Справа № 367/310/24
Провадження №2/367/1100/2025
РІШЕННЯ

Іменем України

09 жовтня 2025 року місто Ірпінь

Ірпінський міський суд Київської області

у складі головуючого судді Одарюка М.П.

за участю секретаря Бобриш М.С.

представника позивача ОСОБА_1

позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ірпені цивільну справу №367/310/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Ірпінська міська державна нотаріальна контора Київської області про визнання будинку спільною сумісною власністю подружжя та розподіл спадкового майна та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання права забудовника в порядку спадкування,

у с т а н о в и в:

В січні 2024 року позивач за первісним позовом звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Ірпінська міська державна нотаріальна контора Київської області про визнання будинку спільною сумісною власністю подружжя та розподіл спадкового майна, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просить суд:

1). Визнати домоволодіння АДРЕСА_1 по якому не була проведена державна реєстрація , об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 ;

2). Визнати що частка позивача в праві власності на будинок АДРЕСА_1 , який не зданий в експлуатацію, становить частину даного будинку;

3). Визнати на частину будинку по АДРЕСА_1 , по якому не була проведена державна реєстрація, відкрилась спадщина після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

4). Визнати за позивачем право власності на частину будинку АДРЕСА_1 по якому не була проведена державна реєстрація, в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 його дружини ОСОБА_5 ;

5). За ОСОБА_4 залишити на праві власності частину будинку АДРЕСА_1 , по якому не була проведена державна реєстрація, в порядку спадкування за законом після смерті дочки ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Ірпені Київської області;

6). Визнати за позивачем право власності на частини земельної ділянки, розташованої біля будинку АДРЕСА_1 , по якому не була проведена державна реєстрація, яка входить до складу земельної ділянки біля будинку з кадастровим номером :01:082:0032;

7). За ОСОБА_4 визнати право власності на частину земельної ділянки, розташованої біля будинку АДРЕСА_1 , по якому не була проведена державна реєстрація, яка входить до складу земельної ділянки з кадастровим номером :01:082:0032. В обґрунтування позову вказує, що в період 2010 по 2020 року він дружиною на земельній ділянці по будували житловий будинок АДРЕСА_1 . Побудований ними будинок на даний час має приміщення 1-1 пл. 3,2 кв.м., 1-2 пл. 32,0 кв.м., 1-3 пл. 137, кв.м.,1-4 пл. 15,2 кв.м., 1-5 пл. 8,4 кв.м.,1-6 (гараж) пл.. 23,5 кв.м.,1-7 пл. 10,6 кв.м.,1-8 пл. 14,2 кв.м.,1-9 пл. 21,1 кв.м.,1-10 пл. 13,7 кв.м.,1-11 пл. 16,2 кв.м.. також вони побудували огорожу №1,2, ворота з хвірткою № 3, водопровідний колодязь і вигрібну яму № 5,6. Коли вони з дружиною вже готували документи для здачі будинку в експлуатацію його дружина тяжко захворіла на онкологічне захворювання і за станом її здоров`я і до її смерті вони хоча і здали будинок в експлуатацію, але не провели державну реєстрацію. ІНФОРМАЦІЯ_2 розпочалася війна і його дружина, коли м. Ірпінь Київської області було окуповане російськими військами померла. Після смерті дружини відкрилась спадщина на вказаний вище будинок. Він у шестимісячний строк звернувся до нотаріальної контори з заявою при прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті дружини, де була зведена спадкова справа № 398/2022. Крім нього, з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори звернулась відповідачка ОСОБА_4 , мати його дружини, яка також є спадкоємцем першої черги. Коли ж наступив час для отримання свідоцтва про право на спадщину між ними виник спір, який полягає у тому, що відповідачка не визнає, що спірний будинок був побудований у шлюбі та є спільною сумісною власністю його та її померлої доньки і частка кожного із них є рівною, з урахуванням чого вимагає, що йому і їй були видані свідоцтва про право на спадщину в рівних частках. Як вбачається з технічного паспорту на побудований будинок від 17.11.2020 року будівництво його було закінчено повністю і він готовий для постійного проживання в ньому. Лише тяжка хвороба його дружини, війна, а потім її смерть не дали їм можливості провести його державну реєстрацію Він вданий час не може самостійно провести реєстрацію будинку, оскільки дозвіл на будівництво будинку видавався на ім`я його померлої дружини. Доказом того, що будинок був завершений будівництво є і Декларація про готовність об`єкта до експлуатації зареєстрована 20.04.2021 р. за № КС73 та укладеними ними договорами про користування електроенергією в даному будинку, про надання послуг з газопостачання, про надання послуг з водопостачання та водовідведення. Крім того, про те, що будинок був повністю побудований та готовий до експлуатації свідчить і технічний паспорт на будинок від 17.11.2020 року, який був виготовлений саме для здачі будинку в експлуатацію. Вважає, оскільки спірний будинок повинен бути визнати спільною сумісною власністю подружжя, то за ним повинно бути визнано право власності на частину даного будинку, як пережившого подружжя, а на іншу частину будинку, яка є частиною померлої дружини, відкрилась спадщина. Оскільки спадщину після померлої ОСОБА_5 прийняв він та відповідачка, та за кожним з них повинно бути визнано право власності на частину спірного будинку в порядку спадкування за законом. Також за ним повинно бути визнано право власності на частини земельної ділянки на якій знаходиться спірний будинок, що відповідає його ідеальній частці в праві власності на будинок (том 2 а.с.95-104).

