Справа № 344/7772/23
Провадження № 2/344/343/25
У Х В А Л А

17 жовтня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області

в складі: головуючої судді Домбровської Г.В.

при секретарі c/з Катрич М.-Т.Т.,

за участі представника Позивача ОСОБА_1 , Відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області клопотання представника Позивача ОСОБА_3 адвоката Фреїшин Т.М. про призначення експертизи у сфері інтелектуальної власності у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про захист авторського права та права інтелектуальної власності -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Івано-Франківського міського суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про захист авторського права та права інтелектуальної власності.

Предметом позову є наступні позовні вимоги ОСОБА_3 :

визнати ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , автором творів, що були написані нею під час навчання у Івано-Франківській малій академії наук у 2019-2020 роках;

визнати неправомірними дії ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , щодо публікування без згоди ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , книги «Ярослав Лесів в українському визвольному русі», 2-ге видання, доповнено й оновлено Івано-Франківськ: ТзОВ «ВГЦ «Просвіта», 2021, 96 с.:іл.;

заборонити ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , в будь-якому вигляді використовувати, в тому числі друкувати, оновлювати, доповнювати, науково-дослідні роботи ОСОБА_3 « ОСОБА_4 в українському визвольному русі» та похідні від неї роботи без її письмової згоди;

зобов`язати ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , вилучити із соціальних мереж, бібліотек та освітніх закладів тощо публікації/примірники книги «Ярослав Лесів в українському визвольному русі», 2-ге видання, доповнено й оновлено Івано-Франківськ: ТзОВ «ВГЦ «Просвіта», 2021, 96 с.:іл.

29.09.2025 року до суду надійшло клопотання представника Позивача ОСОБА_3 адвоката Фреїшин Т.М. про призначення в даній справі експертизи у сфері інтелектуальної власності, а також клопотання про звільнення ОСОБА_3 від авансування та оплати витрат на проведення судової експертизи у справі № 344/7772/23.

Мотивуючи подане клопотання про призначення експертизи, представник зазначила, що для з`ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення спору, необхідні спеціальні знання у сфері інтелектуальної власності, без яких неможливо встановити:

- чи є наукове видання «Ярослав Лесів в українському визвольному русі» (автори: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 2 ге видання, доповнено й оновлено. Івано Франківськ: ТзОВ «ВГЦ «Просвіта», 2021, 96 с.: іл.) переробкою твору науково-дослідницької роботи на тему «Ярослав Лесів в українському визвольному русі», створеної ОСОБА_3 , позивачем, як слухачем Івано-Франківської МАН учнівської молоді Івано-Франківської міської ради у 2019/2020 н.р.;

- чи містить спірне видання (« ОСОБА_4 в українському визвольному русі» (автори: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 2 ге видання, доповнено й оновлено. Івано Франківськ: ТзОВ «ВГЦ «Просвіта», 2021, 96 с.: іл.) незмінені (дослівні) фрагменти зазначеної науково- дослідницької роботи;

- чи наявні у спірному виданні (« ОСОБА_4 в українському визвольному русі» (автори: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 2 ге видання, доповнено й оновлено. Івано- Франківськ: ТзОВ «ВГЦ «Просвіта», 2021, 96 с.: іл.) ознаки плагіату щодо зазначеної науково-дослідницької роботи (« ОСОБА_4 в українському визвольному русі», створеної ОСОБА_3 , позивачем, як слухачем Івано-Франківської МАН учнівської молоді Івано- Франківської міської ради у 2019/2020 н.р.).

Обґрунтовуючи клопотання про звільнення ОСОБА_3 від оплати вартості проведення експертизи, представник посилається на те, що в умовах триваючого воєнного стану та надзвичайних викликів для держави Позивачка постійно залучена до виконання службових завдань, а також несе додаткові, регулярні витрати, пов`язані з проходженням військової служби. Крім того, вона має статус учасника бойових дій (УБД), що підтверджується відповідними документами (наявними у матеріалах справи); а тому просить суд застосувати особливо дбайливий підхід до забезпечення її права на доступ до правосуддя та мінімізації фінансових бар`єрів у доказуванні.

