Справа № 456/1063/19
Провадження № 6/456/59/2025
УХВАЛА

іменем України

13 жовтня 2025 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої судді Гули Л. В. ,

з участю секретаря Дверій Ю.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрию справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Єврокредит» про заміну сторони виконавчого провадження,

ВСТАНОВИВ:

Заявник просить замінити стягувача Акціонерне товариство «Мегабанк» його правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК Єврокредит» у виконавчому провадженні № 65917092 від 29.06.2021, відкритому на підставі виконавчого листа № 456/1063/19 від 04.06.2019, виданого Стрийським міськрайонним судом Львівської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Мегабанк» заборгованості в розмірі 42336,02 грн.

В обґрунтування заяви покликався на те, що Стрийський міськрайонний суд Львівської області 07.08.2019 ухвалив рішення у справі № 456/1063/19, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «МЕГАБАНК» заборгованість за кредитним договором № 27-028-850-2-18-Г від 07.02.2018. На підставі рішення суду було видано виконавчий лист № 456/1063/19 від 04.06.2019, який передано для примусового виконання приватному виконавцю Пиць А.А., котрий 29.06.2021 відкрив виконавче провадження № 65917092.

03.09.2024 відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом № GFD001-UA-260 від 09.07.2024, між Акціонерним товариством «МЕГАБАНК» (Банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МУСТАНГ ФІНАНС» (Новий кредитор) був укладений Договір № GL1N426240 про відступлення прав вимоги. ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МУСТАНГ ФІНАНС» є фінансовою установою та мас діючу ліцензію для здійснення діяльності з надання фінансових послуг, зокрема, з надання послуг з факторингу, від 14.03.2024. Таким чином, Новий кредитор ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МУСТАНГ ФІНАНС» набув право вимоги до Боржників за Основними договорами, серед яких і право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 27-028-850-2-18-Г від 07.02.2018.

Пунктом 2 Договору № GI.1N426240 передбачено, що після набуття Новим кредитором Прав вимоги Новий кредитор має право на власний розсуд відступати (продавати, здійснювати наступне відступлення) такі Права вимоги повністю або в частині третім особам у порядку, встановленому чинним законодавством України.

Користуючись даним правом, Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МУСТАНГ ФІНАНС» (Первісний кредитор) 27.12.2024 уклало з Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК ЄВРОКРЕДИТ» (Новий кредитор) Договір № 1/12 про відступлення прав вимоги.

ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» є фінансовою установою та має діючу ліцензію для здійснення діяльності з надання фінансових послуг, зокрема, з надання послуг з факторингу, надання коштів та банківських металів у кредит, від 14.03.2024.

Таким чином, відповідно до умов Договору № 1/12 ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» набуло право вимоги і є поточним кредитором щодо заборгованості Боржників за Основними Договорами.

Відповідно до Додатку № 1 «Друкований Реєстр Боржників» до вказаного договору факторингу серед інших до ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» перейшло і право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 27-028-850-2-18-Г від 07.02.2018.

У даному випадку первісний кредитор АТ «МЕГАБАНК» здійснило відчуження прав вимоги на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МУСТАНГ ФІНАНС», а останнє, у свою чергу, - на користь ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ». Таким чином, ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» є єдиним власником всіх прав вимоги за вищезазначеним Кредитним договором (Кредитними договорами), у тому числі прав на отримання всіх платежів, передбачених цим Договором (Договорами), а отже, ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» набуло статусу нового Стягувача за виконавчим листом №456/1063/19 від 29.06.2021 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «МЕГАБАНК» заборгованості за кредитним договором.

Представник ТОВ «Фінансова компанія «Єврокредит» клопотав про розгляд заяви за його відсутності.

Представник АТ «Мегабанк», боржник ОСОБА_1 та приватний виконавець Пиць А.А. в судове засідання не прибули, що за ч. 3 ст. 442 ЦПК України не є перешкодою для вирішення питання про заміну стягувача його правонаступником.

У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу в порядку ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що Стрийський міськрайонний суд Львівської області 07.08.2019 ухвалив рішення у справі № 456/1063/19, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «МЕГАБАНК» заборгованість за кредитним договором № 27-028-850-2-18-Г від 07.02.2018 в розмірі 40415,02 грн.

На підставі рішення суду було видано виконавчий лист № 456/1063/19 від 04.06.2019, який передано для примусового виконання приватному виконавцю Пиць А.А., котрий 29.06.2021 відкрив виконавче провадження № 65917092.

03.09.2024 відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом № GFD001-UA-260 від 09.07.2024, між Акціонерним товариством «МЕГАБАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МУСТАНГ ФІНАНС» був укладений Договір № GL1N426240 про відступлення прав вимоги. Таким чином, ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МУСТАНТ ФІНАНС» набуло право вимоги до Боржників за Основними договорами, серед яких і право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 27-028-850-2-18-Г від 07.02.2018. Пунктом 2 Договору № GI.1N426240 передбачено, що після набуття Новим кредитором Прав вимоги Новий кредитор має право на власний розсуд відступати (продавати, здійснювати наступне відступлення) такі Права вимоги повністю або в частині третім особам у порядку, встановленому чинним законодавством України.

