Справа № 603/524/25
Провадження №2-н/603/19/2025
У Х В А Л А

07 жовтня 2025 року м. Монастириська

Суддя Монастириського районного суду Тернопільської області Гудкова Ю. Г., ознайомившись із матеріалами заяви Івано-Франківської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з розподілу природного газу,

в с т а н о в и в:

Івано-Франківська філія Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» (далі Івано-Франківська філія ТОВ «Газорозподільні мережі України») звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 3041,89 грн за послуги з розподілу природного газу.

Ознайомившись із вищевказаною заявою, суд вважає, що заявнику слід відмовити у видачі судового наказу з огляду на таке.

Відповідно до ст. 162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 27 ЦПК України визначено, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

У силу ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

У п. п. 7.23 та 7.25 постанови від 16.02.2021 року у справі № 911/2390/18 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном, а словосполучення «з приводу нерухомого майна» необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення.

Окрім того, Верховний Суд у постанові від 10.04.2019 року у справі № 638/1988/17 вказав, що правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно. А тому, з урахуванням наведеного, позов про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання нерухомого майна має пред`являтися за місцем знаходження цього майна, за правилами виключної підсудності.

Установлено, що Івано-Франківська філія ТОВ «Газорозподільні мережі України» звернулася до Монастириського районного суду Тернопільської області із заявою з приводу зобов`язання, що виникло у зв`язку з наданням ОСОБА_1 житлово-комунальних послуг (розподіл природного газу) за адресою: АДРЕСА_1 .

Як видно зі змісту п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», такі послуги надаються за місцем знаходження нерухомого майна.

Враховуючи наведене, заяву про стягнення заборгованості за надання послуг з розподілу природного газу слід пред`являти за місцем знаходженням нерухомого майна, де така послуга надається, за правилами виключної підсудності.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням правил підсудності.

Отже, суд приходить до переконання, що у видачі судового наказу за заявою Івано-Франківської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з розподілу природного газу слід відмовити на підставі п. 9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст. ст. 160-163, 165, 166, 261, 353 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

У видачі судового наказу за заявою Івано-Франківської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з розподілу природного газу відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Тернопільського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ю. Г. Гудкова