Представник Позивача в судовому засіданні клопотання про призначення експертизи та звільнення Позивача від її оплати підтримала та просила задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 на адресу суду направив письмові заперечення на клопотання про призначення експертизи, в яких посилається на те, що ОСОБА_3 не може бути визнана автором твору « ОСОБА_4 в українському визвольному русі», яка виконувалася нею в МАНУМ, як твору, оскільки в цій роботі немає творчої праці. Така робота, яку вона виконувала у МАНУМ, є компіляцією даних (зазначено в судовому засіданні), вона складається з уривків інших творів, а тому не містить оригінального тексту Позивачки. Він, Відповідач, виступав упорядником роботи, а, отже, відповідно до статті 19 Закону України «Про авторське право і суміжні права» має авторські права на роботу. Як упорядник, він своєю творчою працею систематизовував, узагальнював, доповнював, змінював текст роботи, в тому числі й додатки, розмістив у ній уривки з різних праць, додатки в необхідному порядку, самостійно працював з джерелами, здійснював їх обробку, вводив їх у текст роботи з відповідними посиланнями. У 2020 році ця робота була опублікована, як книга, у співавторстві Позивача та Відповідача, про що Позивачка особисто заявляла. У 2021 році вийшло друге видання, доповнене й оновлене, саме цієї книги, опублікованої у співавторстві 2020 року, на основі тексту науково дослідницької роботи « ОСОБА_4 в українському визвольному русі», що виконувалася в МАНУМ. Видання 2021 року готувалося за згодою сторін. Відповідач виступав провідним співавтором, оскільки формував, доповнював, оновлював, редагував текст. Роль Позивачки в підготовці видання цієї книги носила чисто технічний характер й мала здійснюватися за доведеними до неї складеними Відповідачем шаблонами. Вона не запропонувала жодних ідей щодо цього видання, не зробила якогось значного внеску у розвиток концепції або структури дослідження, отримання даних, їх інтерпретацію та аналіз, а тому не відповідає умовам авторства. Вона не має підстав забороняти Відповідачу публікувати перероблену ним книгу.

В судовому засіданні ОСОБА_2 проти клопотання про призначення експертизи заперечив, просив залишити його без розгляду, закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору та притягнути Позивачку та її адвоката до відповідальності за введення суд в оману.

Проаналізувавши доводи сторін, перевіривши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Також відповідно до вимог ст. 79-80 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Одним з основних засад (принципів) цивільного судочинства, які закріплені у статті 129 Конституції України, частині третій статті 2, статті 12 ЦПК України, є принцип змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Передбачене статтями 12,13,49 ЦПК України право сторін на подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості щодо обставин, які мають значення для вирішення справи, кореспондуються з обов`язком суду сприяти здійсненню їхніх прав у випадках встановлених цим Кодексом. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі №129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19) сформульовано висновки про те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину потрібно доказувати так, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тож певна обставина може вважатися доведеною, якщо інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс.

Верховний Суд наголосив, що обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів. Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язками, відносинами і залежностями. Таке з`ясування запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду у справі № 401/1944/22, провадження № 61-10115св23 від 10 листопада 2023 року.

Принцип рівності сторін у процесі є лише одним з елементів більш широкого поняття справедливого судового розгляду, яке також включає фундаментальний принцип змагальності процесу. Принцип рівності сторін у процесі у розумінні «справедливого балансу» між сторонами вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони.

Одним із складників справедливого судового розгляду в розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є право на змагальне провадження; кожна сторона, в принципі, має отримати нагоду не лише бути поінформованою про будь-які докази, які потрібні для того, щоб виграти справу, але також має знати про всі докази чи подання, які представлені або зроблені в цілях впливу на думку суду, і коментувати їх та вимагати рівності щодо подання своїх доказів.

Суд має пересвідчитися, чи провадження в цілому, включаючи спосіб збирання доказів, було справедливим, як того вимагає пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

До доказів, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, відповідно до статті 76 ЦПК України належать висновки експертів.

Висновок експерта це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи (частини перша-третя статті 102 ЦПК України).

За положеннями статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності умов, визначених у частині першій цієї статті, а саме: якщо для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо та якщо сторонами(стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд.

Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом, при цьому учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновки експерта.

Підставою для призначення судової експертизи є саме необхідність з`ясування таких обставин, які потребують спеціальних знань, тобто тих, які виходять за межі знань осіб, які беруть участь у справі, та судді, який розглядає справу.

