РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2025 року

м. Рівне

Справа № 569/20925/24

Провадження № 22-ц/4815/1084/25

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Ковальчук Н. М.,

суддів: Хилевича С. В., Гордійчук С. О.

секретар судового засідання Пиляй І. С.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна»,

відповідач ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 29 травня 2025 року у складі судді Гордійчук І. О., постановлену в м. Рівне, повний текст ухвали складено 02 червня 2025 року,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» про стягнення майнової шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 29 травня 2025 року клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Янчука Володимира Володимировича про призначення повторної судової автотоварознавчої експертизи у цій справі задоволено.

Поставлено на вирішення судового експерта наступні питання:

- Яка вартість матеріального збитку, завданого пошкодженням автомобіля Тoyota Highlander Hibrid д.н.з. НОМЕР_1 станом на дату ДТП 12.08.2024 року?

- Яка вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу автомобіля Тoyota Highlander Hibrid д.н.з. НОМЕР_1 станом на дату ДТП 12.08.2024 року (без ПДВ на запасні части та матеріали)?

Проведення повторної судової автотоварознавчої експертизи доручено ФОП ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ).

Встановлено строк для проведення експертизи три місяці з дня отримання експертом цієї ухвали і матеріалів цивільної справи.

Витрати щодо проведення експертизи покладено на позивача ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 ).

Попереджено експерта про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК України за завідомо неправдивий висновок та за ст. 385 КК України за відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків.

Зобов`язано учасників справи надати усі необхідні додаткові матеріали та документи на вимогу експертів.

Попереджено сторони про наслідки ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, передбачені ст. 109 ЦПК України.

Для проведення експертизи в розпорядження експертів направлено копію ухвали та матеріали цивільної справи №569/20925/24.

На час проведення експертизи зупинено провадження у справі.

Ухвала суду першої інстанції вмотивована положеннями про завдання цивільного судочинства щодо повного, всебічного, об`єктивного розгляду справи та обґрунтована тим, що оскільки для встановлення обставин, які мають значення для вирішення справи, необхідні спеціальні знання у сфері, іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо, і у Висновку експерта №СЕ-19/118-25/2900-АВ від 07.04.2025 р. застосовано коефіцієнт зниження вартості 6%, у звіті оцінювача ОСОБА_4 коефіцієнт фізичного зносу становить 0%, оскільки автомобіль 2022 року випуску, що є суперечливим, а тому наявні підстави для проведення повторної автотоварознавчої експертизи.

Вважаючи ухвалу суду першої інстанції незаконною, ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» оскаржило її в апеляційному порядку. В поданій апеляційній скарзі зазначає, що оскаржувана ухвала суду постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права. З метою встановлення підстав для призначення повторної експертизи суд мав провести дослідження висновку експерта та порівняти результати висновку з іншими матеріалами справи. Суд не дослідив висновок експерта від 07.04.2025 року № СЕ-19/118-25/2900-ТВ, судового експерта для надання усних пояснень не викликав, не порівняв висновок з іншими матеріалами справи, та не взяв до уваги заяви та документи ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна». Суд взяв до уваги виключно заяви представника позивача, які не відповідають дійсності. Суд не взяв до уваги відзив ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на позовну заяву ОСОБА_1 . Наданий позивачем звіт № 135.24 про оцінку автомобіля Тoyota Highlander Hibrid, н.з. НОМЕР_1 , від 11.09.2024р. не містить відомості про те, що кузовні складові КТЗ вже відновлювались ремонтом (відновлювалось пошкодження передніх правих дверей), хоча даний факт пошкодження був визначений ще при первинному огляді автомобіля представником ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна», який було проведено 14.08.2024 року. Дана обставина має важливе значення, адже вона прямо впливає на визначення вартості КТЗ та коефіцієнт фізичного зносу. Вказане значно зменшує розмір страхового відшкодування. Лист ТОВ «АГАТ АВТО» № 60/70 від 20.03.2025р., на який покликається позивач, засвідчує лише те, що на момент продажу даний автомобіль був технічно справним та не мав пошкоджень. Крім того, у період з 30.12.2022р. по 28.05.2024р. було проведено 5 разів ремонтні роботи даного автомобіля, що впливає на збільшення коефіцієнту фізичного зносу транспортного засобу. Вважає, що коефіцієнт фізичного зносу автомобіля, зазначений у висновку судового експерта від 07.04.2025 року № СЕ-19/118-25/2900-ТВ є вірним та не викликає сумнівів. Даний висновок судового експерта в повній мірі відповідає матеріалам справи. Вважає, що відсутні підстави для проведення повторної судової експертизи. Із цих підстав просить скасувати оскаржувану ухвалу суду про призначення повторної експертизи, судові витрати покласти на позивача.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 ОСОБА_5 вважає ухвалу суду законною та обґрунтованою, а тому просить залишити її без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

