Єдиний унікальний номер 599/145/25
Номер провадження 2/599/86/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" жовтня 2025 р. Зборівський районний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді Чорної В.Г., за участю секретаря судового засідання Грицай О.П., представника позивача Верещагіна Янко К. Є., представника відповідача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку в залі судових засідань Зборівського районного суду Тернопільської області цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО" до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

позивач Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ВУСО" звернулось до Зборівського районного суду Тернопільської області з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 16 жовтня 2023 року у м.Тернопіль сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Toyota RAV4», державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 та марки «Citroen Berlingo», державний номерний знак НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_2 . Постановою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 грудня 2023 року по справі про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення № 607/20685/23 ОСОБА_2 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП,

Своїми діями ОСОБА_2 заподіяв матеріальну шкоду автомобілю потерпілого. На момент настання страхового випадку діяв договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 199885895 від 15 грудня 2022 року, згідно умов якого, страховим випадком є «ДТП»-дорожньо-транспортна пригода п.4.1. Відповідно до п.5.2 договору страхування підстава для визначення розміру збитку є рахунок СТО офіційного дилера що виконує гарантійне обслуговування та обрана страховиком. Згідно рахунку СТО № СКМ-К-Е01539 від 18 жовтня 2023 року вартість відновлювального ремонту автомобіля «Toyota RAV4», д.н.з НОМЕР_1 становить 321451.11 грн. Відповідно до умов договору страхування з СТО № СКМ-К-Е01539 від 18 жовтня 2023 року було виключено бризговики та встановлення бризговиків загальною сумою - 3024,54 грн (з ПДВ) (321451.11 грн (сума321451.11 СТО №СКМ-К-Е01539 від 18 жовтня 2023 року - 3024.54 грн (виключення з рахунку СТО № СКМ-К-Е01539 від 18 жовтня 2023 року = 318426.57 грн.

Згідно із ст.102 Закону України», умов договору ПрАТ «СК «ВУСО» було здійснено перерахування грошових коштів на рахунок СТО у розмірі 318426.57 грн. Факт проведення зазначеної виплати підтверджується страховим актом № 2324734-1 від 08 листопада 2023 року та платіжною інструкцією № 53130 від 08 листопада 2023 року.

Позивач просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО" суму завданої шкоди в сумі 158426.57 грн та судові витрати в сумі 3028 грн.

Представник позивача Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО" в суді підтримала заявлені вимоги за обставин викладених у позові та просила їх задоволити в повному обсязі.

Відповідач через представника подав відзив на позов, позовні вимоги не визнає, вважає їх безпідставними та необґрунтованими. Зазначає, що дорожньо-транспортна пригода мала місце 16 жовтня 2023 року, однак Акт (Протокол) огляду ТЗ - заява на виплату (ID події 2324734) складено спеціалістом ПАТ СК «ВУСО» через десять днів - 26 жовтня 2023 року у відсутності учасника ДТП - відповідача у справі.

Отож, огляд транспортного засобу проведено на 10 день з моменту вчинення ДТП, що ставить під сумнів правомірність складеного Акту, а також перелічених пошкоджень ТЗ.

Окрім того, Акт огляду транспортного засобу від 26 жовтня 2023 року складено особою, кваліфікацію якої не підтверджено, а тому даний Акт не можна вважати відповідним експертним висновком, а в матеріалах справи відсутній належний експертний висновок про вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу та без такого.

У відзиві зазначає, що позивачем не доведено, що третьою особою ПАТ «СГ «ТАС» відшкодовано збитки частково, у зв`язку з урахуванням зносу деталей, що підлягали заміні. Наявна в матеріалах справа довідка за № 5258/2024 від 06 листопада 2024 року про виплату ПАТ «СГ «ТАС» не є належним доказом здійснення оплати.

Позивачем не долучено доказів звернення до ПАТ «СГ«ТАС» про відшкодовування збитків і документів, які б обґрунтовували їх вимоги щодо страхового відшкодування та в якому розмірі така вимога була заявлена.

За відсутністю у позивача доказів, що страхова компанія за договором обов`язкового страхування виплатила збитки з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, відповідно у відповідача немає обов`язку по відшкодуванню різниці такої виплати.

Таким чином, у випадку несплати спірної суми позивачу, останній не позбавлений права на звернення до суду із вимогами до ПАТ «СГ «ТАС», а не - до відповідача.

Відповідно до ст. 29 Закону України Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції станом на час вчинення дорожньо-транспортної пригоди), у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Таким чином, виконання обов`язку з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» покладено на страховика винної особи, у межах, встановлених цим Законом та договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів (далі - КТЗ), а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості КТЗ встановлено Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженою спільним наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року №142/5/2092.

