Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2025 р. Кобеляцький районний суд Полтавської області в складі:

судді Мороз Т.М.,

з участю:

секретаря судового засідання Крейс О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кобеляки в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

30.06.2025 до суду надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. У поданій заяві представник позивача вказав, що 18.02.2023 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідач уклали кредитний договір №958790833 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідачу було перераховано грошові кошти у розмірі 7 000 гривень на його банківську картку № НОМЕР_1 . 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали договір факторингу, строк якого в подальшому неодноразово продовжувався. На підставі вказаного договору право вимоги до відповідача перейшло до ТОВ «Таліон Плюс». 31.07.2024 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу №31/0724-01, згідно якого до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача на суму 34 150,40 гривень. Також 14.03.2025 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач уклали договір факторингу №140325-У, відповідно до якого позивачу було відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Таким чином, представник позивача прохав суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 34150,40 гривень та понесені судові витрати.

Ухвалою суду від 03.07.2025 позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» було залишено без руху та надано строк для усунення її недоліків.

08.07.2025 представник позивача надав до суду заяву про усунення недоліків та докази відправлення позовної заяви з додатками з описом вкладення позивачу.

Ухвалою суду від 09.07.2025 по справі відкрито провадження та призначено судове засідання.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, у поданій позовній заяві прохав справу розглядати без участі представника позивача. Не заперечував проти заочного рішення по справі.

Відповідач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився, причини неявки суд не повідомив.

В установлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не надав, тому відповідно до частини 8 статті 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, на підставі частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Частиною 1 статті 280 ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів у справі.

Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково.

Судом встановлено, що 18.02.2023між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено договір кредитної лінії №958790833 (а. с. 60-68).

Згідно п. 2.1 Договору кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі кредитного ліміту 7 000 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога».

Договір підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором.

Суду також надано паспорт споживчого кредиту продукту «СМАРТ» до договору №958790833 та Правила надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «СМАРТ» товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (а. с. 46-51, 59-60).

Як вбачається з платіжного доручення від 18.02.2023 ОСОБА_1 перераховано грошові кошти за договором №958790833 у розмірі 7 000 гривень на платіжну картку №5167-80ХХ-ХХХХ-1096 (а. с. 34).

Як вбачається з відповіді АТ «Ощадбанк» №46/1211/123435/2025/158 від 25.08.2025 платіжна картка №971096 емітована на ім`я ОСОБА_1 (а. с. 140).

Згідно виписки по картковому рахунку ОСОБА_1 18.02.2023 на платіжну картку № НОМЕР_2 зараховано грошові кошти у розмірі 7 000 гривень, деталі транзакції зарахування переказу на рахунок CH Payment UKR KYIV CASH2CARD MONEYVEOOC2C (а. с. 142-144).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

У пункті 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Нормами ч. ч. 3, 6, 12 ст. 11 цього Закону передбачено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: 1) надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; 2) заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; 3) вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: 1) електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; 2) електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; 3) аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Одноразовий ідентифікатор алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п. 12 ч. 1 ст. 3 цього Закону).

Укладання електронного договору та підписання його електронним підписом одноразовим ідентифікатором відповідає правовому висновку, викладеному в постанові Верховного Суду від 12.01.2021 року в справі №524/5556/19.

Судом встановлено, що кредитний договір №958790833 укладено шляхом підписання його відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Відповідачем отримано грошові кошти у розмірі 7 000 гривень, що підтверджується випискою по рахунку ОСОБА_1 .

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ч. 1 ст. 513, ст. 514 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

28.11.2018 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» укладено договір факторингу №28/1118-01 (81-84).

Судом встановлено, що додатковою угодою №19 від 28.11.2019, додатковою угодою №26 від 31.12.2020, додатковою угодою №27 від 31.12.2021, додатковою угодою №31 від 31.12.2022, додатковою угодою №32 від 31.12.2023 до Договору факторингу №28/1118-01 продовжено строк дії договору до 31 грудня 2024 року (а. с. 72-80).

Як вбачається з копії реєстру права вимоги №224 від 11.04.2023 ТОВ «Таліон Плюс» отримало право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №958790833 у розмірі 16 836,60 гривень (а. с. 70).

31.07.2024 між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу №31/0724-01 (а. с. 29-33).

Згідно копії реєстру прав вимоги №2 від 31.07.2024 року ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» отримало право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №958790833 у розмірі 34 150,40 гривень (а. с. 25-26).

14.03.2025 року між ТОВ «Юніт Капітал» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу №140325-У (а. с. 20-23).

Згідно реєстру боржників до договору факторингу №140325-У позивач отримав право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №958790833 у розмірі 34 150,40 гривень (а. с. 18-19).

З моменту отримання позивачем прав вимоги до відповідача за вищевказаними договорами, нарахування жодних штрафних санкцій не здійснювалося.

Проте суд не може погодитися із порядком нарахування та вказаним розміром заборгованості за відсотками за спірним договором з огляду на наступне.

