Справа № 296/9429/23 Головуючий у 1-й інст. Петровська М. В.
Категорія 39 Доповідач Шевчук А. М.
У Х В А Л А

16 жовтня 2025 р. м. Житомир

Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Галацевич О.М., Павицька Т.М.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 25 листопада 2024 року

у цивільній справі за позовом Комунального підприємства «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги централізованого опалення та постачання теплової енергії

в с т а н о в и в:

Рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 25 листопада 2024 року позов задоволений частково.

Не погодившись із вказаним вище рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Ухвалою судді Житомирського апеляційного суду від 19 вересня 2025 року апеляційна скарга ОСОБА_1 залишена без руху для надання копій апеляційної скарги відповідно до кількості учасників справи. Одночасно із цим, в ухвалі було зазначено, що скаржнику належить у строк п`ять днів з дня отримання копії ухвали усунути вказані недоліки скарги, а також роз`яснені наслідки, що у випадку невиконання вимог у встановлений строк, апеляційна скарга буде вважатися неподаною і повернута.

Копія вказаної вище ухвали ОСОБА_1 доставлена до електронного кабінету 23 вересня 2025 року, що підтверджується довідкою про доставлення електронного документа (а.с.120). Отже, останній день для усунення недоліків скарги - 29 вересня 2025 року.

Станом на 16 жовтня 2025 року ухвала апеляційного суду від 19 веревня 2025 року не виконана. Також, згідно з інформацією із автоматизованої системи документообігу Житомирського апеляційного суду будь-яких заяв чи клопотань від ОСОБА_1 на адресу суду не надходило. Не усунення недоліків скаржником перешкоджає суду апеляційної інстанції вирішити питання про відкриття апеляційного провадження, а тому апеляційну скаргу слід вважати неподаною та повернути особі, яка її подала.

Статтею 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

У статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод представлено право на суд, разом із правом на доступ до суду.

Разом із тим, Європейський суд з прав людини у рішеннях від 18 лютого 2011 року в справі «Мушта проти України» та від 12 липня 2007 року в справі «Станков проти Болгарії» зазначив, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним. Воно за своїм змістом може підлягати обмеженням національним законодавством, особливо щодо умов прийнятності скарги на судове рішення та для дотримання правил судової процедури, і це не є порушенням права на справедливий суд.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції має право встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити перетворення судового процесу у безладний рух. У зв`язку з наведеним залишення позову без руху з підстав, передбачених законом (невідповідність позовної заяви вимогам щодо її змісту, несплата судового збору тощо), не є порушенням права на справедливий судовий захист.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до частини другої ст.357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст.356 ЦПК України, застосовуються положення ст.185 цього Кодексу.

Згідно з частиною третьою ст.185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

За таких обставин, оскільки недоліки апеляційної скарги не усунуті, то вона вважається неподаною і повертається особі, яка її подала.

Повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із апеляційною скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення.

Керуючись ст.ст.185,357 ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 25 листопада 2024 року вважати неподаною та повернути особі, яка її подала.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуюча Судді: