Справа № 301/1529/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" жовтня 2025 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Бобик О.І.,

з участю секретаря судового засідання Бабинець В.Ю.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Кузьми В.І.,

представника третьої особи Симканич Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Іршава в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Кузьма Василь Іванович, до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Керецьківської сільської ради Хустського району Закарпатської області про позбавлення батьківських прав,

в с т а н о в и в:

У червні 2025 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Кузьма В.І., до ОСОБА_2 , де третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Орган опіки та піклування Керецьківської сільської ради Хустського району Закарпатської області про позбавлення батьківських прав.

Позов вмотивовано тим, що з 05.02.2008 сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 24.12.2014 шлюб між сторонами було розірвано. Після розлучення син ОСОБА_3 залишився проживати з позивачкою.

З відповідача ОСОБА_2 стягуються на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 . У зв`язку з несплатою аліментів відносно відповідача було відкрито кримінальне провадження за фактом злісного ухилення від сплати аліментів. Сума заборгованості складала 21912,00 грн. Тільки після цього відповідач погасив заборгованість по аліментам, а кримінальне провадження відносно нього у зв`язку з цим було закрито. Після закриття кримінального провадження відповідач жодного місяця не здійснив сплату аліментів і його борг станом на 01.06.2025 становить 12696,00 грн.

З часу розлучення ОСОБА_2 жодного разу сина не провідував, ніякої участі у його вихованні та утриманні не приймає. Це також стверджується і виданою з місця навчання характеристикою на сина сторін, згідно якої мама приймає активну участь у житті класу, де навчається її син, а біологічний батько із дитиною не спілкується, у вихованні та матеріальній підтримці дитини участі не бере. Також, згідно анкетування, проведеного за місцем навчання неповнолітнього, психологом зроблено висновок, що наявність біологічного батька у житті дитини відсутня, емоційний зв`язок з батьком втрачено.

Окрім цього відповідач систематично вживає алкогольні напої, через що має агресивну поведінку по відношенню до оточуючих. Перебував на стаціонарному лікуванні у 2018 році.

Відтак, оскільки батько свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, то з посиланням на приписист.164 СК України, просить суд позбавити відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Іршавського районного суду від 17.06.2025 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Іршавського районного суду від 23.09.2025 підготовче провадження по справі закрито, справу призначено до судового розгляду.

У судовому засідання позивач ОСОБА_1 підтримала позов та просила його задовольнити. Пояснила, що відповідач не приймає ніякої участі у вихованні сина, матеріально його не забезпечує. Вона не чинить перешкод у спілкуванні батька із сином, однак відповідач сам не бажає спілкуватися із сином.

Представник позивача адвокат Кузьма В.І. у судовому засідання підтримав позов, з підстав, вказаних в ньому, та просив такий задовольнити, оскільки батько свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до сина ОСОБА_3 .

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, по час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань не заявляв.

Представник Органу опіки та піклування Керецьківської сільської ради Симканич Т.М. у судовому засідання підтримала висновок Органу опіки та піклування та просила позов задовольнити.

У судовому засіданні також було заслухано думку неповнолітнього ОСОБА_4 , у присутності класного керівника ОСОБА_5 , який ствердив, що батька він не пам`ятає, той залишив сім`ю коли йому було 3 роки. Він проживає разом із мамою, вітчимом та сестрами. Батько йому телефонував коли був п`яний, пообіцяв, що підуть разом на рибалку, однак не дотримав свого слова і не прийшов. Ніколи нічого батько йому не купував, дарунки не дарував. Вважає, що його слід позбавити батьківських прав.

Суд, заслухавши позивача та його представника, представника третьої особи, думку дитини, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави позову, вважає, що такий підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до приписів ч.1ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Згідно ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

З матеріалів справи вбачається, що батьками неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 5).

Рішенням Свалявського районного суду Закарпатської області від 24.12.2014 шлюб між сторонами розірвано (а.с.10). Відповідно до рішенням Свалявського районного суду Закарпатської області від 07.11.2018 із ОСОБА_2 стягуються на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття (а.с.1-12).