Відповідно до п. 1.3 Методики її вимоги є обов`язковими під час проведення авто товарознавчих експертиз та експертних досліджень судовими експертами науково-дослідних інститутів судових експертиз Міністерства юстиції України, експертами науково-дослідних експертно-криміналістичних центрів Міністерства внутрішніх справ України, експертами інших державних установ, суб`єктами господарювання, до компетенції яких входить проведення судових авто товарознавчих експертиз та експертних досліджень, а також всіма суб`єктами оціночної діяльності під час оцінки КТЗ у випадках, передбачених законодавством України або договорами між суб`єктами цивільно-правових відносин.

Методика застосовується з метою, зокрема, визначення матеріальних збитків завданих власнику в разі пошкодження КТЗ (п. 1.4 Методики).

Пунктом 1.6 Методики визначено, що фізичний знос КТЗ (його складників) - ц( втрата вартості КТЗ (його складників), яка зумовлена частковою або повною втратою первісних технічних та технологічних якостей КТЗ (його складників) порівняно : вартістю нового подібного КТЗ (його складників); відновлювальний ремонт (абс ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КП чи його складника (ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин.

Вартість відновлювального ремонту КТЗ визначається як грошові витрати, необхідні для відновлення пошкодженого, розукомплектованого КТЗ. Вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості) (пункт 2.4 Методики).

Відповідно до пункту 7.38 Методики значення коефіцієнту фізичного зносу приймається таким, що дорівнює нулю, для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує: 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД; 7 років - для інших легкових КТЗ; 3 роки - для вантажних КТЗ, вантажопасажирських КТЗ, причепів, напівпричепів, спеціальних КТЗ, спеціалізованих КТЗ, автобусів виробництва країн СНД; 4 роки - для інших вантажних КТЗ, вантажопасажирських КТЗ, причепів, напівпричепів, спеціальних КТЗ, спеціалізованих КТЗ, автобусів; 5 років - для мототехніки.

З матеріалів справи вбачається, що 15 грудня 2022 року від між позивачем (страховиком) та ОСОБА_3 (страхувальником) - власником ТЗ «TOYOTA RAV4 2.0. LIVE», д.н.з. НОМЕР_1 , 2020 року випуску, укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 1985895.

Отож, на момент ДТП - 16 жовтня 2023 року строк експлуатації транспортного засобу «TOYOTA RAV4 2.0. LIVE», д.н.з. НОМЕР_1 , 2020 року випуску, не перевищував семи років, тому коефіцієнт фізичного зносу приймається таким, що дорівнює нулю, що виключало можливість застосування страховою компанією за договором обов`язкового страхування коефіцієнту фізичного зносу.

Представник відповідача вважає, що позивачем не доведено, що у зв`язку із виплатою страхового відшкодування за договором обов`язкового страхування у меншому розмірі, а ніж виплачене страхове відшкодування за договором добровільного страхування, у відповідача виник обов`язок по відшкодуванню наведеної різниці, тому у задоволенні позовних вимог просила відмовити.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВУСО» - страховик, та ОСОБА_3 страхувальник, уклали Договір добровільного страхування ризиків, пов`язаних з експлуатацією наземного транспорту № 19885895 від 15 грудня 2022 року, за яким Страховик застрахував майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу - автомобіля Toyota RAV4, д.р.н. НОМЕР_3

16 жовтня 2023 року у м.Тернопіль сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки «Toyota RAV4», державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 та транспортного засобу марки «Citroen Berlingo», державний номерний знак НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_2 .

Дані обставини стверджуються постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 грудня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення № 607/20685/23, згідно якої ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, тобто порушення водієм правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, а також адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння. Постанова набрала законної сили.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, є обов`язкова для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, вина відповідача у скоєнні ДТП є підтвердженою.

На момент дорожньо транспортної пригоди, відповідно до інформації, отриманої із СЦБД МТСБУ ,цивільно правова відповідальність власника автомобіля «Citroen», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 була застрахована в ПАТ «Страхова група «Тас», за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (полісу обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів) АТ 003066997, за яким ліміт за шкоду заподіяну майну становить 160000,00 грн, франшиза 0,00 грн. Страховим випадком є «ДТП»-дорожньо-транспортна пригода. Відповідно до п.5.2 договору страхування підстава для визначення розміру збитку є рахунок СТО офіційного дилера що виконує гарантійне обслуговування та обрана страховиком.