Призначення експертизи є частиною дослідження обставин по справі та, у сукупності з іншими обставинами, дає можливість суду максимально повно з`ясувати обставини по справі, сприятиме встановленню істини.

Так, відповідно до ст. 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів дізнання, досудового та судового слідства.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Дульський проти України» зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури.

Отже, за загальним правилом експертиза призначається, коли необхідність експертного висновку випливає з обставин справи та поданих доказів, при цьому у справі немає відповідних висновків експертів зі спірних питань або такі висновки є сумнівними.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено судом з призначенням відповідної судової експертизи.

При цьому, статтею 111 ЦПК України визначено, що висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

З урахуванням того, що кожна сторона вільна у наданні доказів, а суд зобов`язаний сприяти у використанні сторонами наданих їм прав, враховуючи предмет спору, слід визнати клопотання представника ОСОБА_3 про призначення в даній справі експертизи обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню.

Зокрема, Суд звертає увагу на те, що фактично предметом спору є вимоги ОСОБА_3 щодо визнання її автором твору « ОСОБА_4 в українському визвольному русі», (який початково був створений нею, як слухачем Івано-Франківської МАН учнівської молоді Івано-Франківської міської ради у 2019/2020 н.р., як науково-дослідницька робота «Ярослав Лесів в українському визвольному русі») та заборона Відповідачу ОСОБА_2 в будь-якому вигляді використовувати, друкувати, оновлювати, доповнювати, дану науково-дослідну роботу ОСОБА_3 « ОСОБА_4 в українському визвольному русі» та похідні від неї роботи без її письмової згоди; зобов`язання Відповідача вилучити із соціальних мереж, бібліотек та освітніх закладів тощо публікації/примірники книги «Ярослав Лесів в українському визвольному русі», 2-ге видання, доповнено й оновлено Івано-Франківськ: ТзОВ «ВГЦ «Просвіта», 2021, 96 с.:іл.

Позивач стверджує про те, що книга « ОСОБА_4 в українському визвольному русі», 2-ге видання, доповнено й оновлено Івано-Франківськ: ТзОВ «ВГЦ «Просвіта», 2021, 96 с.:іл., яку видано Відповідачем у 2021 році без її згоди, є плагіатом науково-дослідницької роботи ОСОБА_3 « ОСОБА_4 в українському визвольному русі», створеної нею як слухачем Івано-Франківської МАН учнівської молоді Івано-Франківської міської ради у 2019/2020 н.р.

Натомість, доводи ОСОБА_2 щодо даного спору зводяться до того, що ОСОБА_3 не може вважатися автором зазначеного твору, оскільки науково-дослідницька робота, яку вона писала, як слухач Івано-Франківської МАН учнівської молоді Івано-Франківської міської ради у 2019/2020 н.р., під його керівництвом, не містить творчого характеру, та не є, на його думку, об`єктом авторського права. Крім того, зазначає, що оскільки саме він виступав упорядником роботи (своєю творчою працею систематизовував, узагальнював, доповнював, змінював текст роботи, в тому числі й додатки, розмістив у ній уривки з різних праць, додатки в необхідному порядку, самостійно працював з джерелами, здійснював їх обробку, вводив їх у текст роботи з відповідними посиланнями), а, отже, відповідно до статті 19 Закону України «Про авторське право і суміжні права», саме він має авторські права на роботу.

При цьому, зазначені вище доводи Відповідача ОСОБА_2 , які висловлені ним, як заперечення проти клопотання про призначення експертизи, стосуються виключно його правової позиції по суті спору (заперечень на доводи Позивача по суті). Такі доводи будуть проаналізовані судом під час прийняття рішення у даній справі.

Мотивів недоцільності призначення в даній цивільній справі експертизи у сфері інтелектуальної власності Відповідачем наведено.

Суд, не даючи оцінку правовим відносинам між сторонами у справі, не вправі позбавляти дозволених законом та обраних сторонами засобів доказування, оскільки за такої ситуації це порушить їх права у цивільному процесі, свідчитиме про порушення принципу диспозитивності та об`єктивного судового розгляду.

