Гребінківський районний суд Полтавської області
___________________________________________________________________________________
Справа №: 539/3866/25
Провадження № 2/528/696/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

09 жовтня 2025 року м. Гребінка

09 жовтня 2025 року Гребінківський районний суд Полтавської області у складі головуючого судді Татіщевої Я.В., секретаря Ігнатущенко І.М., розглянувши у приміщенні суду м.Гребінка цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» звернулося із вказаним позовом до ОСОБА_1 мотивуючи свій позов тим, що 23.06.2021 року між ОСОБА_1 та ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» був укладений договір №4359445, згідно з умовами якого відповідач отримав 12000,00грн. зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів, що передбачені Кредитним договором. Строк кредитування 25 днів, процентна ставка стандартна 1,9% в день та застосовується у межах строку кредиту. Договір підписано електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатору.

Зазначає, що 24.01.2022 року було укладено договір факторингу №24-01/2022 відповідно до якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №4359445.

Крім того, 10.03.2023 року було укладено договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги №10-03/2023/01 відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №4037737. Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до ОСОБА_1 за договором №4359445 від 23.06.2021 року.

Зазначає, що загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором №4359445 від 23.06.2021 року, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості становить 38442,57 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 12000,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 26220,00 грн; інфляційні збитки 192,00 грн; нараховані 3% річних 30,57 грн.

Враховуючи вищевикладене, просить суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №4359445від 23.06.2021 року у розмірі 38442,57 грн., суму сплаченого судового збору у розмірі - 2422,40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 13000,00 грн.

У судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просив задовольнити у повному обсязі.

У судове засідання відповідач не з`явився, на адресу суду надіслав поштовим відправленням заяву про часткове визнання позову лише в межах фактично отриманих коштів. Крім того при винесенні рішення просив застосувати до правовідносин, що виникли, ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та їх сімей».

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши обставини в межах наданих письмових доказів, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних встановлених обставин і відповідних їм правовідносин.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України).

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 23.06.2021 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 було укладено договір №4359445 про надання споживчого кредиту.

Відповідно до умов договору сума кредиту- 12000,00 грн; строк кредиту 25 днів; стандартна процентна ставка 1,90% в день та застосовується у межах строку кредиту; знижена ставка 0,425% в день; орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладання договору 29031,54% річних; за зниженою ставкою 8453,83% річних; орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладання договору: за стандартною ставкою 17700,00 грн; за зниженою ставкою 16275,00 грн. Договір підписано електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатору «С179294», з перерахуванням кредитних коштів у безготівковій формі за реквізитами платіжної картки споживача № НОМЕР_1 (а.с. 09-13).

До договору додано Таблицю обчислення вартості кредиту та реальної річної процентної ставки, що є додатком № 1 до договору про надання споживчого кредиту №4359445 від 23.06.2021 року та Паспорт споживчого кредиту, які підписані ОСОБА_1 електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатору «С179294» (а.с.14-17).

Листом ТОВ «ФК «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» №4008 від 11.01.2024 року, адресованим ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» підтверджується факт перерахування 23.06.2021 року коштів у сумі 12000,00 грн. на маска картки НОМЕР_1 , номер транзакції НОМЕР_2 (а.с.22-22 зврт.).

24.01.2022 року було укладено договір факторингу №24-01/2022, відповідно до якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №4359445 (а.с.24-24 зврт., 31-45 зврт.).

10.03.2023 року було укладено договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги №10-03/2023/01, відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №4359445 (а.с. 47-63).

Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» отримало право вимоги до ОСОБА_1 за договором №4359445 від 23.06.2021 року у розмірі 38442,57 грн (а.с.63).

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).

Стаття 627 ЦК України визначає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Матеріали справи свідчать про те, що кредитний договір укладений в електронній формі.

Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.

У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Враховуючи положення ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.

Також, відповідно до ч.1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис».

Порядок укладення електронного договору передбачено нормою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Згідно із ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11цього Кодексу.

