провадження №2-др/466/62/25
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 жовтня 2025року м. Львів
Шевченківський районний суд м. Львова у складі:
в складі головуючої судді Свірідової В.В.
при секретарі Солиган М.Р.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові заяву позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю та про визнання права власності, -
17.10.2025 за заявою позивача ОСОБА_1 постановлено ухвалу про виправлення описки у рішенні Шевченківського районного суду м.Львова від 29.09.2025 р..
Позивач та представник позивача не з`явились в судове засідання для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення, подали заяву про розгляд справи без участі позивача та її представника.
Відповідач в судове засідання не з`явився, клопотань від нього не надходило.
Відповідно до ч.4 ст. 270 ЦПК України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами.
Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення у зв`язку із наступним.
Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.
Згідно п. 3 ч. 1ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно роз`яснень, наданих у п. 20 постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених ст. 220 ЦПК України (в ред. 2004 року); воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Додаткове рішення може ухватити лише той склад суду, що ухвали рішення в даній справі. В іншому разі особа має правил звернутись з тими ж вимогами на загальних підставах.
Щодо вимоги позивача про стягнення судового збору в розмірі 12 405,00грн. суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п.12 ч.3ст. 2 ЦПК України).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат (ст. 134 ЦПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 137 ЦПК України); 3) розподіл судових витрат між сторонами (ст. 141 ЦПК України).
Судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 29.09.2025р. позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю та про визнання права власності, задоволено повністю.
Даним рішення не вирішено питання про стягнення судових витрат.
Щодо вимоги про стягнення з ОСОБА_2 14 000 доларів США на користь ОСОБА_3 слід зазначити наступне.
Зі змісту позовної заяви вбачається, що за час спільного проживання як подружжя, ОСОБА_2 самовільно забрав у ОСОБА_1 готівкові кошти в розмірі 28 000 доларів США, залишивши ОСОБА_1 без засобів для існування.
Факт одноосібного заволодіння вказаною сумою коштів відповідач ОСОБА_2 підтвердив під звукозапис у судовому засіданні 27.12.2022р. у Шевченківському районному суді м. Львова у справі №466/5349/22.
Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Відтак, суд приходить до висновку, що доводи позивача в заяві про ухвалення додаткового рішення є підставними та слід ухвалити додаткове рішення.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 141, 247 ч.2, 265, 270, 354 ЦПК України, суд,-
Ухвалити додаткове рішення по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю та про визнання права власності.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
14 000 (чотирнадцять тисяч) доларів США.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 12 405,00 (дванадцять тисяч чотириста п`ять) гривень.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 .
Додаткове рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду.
Додаткове рішення складено 17.10.2025 р.
Суддя В. В. Свірідова