УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження у цивільній справі

23 жовтня 2025 року місто Київ

Суддя Солом`янського районного суду міста Києва Майстренко О.М., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Солом`янського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального юстиції управління (м.Київ), Консульського відділу Посольства України в Руспубліці Австрія від імені Міністерства закордонних справ України, про встановлення факту народження, як громадянки України та зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Голосіївського районного суду м. Києва через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Солом`янського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального юстиції управління (м.Київ), Консульського відділу Посольства України в Руспубліці Австрія від імені Міністерства закордонних справ України, про встановлення факту народження, як громадянки України та зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 14.07.2025 справу за підсудністю передано до Солом`янського районного суду м. Києва.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.10.2025 для розгляду зазначеної заяви визначено суддю Майстренко О.М. Фактично справа передана для розгляду судді згідно реєстру передачі справ 17.10.2024.

Вивчивши вказану позовну заяву та додані до неї матеріали, суд вважає, що позовна заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства за такого.

У вказаній позовній заяві позивач фактично оскаржує бездіяльність Солом`янського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального юстиції управління (м.Київ), Консульського відділу Посольства України в Руспубліці Австрія від імені Міністерства закордонних справ України з питань з питань не внесення до Державного реєстру актів цивільного стану запису про народження дочки позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та не видачі свояцтва про народження українського зразка.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У ч. 1 ст. 19 ЦПК України вказано, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

У цій справі позивач фактично оскаржує дії та рішення відповідача як суб`єкта владних повноважень при здійсненні ним владної управлінської функції з питання державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно із ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень..

У п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України вказано, що суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, орган військового управління, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

У постанові від 27.02.2019 у справі № 820/3936/16 Велика Палата Верховного Суду вказала, що публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Як вже зазначалось, виникнення спірних правовідносин обумовлено протиправною, на думку позивача, відмовою відповідачів як суб`єктів владних повноважень, наділених владними функціями приймати рішення про державну реєстрацію актів цивільного стану, зокрема факту народження дитини, та видавати документи державного зразка.

Отже, оскільки дослідженню в цій справі підлягають виключно владні управлінські дії (бездіяльність) відповідачів, які у межах спірних правовідносин діють як суб`єкти владних повноважень, на думку суду спір у цій справі підлягає вирішенню за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 5 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

З огляду на викладене, у відкритті провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до Солом`янського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального юстиції управління (м.Київ), Консульського відділу Посольства України в Руспубліці Австрія від імені Міністерства закордонних справ України, про встановлення факту народження, як громадянки України та зобов`язання вчинити дії необхідно відмовити та роз`яснити позивачу, що розгляд справи віднесено до юрисдикції відповідного окружного адміністративного суду.

Керуючись ст. ст. 19, 186, 260, 261 ЦПК України, суд

постановив:

У відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 до Солом`янського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального юстиції управління (м.Київ), Консульського відділу Посольства України в Руспубліці Австрія від імені Міністерства закордонних справ України, про встановлення факту народження, як громадянки України та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Роз`яснити позивачу, що розгляд справи віднесено до юрисдикції відповідного окружного адміністративного суду.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст.261 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.М. Майстренко