В силу статей 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений законом чи договором строк, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.

Відповідно до статей 1048-1052, 1054 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику та сплатити відсотки за користування коштами у строк та у порядку, що встановлені договором.

Із змісту статті 1054 ЦК України слідує, що за кредитним договором, банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно ч.1 ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

Згідно ч.1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Однак суд погоджується із доводами відповідача стосовно того, що оскільки він є військовослужбовцем та перебуває в лавах ЗСУ, а тому має гарантоване законом право щодо ненарахування штрафних санкції, пені за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення окремих питань виконання військового обов`язку та ведення військового обліку» від 30 березня 2021 року № 1357-IX, який набрав чинності 23 квітня 2021 року пункт 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» викладено в новій редакції:

«15. Військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються».

Останніми змінами, які набрали чинності 19 серпня 2022 року пункт 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» доповнено словами «крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (житлового будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля».

Частиною 9 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» визначено, що військовослужбовці це особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - це особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний та воєнний час.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року, особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні діє з 18 березня 2014 року по теперішній час.

Статтею 3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» унормовано, що дія цього Закону поширюється на військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, які проходять військову службу на території України, і військовослужбовців зазначених вище військових формувань та правоохоронних органів - громадян України, які виконують військовий обов`язок за межами України, та членів їх сімей.

Таким чином на ОСОБА_1 поширюється дія Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Як вбачається зі змісту п.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в редакції Закону № 1357-IX від 30 березня 2021 року, який набрав чинності 23 квітня 2021 року, пільги мають: - військовослужбовці, призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову; - військовослужбовці під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

З огляду на викладене позов підлягає задоволенню частково, лише в розмірі фінансового кредиту у сумі 12000,00 грн.

Крім того, згідно з пунктом 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України врегульовано порядок розподілу витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно із частинами 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Правнича допомога ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» надавалася на підставі договору про надання правової допомоги №01-07/2024 від 01.07.2024 року, укладеного з адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС»(а.с. 71-75зврт.).

Відповідно до витягу з Акту № 11 про надання юридичної допомоги від 30.06.2025 року вартість наданих клієнту - ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», АО «ЛІГАЛ АССІСТАНС» послуг становить 13000,00 грн. (а.с.77).

Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, Баришевський проти України, Меріт проти України та ін.).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Суд, з урахуванням складності справи, спрощеного порядку її розгляду, обсягу виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання таких робіт, а також зважаючи на те, що розгляд справи не вимагав складного процесу доказування, а законодавча база та судова практика такої категорії справ не зазнавала будь-яких змін, що викликали б необхідність її опрацювання, часткового задоволення позову, а тому на думку суду з відповідача на користь позивача належить стягнути 4056,00 грн. судових витрат на професійну правничу допомогу, що на думку суду є співмірним, пропорційним до розміру задоволених вимог та відповідає складності справи.

Розподіл судових витрат суд здійснює відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Керуючись Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».ст. ст. 526, 610, 1054, 1077 ЦК України, ст.ст. 10, 12, 13, 81, 263-265, 273 ч.1, 280-282 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , НОМЕР_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», , юридична адреса: 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, 3, офіс 306, суму заборгованості за кредитним договором №4359445 від 23.06.2021 року, у розмірі 12000 (дванадцять тисяч) грн. 00 коп., що є основною сумою боргу та залишком по тілу кредиту.

Стягнути з Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , НОМЕР_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», , юридична адреса: 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, 3, офіс 306, - судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 755 (сімсот п`ятдесят п`ять) грн. 80 коп.

Стягнути з Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , НОМЕР_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», , юридична адреса: 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, 3, офіс 306, витрати за надану правову допомогу у розмірі 4056 (чотири тисячі п`ятдесят шість) грн. 00 коп.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення буде виготовлено протягом п`яти днів.

Повний текст рішення виготовлено 14 жовтня 2025 року.

Суддя Я. В. Татіщева