Судом встановлено, що користуючись даним правом, Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МУСТАНГ ФІНАНС» (Первісний кредитор) 27.12.2024 уклало з Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК ЄВРОКРЕДИТ» (Новий кредитор) Договір № 1/12 про відступлення прав вимоги. ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» є фінансовою установою та має діючу ліцензію для здійснення діяльності з надання фінансових послуг, зокрема, з надання послуг з факторингу, надання коштів та банківських металів у кредит, від 14.03.2024.

Таким чином, відповідно до умов Договору № 1/12 ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» набуло право вимоги і є поточним кредитором щодо заборгованості Боржників за Основними Договорами. Відповідно до Додатку № 1 «Друкований Реєстр Боржників» до вказаного договору факторингу, серед інших, до ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» перейшло і право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 27-028-850-2-18-Г від 07.02.2018.

Таким чином, вищезазначене дає підстави для обґрунтованого висновку про перехід права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 27-028-850-2-18-Г від 07.02.2018 саме до ТОВ «ФК Єврокредит».

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи зі змісту цих норм, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку з чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження, та її заміна належним кредитором проводиться відповідно до статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

Крім того, норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки у ній прямо визначено правило поведінки, а саме: право замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» (№ 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі органів та осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно - правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 3 Закону України «Про виконавче провадження» (№ 1404-VIII) визначено перелік виконавчих документів, що підлягають примусовому виконанню. Їх можна поділити на три групи: а) «судові» - видані судами України, в тому числі на виконання судових рішень; - виконавчі листи та накази, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; - судові накази; ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом; б) «несудові» - видані іншими органами та посадовими особами як результат реалізації їх компетенції: - виконавчі написи нотаріусів; - посвідчення комісій по трудових спорах, що видаються на підставі відповідних рішень таких комісій; - постанови державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанови державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанови приватних виконавців про стягнення основної винагороди; - постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом; - рішення інших державних органів та рішення Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами; - рішення ЄСПЛ з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», а також рішення інших міжнародних юрисдикцій органів у випадках, передбачених міжнародним договором України; - рішення (постанови) суб`єктів державного фінансового моніторингу (їх уповноважених осіб), якщо їх виконання за законом покладено на органи та осіб, які здійснюють примусове виконання рішень.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому, реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 05 грудня 2018 року в справі № 643/4902/14-ц (провадження № 61-26197св18), від 31 жовтня 2018 року в справі №201/8548/16-ц (провадження № 61-16059св18), від 15 серпня 2018 року в справі №190/2119/14-ц (провадження № 61-20171св18), від 21 березня 2018 року в справі № 6-1355/10 та від 19 лютого 2020 року в справі № 2-3897/10.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи, що передання прав вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 27-028-850-2-18-Г від 07.02.2018 до ТОВ «ФК Єврокредит» за договором № 1/12 про відступлення прав вимоги є правонаступництвом, то правонаступник кредитора має право звертатись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з наданням йому статусу сторони виконавчого провадження.

Оскільки ТОВ «ФК Єврокредит» набуло всіх прав кредитора, у тому числі й на отримання виконання зобов`язань за кредитним договором, де боржником є ОСОБА_1 , а тому звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає вимогам статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Враховуючи, що передання кредитором до ТОВ «ФК Єврокредит» своїх прав за договором № 1/12 про відступлення прав вимоги від 27.12.2024 є правонаступництвом, і правонаступник кредитора має право звертатись до суду із заявою про заміну стягувача його правонаступником у відкритому виконавчому провадженні з примусового виконання рішення суду, оскільки наявність такого про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін договору, тому заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання рішення суду, які підлягають примусовому виконанню, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

Відтак суд дійшов висновку, що заяву ТОВ «ФК Єврокредит» про заміну стягувача його правонаступником слід задовольнити та замінити стягувача АТ «Мегабанк»його правонаступником ТОВ «ФК Єврокредит».

Керуючись ст. 55, 442ЦПК України, ст. 512, 514 ЦК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву задовольнити.

Замінити стягувача Акціонерне товариство «Мегабанк» (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 17, поверх 7, ) його правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК Єврокредит» (49001, м. Дніпро, пров. Ушинського, 1, офіс 105, ) у виконавчому провадженні № 65917092 від 29.06.2021, відкритому на підставі виконавчого листа № 456/1063/19 від 04.06.2019, виданого Стрийським міськрайонним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Мегабанк» заборгованості в розмірі 42336,02 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Повний текст ухвали складено 13 жовтня 2025 року.

Суддя Л.В.Гула