Згідно постанови про закриття кримінального провадження від 18.11.2024 року кримінальне провадження відносно ОСОБА_2 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України (ухилення від сплати аліментів на утримання дітей) закрито на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, оскільки ОСОБА_2 погасив всю заборгованість по аліментам (а.с. 17-18).

Довідкою Іршавського відділу ДВС стверджується заборгованість ОСОБА_2 по аліментам станом на 01.06.2025 у розмірі 12696,00 грн (а.с. 21, 22).

Згідно характеристики Керецьківської сільської ради ОСОБА_1 одружена, в сім`ї виховує трьох дітей. Сім`я трудолюбива, відносини в сім`ї нормальні. ОСОБА_1 у громадських місцях поводить себе добре. Морально стійка, у побуті скромна, користується авторитетом серед друзів та односельчан (а.с.23).

Відповідно до характеристики Керецьківського ліцею Керецьківської сільської ради ОСОБА_4 навчається у закладі з 01.09.2017 року. За час навчання зарекомендував себе як здібна, розумна дитина за початкову школу. Має середні досягнення у навчанні за період 5-8 класи, бере активну участь у позаурочному житті класу. Дуже дружня, добра дитина, по товариськи відноситься до усіх дітей у класі, має лідерські здібності. Мати, ОСОБА_1 , бере активну участь у житті класу, допомагає у організації позакласних заходів, регулярно відвідує батьківські збори, цікавиться життям дитини, реагує на зауваження та рекомендації вчителів предметників та класного керівника, забезпечує відвідування навчальних екскурсій, організовує правильне проведення вільного часу, моніторить поводження дитини в мережі Інтернет та інформаційну гігієну, забезпечує відповідний рівень навчання дитини. Батько, ОСОБА_2 , із дитиною не спілкується, з сім`єю не проживає. У вихованні та матеріальній підтримці дитини ніякої участі не бере. З класним керівником на зв`язок жодного разу за період навчання не виходив, на батьківські збори не з`являвся (а.с.24).

Згідно довідки Закарпатського обласного наркологічного диспансеру від 30.03.2018 року №133 ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікуванні в ЗОНД в період з 12.03.2018 по 30.03.2018 (а.с.27).

Як вбачається з висновку Органу опіки та піклування Керецьківської сільської ради від 08 липня 2025 року №498/02-06 Службою у справах дітей комісійно відвідано батька ОСОБА_2 за аресою АДРЕСА_1 та здійснено обстеження житлово-побутових умов. Проте, самого ОСОБА_6 вдома не було. У телефонній розмові, яка виявилася надзвичайно неприємною і важкою - ОСОБА_7 повідомив, що він находиться у м. Київ, своїй матері у грубій формі заборонив підписувати акт і на контакт із комісією не йшов. З огляду на те, що відбувалося, йому у телефонній розмові було чітко роз`яснено, що відбудеться комісія з питань захисту прав дитини, про яку його буде повідомлено письмово, а також наголошено, що у випадку неявки на перше засідання комісії, за положенням Служби у справах дітей, питання переноситься на друге засідання, де буде прийнято рішення. Того ж дня було проведено обстеження житлово-побутових умов за адресою матері ОСОБА_1 . У обох батьків створені належні умови для проживання сина, хоча син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з двох річного віку проживає з матір`ю. При обстеженні, вдалося поспілкуватися з сином, який розповів, що батько ніколи не дотримувався даного слова, щодо зустрічі з ним. ОСОБА_3 добре відзивався про бабусю, погано не говорив про батька, хоча і не міг назвати позитивні якості свого батька, так-як казав, що він для нього чужа людина. Син наголошував на зловживанні батьком спиртними напоями, бо останній лише у такому стані шукав з ним привід зустрітися. Часто повторював, що батько ОСОБА_2 нецензурними словами обзивав маму та принижував її гідність.