Відтак, Суд вважає, що, враховуючи предмет позову в даній справі та обставини, які підлягають доказуванню в його межах, взаємну суперечливість доводів сторін Позивача та Відповідача, призначення експертизи є необхідним та доцільним, оскільки для з`ясування обставин, які підлягають встановленню у справі, необхідні знання у, тому числі, іншій, аніж право, галузі (в галузі авторського права).

На думку суду, існує дійсна потреба у таких спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, і висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Щодо посилання Відповідача ОСОБА_2 на те, що клопотання про призначення експертизи подано після закриття підготовчого судового засідання, а тому воно не може вирішуватися по суті, Суд зауважує на тому, що протягом підготовчого провадження у справі сторона Позивача повідомляла про намір заявити відповідне клопотання; таке клопотання подано після закриття підготовчого провадження та до початку розгляду даної справи по суті.

Крім того, чинне процесуальне законодавство не містить заборони призначення експертизи на стадії судового розгляду справи.

Суд повторно зауважує, що в даній категорії справ, враховуючи предмет позовних вимог, висновок експерта, хоч і не має заздалегідь встановленої сили, однак є одним із основних доказів по справі.

Отже, Суд вважає, що призначення у даній справі судової експертизи у сфері інтелектуальної власності є доцільним.

Оскільки представником Позивача запропоновано експертну установу, якій вона просить доручити проведення експертизи (Київське відділення ННЦ «ІСЕ ім. М.С. Бокаріуса»), а Відповідач з цього приводу заперечень не висловив, Суд вважає, що проведення експертизи слід доручити даній експертній установі.

Згідно ч. 1 ст. 107 ЦПК України матеріали, необхідні для проведення експертизи, експерту надає суд, якщо експертиза призначена судом, або учасник справи, якщо експертиза проводиться за його замовленням. При призначенні експертизи суд з урахуванням думки учасників справи визначає, які саме матеріали необхідні для проведення експертизи. Суд може також заслухати призначених судом експертів з цього питання. Копії матеріалів, що надаються експерту, можуть залишатися у матеріалах справи.

Також, суд вважає за необхідне звернути увагу сторін на норми ст. 109 ЦПК України, якою встановлено, що у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Щодо покладення витрат на проведення експертизи.

Представником Позивача подано клопотання про звільнення ОСОБА_3 від авансування та оплати витрат на проведення призначеної судової експертизи; проведення експертизи за рахунок держави.

Згідно з частинами 1, 3 статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи (п.2 ч.2 ст. 133 ЦПК України).

ОСОБА_3 є діючою військовослужбовицею Збройних Сил України та здобуває ступінь магістра у Львівському національному університеті імені Івана Франка за спеціальністю «Зовнішня політика та національна безпека» та у Карпатському національному університеті імені Василя Стефаника за спеціальністю «Публічне управління та адміністрування». Має статус учасника бойових дій.

До зазначеного клопотання додано послужний список ОСОБА_3 , відомості про її нагороди.

Заслуги військовослужбовці ОСОБА_3 перед Батьківщиною є значними та беззаперечними.

А тому, посилаючись на свій статус військовослужбовці та пов`язані з цим постійно несені матеріальні витрати, Позивач просить звільнити її від оплати експертизи в даній справі.

Відповідно до п.12,13 ч.1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються:

12) військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків;

13) учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Судовий збір та витрати на проведення експертиз (як різновид витрат, пов`язаних з розглядом справи) є видами судових витрат.

Закон про судовий збір звільняє, зокрема, учасників бойових дій від сплати судового збору у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Окремого закону про порядок сплати та, зокрема, пільги, щодо оплати вартості витрат на проведення експертизи за клопотанням учасника справи, наразі немає.

При цьому, відповідно до частин 1 та 9 статті 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

На підставі вищенаведеного, Суд при вирішенні клопотання представника Позивача про звільнення ОСОБА_3 від сплати витрат на проведення експертизи вважає за можливе застосувати положення частини 3 статті 136 ЦПК України в системному зв`язку з принципом аналогії закону (зокрема, п. 13 ч.1 статті 5 Закону України «Про судовий збір») та звільнити ОСОБА_3 , як військовослужбовцю Збройних Сил України, учасника бойових дій, від сплати витрат по проведенню експертизи у сфері інтелектуальної власності в даній цивільній справі.