У пункті 91 постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12-ц зроблено висновок, що «після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання».

Крім цього, відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду у постанові від 04.02.2020 у справі №912/1120/16 визначено, що цивільне законодавство передбачає як випадки, коли боржник правомірно користується наданими йому коштами та має право не сплачувати кредитору свій борг протягом певного узгодженого часу, так і випадки, коли боржник повинен сплатити борг кредитору, однак не сплачує коштів, користуючись ними протягом певного строку неправомірно.

Зокрема, відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані частиною першою статті 1048 ЦК України. Такі проценти є звичайною платою боржника за право тимчасово користуватися наданими йому коштами на визначених договором та законодавством умовах, тобто у межах належного та добросовісного виконання сторонами договірних зобов`язань, а не у випадку їх порушення.

Натомість наслідки прострочення грошового зобов`язання (коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх) також урегульовані законодавством. У випадках, коли боржник порушив умови договору, прострочивши виконання грошового зобов`язання, за частиною першою статті 1050 ЦК України застосуванню у таких правовідносинах підлягає положення статті 625 цього Кодексу.

Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма частини першої статті 1048 ЦК України і охоронна норма частини другої статті 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та частини першої статті 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до частини другої статті 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання.

Окрім цього, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що не може слугувати підставою для нарахування кредитором відсотків передбачених договором після настання прострочення умова договору про право банка нараховувати проценти за користування кредитом по день повного погашення заборгованості (пункти 6.32. 6.36. постанови).

Відповідно до п. 7.1 Договору на момент укладення цього договору, сторони дійшли згоди, що орієнтовна дата погашення всієї суми кредиту за всіма наданими траншами є датою закінчення дисконтного періоду кредитування 06.03.2023, а саме протягом 16 днів від дати отримання першого траншу позичальником.

Також згідно п. п. 3.1, 3.2 Договору позичальнику надається дисконтний період кредитування, протягом якого позичальник може збільшувати суму кредиту в межах кредитного ліміту, шляхом ініціювання такої операції в особистому кабінеті, а також частково повернути суму кредиту. На момент укладення цього договору строк дисконтного періоду користування складає 16 днів від дати отримання позичальником першого траншу. Сторони погодили, що встановлений строк дисконтного періоду може бути продовжено позичальником шляхом здійснення протягом дисконтного та пільгового періодів оплати всіх фактично нарахованих процентів за умови, якщо позичальником в Особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця активовано функцію продовження строку дисконтного періоду.

Згідно п. 3.3 Договору для здійснення першої пролонгації дисконтного періоду за цим договором, позичальнику необхідно сплатити всі нараховані за перші 16 днів дисконтного періоду проценти у розмірі 2352 гривень.

Згідно п. 8.11 Договору для суми кредиту отриманої за першим траншем, що вказана в п.2.3 Договору, за перші 16 днів дисконтного періоду, без виконання позичальником умов п. 8.5 Договору, орієнтовна загальна вартість кредиту складе 9352 гривень та буде включати в себе загальні витрати за кредитом у вигляді процентів за користування кредитом у розмірі 2352 гривень та суму кредиту у розмірі 7000 гривень.

Суду не надано доказів щодо пролонгації дисконтного періоду за спірним договором, а саме доказів сплати відповідачем процентів за перші 16 днів дисконтного періоду, а тому суд вважає за необхідне стягнути відсотки у межах погодженого строку кредитування у розмірі 2352 гривень.

Щодо стягнення судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Стороною позивача на підтвердження витрат на правову допомогу у розмірі 7000 гривень надано: копію договору про надання правничої допомоги №17/03/25-02 від 17.03.2025, копію додаткової угоди №7 до Договору про надання правничої допомоги №17/03/25-02 від 17.03.2025, акт прийому-передачі наданих послуг від 17.03.2025, згідно якого вартість послуг за надання правничої допомоги становить 7 000 гривень (а. с. 9-12, 69).

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу пропорційно розміру задоволених вимог у розмірі 1916,60 гривень (7000 гривень * 27,38%).

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України із відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений за подання позовної заяви судовий збір пропорційно розміру задоволених вимог у розмірі 663,25 гривень (2422,40 гривень * 27,38%).

Керуючись статтями 12, 259, 263 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» заборгованість за кредитним договором №958790833 від 18.02.2023 у розмірі 9 352 (дев`ять тисяч триста п`ятдесят дві) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» судовий збір у розмірі 663,25 (шістсот шістдесят три грн 25 коп.) гривень, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1916,60 (одна тисяча дев`ятсот шістнадцять грн 60 коп.) гривень, а всього 2579,85 (дві тисячі п`ятсот сімдесят дев`ять грн 85 коп.).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається апеляційному суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал», , місцезнаходження: 01024, м.Київ, вул. Рогнідинська, 4, літера А, офіс 10;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 15.10.2025 року.

Суддя