У відповіді на відзив на апеляційну скаргу ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» вважає оскаржувану ухвалу суду першої інстанції незаконною та необґрунтованою, тому просить її скасувати, судові витрати покласти на позивача.

Дослідивши матеріали та обставини справи на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» про стягнення майнової шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди звернувся ОСОБА_1 .

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 11 лютого 2025 року призначено у справі судову автотоварознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Рівненського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України. Провадження у справі зупинено до отримання висновку експерта.

10.04.2025 року до суду надійшов Висновок експерта №СЕ-19/118-25/2900-АВ від 07.04.2025 р..

Представником позивача заявлено клопотання про призначення у справі повторної судової автотоварознавчої експертизи, яке обґрунтоване тим, що вищевказаний Висновок експерта виконано із суттєвими помилками та неточностями, які викликають сумніви у його правильності та обґрунтованості наведених розрахунків, і яке задоволено оскаржуваною ухвалою суду.

Згідно ст. 143 ЦПК України, суд призначає експертизу для з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Відповідно до ч.1 ст.103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

У відповідності до ч. 2 ст. 113 ЦПК України, якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

Пунктом 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 8 від 30.05.97 року з подальшими змінами «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» передбачено, що повторна експертиза призначається, коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов`язані з його недостатньою обґрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи.

Згідно з підпунктом 1.2,14 пункту 1.2 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 № 53/5, первинною є експертиза, коли об`єкт досліджується вперше. Повторною є експертиза, під час проведення якої досліджуються ті самі об`єкти і вирішуються ті самі питання, що й при проведенні первинної (попередніх) експертизи (експертиз).

Згідно положень ст.113 ЦПК України, повторна експертиза призначається, коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов`язані з його недостатньою обґрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи.

Покликання апелянта на недоцільність проведення повторної авто товарознавчої експертизи апеляційним судом оцінюються критично.

Так, сторона позивача зауважує, що у Висновку експерта №СЕ-19/118-25/2900-АВ від 07.04.2025 р. застосовано коефіцієнт зниження вартості 6%, у звіті оцінювача ОСОБА_4 коефіцієнт фізичного зносу становить 0%, оскільки автомобіль 2022 року випуску, що є суперечливим.

Для перевірки доводів обох сторін та надання їм належної об`єктивної оцінки необхідні спеціальні знання, якими не володіє суд, і які можуть бути встановлені повторним висновком відповідного експерта.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19) сформульовано висновки про те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок обставину потрібно доказувати так, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина 1 статті 1 ЦПК України).

Оцінюючи встановлені обставини справи, апеляційний доходить висновку про доцільність призначення повторної судової автотоварознавчої експертизи з метою визначення вартості матеріального збитку, завданого пошкодженням автомобіля Тoyota Highlander Hibrid, д.н.з. НОМЕР_1 , станом на дату ДТП 12.08.2024 року та вартості його відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу, адже такий спосіб здобуття доказів кореспондується з предметом заявлених вимог стягнення майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з метою визначення дійсної вартості якої і призначена оскаржувана експертиза. Без встановлення цих обставин висновок суду про доведеність або недоведеність позовних вимог буде передчасним.

Відхиляючи апеляційну скаргу, апеляційний суд враховує, що в даному спорі проведення повторної експертизи дозволить встановити істину по справі, є доцільним, а фактичні дані, що входять до предмета доказування, і які підлягають встановленню у цій справі, не можуть бути встановлені іншим чином, окрім як за допомогою повторного висновку експерта.

Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з`ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов`язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, особою, яка подала апеляційну скаргу, не надано.

Відповідно до ч. 1. ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» залишити без задоволення.

Ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 29 травня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Повний текст постанови складено 10 жовтня 2025 року.

Головуючий Ковальчук Н.М.

Судді: Хилевич С. В.

Гордійчук С. О.