Обоє батьків та неповнолітній син були запрошені на комісію з питань захисту прав дитини, що відбулася 04 липня 2025 року, проте з`явилися лише мама ОСОБА_8 зі своїм неповнолітнім сином ОСОБА_9 . Заслухали матір, яка говорила лише негативно про колишнього чоловіка, наголошуючи на постійному витребуванні від нього аліментів та на повному відстороненні від виховання сина. Також повідомила, що батько неповнолітнього кілька днів тому після візиту комісії, погасив заборгованість по аліментах. Було заслухано сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який не відходив від своєї думки, щодо біологічного батька, вказаної вище.

Взявши до уваги дані матеріали, вислухавши матір та неповнолітнього сина, не заслухавши думку батька, так як він фактично самоусувається від виконання батьківських обов`язків, на другому засіданні комісії з питань захисту прав дитини Керецьківської сільської ради було винесено питання доцільності/недоцільності позбавлення батьківських прав батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо свого неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на голосування та більшістю голосів прийнято рішення доцільності позбавлення батьківських прав (а.с. 51-52).

Відповідно до Акту обстеження умов проживання, складеного працівниками служби у справах дітей Керецьківської сільської ради від 25.06.2025, матеріально-побутові умови проживання за адресою АДРЕСА_2 відповідають нормі. Для виховання та розвитку дитини створено умови. За цією адресою проживають та зареєстровані: ОСОБА_1 , 1990 р.н., заявниця, ОСОБА_10 , 1978 р.н., чоловік заявниці, ОСОБА_11 , 2015 р.н., дочка, ОСОБА_12 , 2018 р.н., дочка ОСОБА_13 , 2011 р.н., син. Сім`я трудолюбива, добре дбає про дітей. Діти мають гарний та охайний вигляд. Син, ОСОБА_4 з 2 років проживає з мамою без батька, ОСОБА_2 .. На запитання чи спілкується з батьком відповів, що дуже рідко (а.с. 54).

Згідно з частиною третьою статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»).

Частиною сьомою статті 7 Сімейного кодексу України(далі -СК України) передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII(далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Згідно з частинами першою-четвертою статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.

Відповідно до частини першої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Частиною першою статті 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Згідно зі статтею 166 СК України позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини.

Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування необхідно вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо і лише при наявності вини у діях батьків.

Відповідно до частини першоїстатті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»суди застосовують при розгляді справКонвенцію про захист прав людини і основоположних свобод(далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

ЄСПЛ у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці.

Також слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, вирішення сімейних питань, на який вони йдуть лише у виняткових випадках, і головне - за наявності достатніх та переконливих доказів, що характеризують особливості батька й матері як особи, що становить реальну загрозу для дитини, її здоров`я та психічного розвитку.

Дитина має право на особливе піклування та повинна мати свободу вибору щодо своїх батьків.

Аналізуючи встановлені факти у контексті позбавлення батьківських прав, суд повинен зважувати на те, що позбавлення батьківських прав на дитину вже несе в собі негативний вплив на свідомість дитини, та застосовувати цей захід як крайню міру впливу та захисту прав дитини.

Таким чином, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який необхідно розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків.

За наведених обставин, суд констатує, що відповідач ОСОБА_2 свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно дитини впродовж тривалого проміжку часу, так як не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти. На думку суду поведінка відповідача свідчить про те, що змінити таку поведінку батька у кращу сторону неможливо і про наявність вини у його діях щодо ухилення від виконання батьківських обов`язків. А отже наявні правові підстави для застосування такого крайнього заходу впливу як позбавлення батьківських прав, і це не суперечитиме інтересам дитини.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що пред`явлений позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд, вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача 1211,20 грн, сплаченого ним судового збору.

Керуючись ст. ст.12,13,81,137,258-259,264-265 ЦПК України, ст.ст.164,166 СК України, суд,

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Кузьма Василь Іванович, до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Керецьківської сільської ради Хустського району Закарпатської області про позбавлення батьківських прав задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1211, 20 гривень судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 24.10.2025.

Суддя Іршавського

районного суду : О. І. Бобик