору факторингу, і після укладення договору №771422697 від 16 листопада 2021 року.

30 жовтня 2023 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу №30/1023-01, за яким до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №771422697 від 16 листопада 2021 року, що підтверджується реєстром прав вимоги №1 від 30 жовтня 2023 року, який був складений і підписаний сторонами в межах дії договору факторингу.

30 вересня 2024 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено договір факторингу №3009/24, за яким до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача за вказаним договором, що підтверджується реєстром прав вимоги від 30 вересня 2024 року.

Посилання заявника апеляційної скарги на відсутність доказів сплати суми фінансування за договорами факторингу є безпідставними, адже зі змісту договорів факторингу слідує, що право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог.

Отже, копії договорів факторингу та реєстри прав вимоги є належними та допустимими доказами відступлення права вимоги у спірних правовідносинах.

Колегія суддів не вбачає підстав для залучення до участі у справі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», ТОВ «Таліон Плюс» і ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», адже на час розгляду справи, ними були відступлені права вимоги за укладеним з відповідачем договором, а тому розгляд цієї судової справи не впливає на права та обов`язки зазначених товариств.

Підлягає відхиленню і клопотання відповідача про витребування доказів, оскільки як уже зазначалося, матеріали справи містять належні, допустимі та достатні докази на підтвердження набуття позивачем права вимоги за договором.

За встановлених обставин, доводи відповідача, під час апеляційного провадження не знайшли свого підтвердження в якості підстав скасування оскаржуваного судового рішення.

Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дотримуючись принципу змагальності, на підставі наданих сторонами доказів, та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судове рішення у даній справі не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником адвокатом Цурканом Віктором Івановичем, залишити без задоволення.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 18 грудня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: В. І. Криворотенко

В. Ю. Рунов