15 листопада 2023 року власник пошкодженого автомобіля «Тоуоtа» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 звернувся до ПАТ «Страхова група «Тас» із заявою на виплату страхового відшкодування. Дана заява була розглянута, пошкодження автомобіля «Тоуоtа», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , визнано страховим випадком, у зв`язку з чим, на підставі: акту (протоколу) огляду ТЗ - заява на виплату; рахунку №СКМ-К-Е01539 від 18 жовтня 2023 року (а.с.27-28); страхового акту №2324734-1 від 08 листопада 2023 року (а.с.37); платіжної інструкції в національній валюті №53130 від 08 листопада 2023 року проведено виплату (а.с.38).

Оскільки, відновлювальний ремонт транспортного засобу Toyota RAV4, д.р.н. НОМЕР_3 здійснювався на станції технічного обслуговування, підтвердженням чого є Акт виконаних робіт КМ-К-Е01539 від 29.11.2023 року (а.с.29-32), Акт виконаних робіт № КМ-К-Е022022 від 06 грудня 2023 року (а.с.33-34), Акт виконаних робіт № КМ-К-Е02081 від 19 грудня 2023 року (а.с.35-36), якими визначено, що вартість запасних частин та робіт необхідних для проведення відновлювального ремонту автомобіля становить 318 426,57 грн. За страховим випадком (ДТП) згідно складеного страхового акту № 2324734-1 від 08 листопада 2023 року по договору страхування було визначено суму страхового відшкодування в розмірі 318 426,57 грн (а.с.37), виплата якого підтверджується платіжною інструкцією № 53130 від 08 листопада 2023 pоку (а.с.38).

Згідно із ст.102 Закону України «Про страхування», умов договору позивачем ПАТ «СК «ВУСО» було здійснено перерахування грошових коштів на рахунок СТО у розмірі 318426.57 грн. Факт проведення зазначено виплати підтверджується страховим актом № 2324734-1 від 08 листопада 2023 року та платіжною інструкцією № 53130 від 08 листопада 2023 року.

В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

За змістом ст. 1 Закону України «Про страхування», страхування це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Відповідно до ст.ст. 8, 9 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов`язаний провести виплату при настанні страхового випадку. Страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

Здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно договору страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком (ст. 25 Закону України «Про страхування»).

За замістом ст.ст. 9, 22, 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Статтею 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено порядок виплати страхового відшкодування. Страховик (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника тощо.

У разі визнання вимог заявника обґрунтованими страховик зобов`язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком. Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. Виплата страхового відшкодування здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків. Виплата страхового відшкодування здійснюється шляхом безготівкового розрахунку.

Відповідно до ст. 979 ЦК України, згідно якої визначено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Так, статтею 993 ЦК України встановлено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов`язання із відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого.

Особою, відповідальною за завдані збитки, може бути як безпосередній заподіювач шкоди, так і страхова компанія, відповідальна за останнього.

Вказана стаття, яка дублює положення ст. 27 Закону Про страхування, надає страховикові право звернутися з вимогою до особи, відповідальної за завдані страхувальнику збитки. Такий перехід права вимоги до страховика в науці та практиці цивільного права отримав назву суброгація.

Суброгація допускається тільки у договорах майнового страхування. Якщо страхові виплати спрямовані на покриття збитків, що виникли у зв`язку із завданням шкоди здоров`ю страхувальника, право вимоги до винної особи до страховика не переходить.

Право вимоги страховик отримує тільки в разі, якщо він виплатив страхове відшкодування.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частинами 1, 2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

На підставі наведених норм цивільного законодавства та встановлених обставин, суд дійшов висновку, що у позивача виникло право вимагати суму страхового відшкодування в особи, винної у настанні дорожньо-транспортної пригоди.

Правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.

Вказані обставини відповідачем підтверджені у відзиві на позов.

Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який є спеціальним законом та регулює правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів передбачено, що настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми.

Пунктом 22.1 ст. 22 зазначеного Закону визначено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно ст. 29 вказаного Закону, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування» франшиза - це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Статтею 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Полісом обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АТ 003066997 встановлено, що ліміт за шкоду майну - 160000,00 грн, розмір франшизи 0,00 грн.

Таким чином, відповідач як страховик відповідальності винної у ДТП особи на підставі спеціальної норми - ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" здійснює відшкодування витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленого законодавством, а різницю між реальними збитками і відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу з урахування зносу на підставі ст. 1194 ЦК України відшкодовує особа, яка завдала збитків.

Відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин (п. 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092).

Відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, збільшення від нуля до одиниці коефіцієнту зносу деталей автомобіля впливає на зменшення вартості його відновлювального ремонту, та при наявності коефіцієнту зносу деталей автомобіля при встановлення вартості його відновлювального ремонту застосування такого коефіцієнту є обов`язковим.

Пунктами 7.38, 7.39 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів встановлено, що значення Ез (коефіцієнт фізичного зносу) приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує: 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД; 7 років - для інших легкових КТЗ; 3 роки - для вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів виробництва країн СНД; 4 роки - для інших вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів; 5 років - для фототехніки.