Витрати на проведення судової експертизи у сфері інтелектуальної власності у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про захист авторського права та права інтелектуальної власності віднести на рахунок держави.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 252 ЦПК України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках, зокрема, призначення судом експертизи.

Відповідно до п.5 ч.1 статті 252, п.9 ч.1 ст.253 ЦПК України, провадження у справі належить зупинити на час проведення експертизи.

Керуючись ст. ст. 2, 95, 103, 133-142, 252, 253, 260, 261, 353 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

1. Клопотання представника ОСОБА_3 адвоката Фреїшин Т.М. про призначення експертизи у сфері інтелектуальної власності у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про захист авторського права та права інтелектуальної власності задовольнити.

2. Призначити по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про захист авторського права та права інтелектуальної власності, судову експертизу у сфері інтелектуальної власності, на вирішення якої поставити наступні питання:

1) Чи є наукове видання « ОСОБА_4 в українському визвольному русі» (автори: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 2 ге видання, доповнено й оновлено. Івано-Франківськ: ТзОВ «ВГЦ «Просвіта», 2021, 96 с.: іл.) переробкою твору науково-дослідницької роботи на тему « ОСОБА_4 в українському визвольному русі», створеної ОСОБА_3 , як слухачем Івано-Франківської МАН учнівської молоді Івано-Франківської міської ради у 2019/2020 н.р.? Якщо так, чи має така переробка творчий характер?

2) Чи містить видання « ОСОБА_4 в українському визвольному русі» (автори: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 2 ге видання, доповнено й оновлено. Івано-Франківськ: ТзОВ «ВГЦ «Просвіта», 2021, 96 с.: іл.) незмінені (дослівні) фрагменти науково-дослідницької роботи на тему « ОСОБА_4 в українському визвольному русі», створеної ОСОБА_3 , як слухачем Івано-Франківської МАН учнівської молоді Івано- Франківської міської ради у 2019/2020 н.р. (із зазначенням обсягу, місць збігів, способу відтворення та ідентифікації таких фрагментів)?

3) Чи наявні у виданні « ОСОБА_4 в українському визвольному русі» (автори: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 2 ге видання, доповнено й оновлено. Івано-Франківськ: ТзОВ «ВГЦ «Просвіта», 2021, 96 с.: іл.) ознаки плагіату щодо науково-дослідницької роботи на тему « ОСОБА_4 в українському визвольному русі», створеної ОСОБА_3 , як слухачем Івано-Франківської МАН учнівської молоді Івано-Франківської міської ради у 2019/2020 н.р. (із конкретизацією способів запозичення, співвідношення обсягів тотожних/еквівалентних текстових фрагментів, структури, посилань, ілюстративного матеріалу, бібліографії тощо)?

4. Проведення судової експертизи у сфері інтелектуальної власності доручити експертам Київського відділення ННЦ «ІСЕ ім. М.С. Бокаріуса» (03118, м. Київ вулиця Костанайська, 6).

5. Надати у розпорядження експерта:

матеріали цивільної справи №344/7772/23;

повний примірник в оригіналі наукового видання «Ярослав Лесів в українському визвольному русі» (КП фірма «ЛІК», 2020, 94 с.);

повний примірник в оригіналі наукового видання «Ярослав Лесів в українському визвольному русі» (2 ге, доповнене й оновлене вид., Івано Франківськ: ТзОВ «ВГЦ «Просвіта», 2021, 96 с.: іл.);

повний текст науково-дослідницької роботи на тему «Ярослав Лесів в українському визвольному русі» (2019/2020 н.р.) в оригіналі у паперовій та електронній формах (DOCX/PDF), включно з додатками.

6. Зобов`язати сторін надати на вимогу експерта в його розпорядження всі необхідні для проведення експертизи матеріали для проведення експертизи у сфері інтелектуальної власності.

7. Попередити експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків у відповідності до ч.5 ст. 104 ЦПК України.

8. Звільнити ОСОБА_3 від сплати витрат по проведенню експертизи у сфері інтелектуальної власності.

Витрати на проведення судової експертизи у сфері інтелектуальної власності у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про захист авторського права та права інтелектуальної власності віднести на рахунок держави.

9. На час проведення експертизи зупинити провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про захист авторського права та права інтелектуальної власності до отримання висновку експерта.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 21.10.2025 року.

Суддя Домбровська Г.В.