Зі свідоцтва про реєстрацію пошкодженого автомобіля марки «Toyota RAV4», державний номерний знак НОМЕР_1 Toyota C-HR HYBRID д/н НОМЕР_1 вбачається, що рік випуску автомобіля - 2020, а отже на момент ДТП строк його експлуатації не перевищував строк, встановлений пунктом 7.38 Методики, згідно з яким значення коефіцієнту фізичного зносу дорівнює нулю.

Відповідно до листа Верховного суду України "Судова практика розгляду цивільних справ, що виникають з договорів страхування" від 19.07.2011 року, визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суди, у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, повинні виходити з фактичної (реальної) суми, встановленої висновком судової автотоварознавчої експертизи, або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля".

Тобто, Верховним судом України запропоновано альтернативні варіанти визначення розміру шкоди, а саме, або висновком судової автотоварознавчої експертизи, або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля.

Відповідно до рахунку СТО № СКМ-К-Е01539 від 18 жовтня 2023 року вартість відновлювального ремонту автомобіля «Toyota RAV4», д.н.з НОМЕР_1 становить 321451.11 грн. Відповідно до умов договору страхування з рахунку СТО № СКМ-К-Е01539 від 18.10.2023 року було виключено бризговики та встановлення бризговиків на загальну суму - 3024,54 грн (з ПДВ) (321451.11грн (сума 321451.11 грн рахунок СТО №СКМ-К-Е01539 від 18.10.2023року-3024.54грн. (виключення з рахунку СТО № СКМ-К-Е01539 від 18.10.2023року = 318426.57 грн. За страховим випадком визначено суму страхового відшкодування в розмірі 318426.57 грн.

На підставі статті 993 ЦК України, статті 108 Закону України «Про страхування» Страховик, який здійснив страхову виплату за договором страхування майна, має право вимоги до особи, відповідальної за заподіяні збитки, у розмірі здійсненої страхової виплати та інших пов`язаних із нею фактичних витрат. Якщо договором страхування майна не передбачено інше, до страховика, який здійснив страхову виплату, в межах такої виплати переходить право вимоги (суброгація), яке страхувальник або інша особа, визначена договором страхування або законом, що одержала страхову виплату, має до особи, відповідальної за заподіяні збитки.

Проаналізувавши норми чинного законодавства, оцінивши докази, суд дійшов висновку, що до позивача, який сплатив страхове відшкодування за договором страхування транспортного засобу, перейшло право вимоги, в порядку суброгації, з відповідача сплаченого страхового відшкодування, оскільки відповідальність власника транспортного засобу «Citroen», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 була застрахована в ПАТ «Страхова група «Тас». Тобто, позивач отримав право вимоги потерпілої особи після виплати останній страхового відшкодування.

Позивачем виплачене страхове відшкодування в сумі 318426,57 грн. Враховуючи ліміт відповідальності 160000,00 грн. та розмір франшизи 0,00 грн за полісом АТ 003066997 від 15 грудня 2022 року до стягнення з відповідача належить сума страхового відшкодування в розмірі 158426,57 грн.

Згідно з вимогами ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідач позовні вимоги Приватного акціонерного товариство «Страхова компанія «ВУСО» не визнав, розмір заявленої до стягнення суми заперечував, однак, доказів на її спростування не надав, та не просив суд долучитися для їх здобуття, а також відсутність у суду сумнівів щодо достовірності обставин справи, тому дійшов висновку, що позовні вимоги слід задоволити.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача в користь позивача необхідно стягнути 3028 грн судового збору.

Керуючись ст.ст. 979, 980, 999, 1166, 1187, 1188, 1191 ЦК України, ст. 4, 13, 76-81, 89, 133 ч. 1, 3, 137, 141, ч. 2, 258, 259, 263-265, 280-284, 288, 289, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» до ОСОБА_2 про стягнення шкоди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО», , юридична адреса: 03150, місто Київ, вул.Казимира Малевича, 31, р/р НОМЕР_5 в АТ «Ощад Банк» суму завданої шкоди у розмірі 158426.57 грн (сто п`ятдесят вісім тисяч чотириста двадцять шість гривень п`ятдесят сім копійок) та сплачений судовий збір в розмірі 3028 грн (три тисячі двадцять вісім гривень).

Рішення набирає законної сили через тридцять днів з дня складання повного тексту, якщо не була подана апеляційна скарга. У разі подання апеляційної скарги, рішення набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Тернопільського апеляційного суду у тридцяти денний строк з дня з дня складання повного тексту.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Повний текст рішення складено 20 жовтня 2025 року.

Суддя Зборівського

районного суду Чорна В. Г.