У відзиві на позовну заяві представник відповідача вказує, що оскільки об`єкт нерухомого майна не завершений будівництвом, не зданий в експлуатацію, не набув статусу житлового будинку, не пройшов державної реєстрації, він як житловий будинок не може вважатися об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Визнання права власності на об`єкт незавершеного будівництва, не прийнятого в експлуатацію, в судовому порядку нормами Цивільного кодексу України чи іншими нормами актами не передбачено. Не погоджується з твердженням позивача, що ступінь готовності будинку АДРЕСА_1 становить 100% і він готовий для постійного проживання в ньому. Виходячи із вже зазначеного, можна дійти висновку, що стаття 876 ЦК України щодо визначення замовника власником об`єкта будівництва застосовуються лише у взаємозв`язку зі статтею 331 цього Кодексу щодо вимоги обов`язкової наявності права власності або права користування земельною ділянкою, на якій знаходиться нерухоме майно. В інших випадках відповідно до статті 376 ЦК України такі об`єкти будівництва та інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, а особа яка його здійснила не набуває права власності на нього, просить відмовити у задоволенні позовних вимог позивача у повному обсязі ( том 1 а.с.85-91).

В зустрічному позові ( том 1 а.с.110-115) ОСОБА_4 просить суд визнати за нею права власності забудовника в порядку спадкування за законом на об`єкт незавершеного будівництва, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті доньки ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . В обґрунтування позову посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її донька - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , останнє місце проживання якої було за адресою: АДРЕСА_1 . Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина на належне їй спадкове майно, а саме на земельну ділянку, площею 0,0978 га, (кадастровий номер::01;082:0032), за адресою; АДРЕСА_1 , що належала їй на підставі договору дарування земельної ділянки від 05 червня 2008 року та на будинок АДРЕСА_1 , який не зданий в експлуатацію. ОСОБА_4 подано заяву про прийняття спадщини від доньки ОСОБА_5 , що підтверджується копією спадкової справи. 06.03.2024 року ОСОБА_4 подала заяву до Ірпінської державної нотаріальної контори Київської області про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, на спадкове майно яке залишилося після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на її ім`я, а в разі неможливості видачі свідоцтва, надати постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Однак, листом від 13.03.2024 року Ірпінська державна нотаріальна контора повідомила ОСОБА_4 що оскільки в провадженні Ірпінського міського суду Київської області, розглядається цивільна справа №367/310/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , про визнання будинку спільною сумісною власністю подружжя та розподіл спадкового майна, то вчинення нотаріальної дії зупиняться до вирішення справи судом. Позивач по первісному позову зазначає, що в період шлюбу, а саме 05 червня 2008 року його дружина на підставі договору дарування отримала земельну ділянку площею 0,0978 га, кадастровий номер :01:082:0032, яка знаходиться в АДРЕСА_1 . Рішенням виконавчого комітету Ворзельської селищної ради за №139 від 10.09.2008 на ім`я його дружини ОСОБА_5 був наданий дозвіл на будівництво індивідуального житлового будинку по індивідуальному проекту житловою площею 65,83 кв. м. і загальною площею 172,13 кв.м. в АДРЕСА_2 . Відповідно до отриманого дозволу на будівництво житлового будинку 04.06.2010 року повідомили інспекцію ДАБК у Київській області про початок виконання будівельних робіт по будівництву будинку. Вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_4 померла його дружина ОСОБА_5 , після смерті дружини відкрилася спадщина на побудований в період шлюбу житловий будинок АДРЕСА_3 , однак даний будинок не зданий в експлуатацію за життя дружини. У зв`язку із чим просить визнати домоволодіння АДРЕСА_3 об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_2 , визнати що його частка в праві власності на будинок становить частку даного будинку, визнати що на частину будинку відкрилась спадщина після смерті ОСОБА_5 , визнати за ним та за ОСОБА_4 право власності по частині будинку в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , визнати за ним право власності частини земельної ділянки та за ОСОБА_4 право власності на частину земельної ділянки, розташованої біля будинку АДРЕСА_1 , яка входить до складу земельної ділянки з кадастровим номером :01:082:0032. Підставою для звернення до суду із зустрічним позовом є той факт, що позивач не має можливості в нотаріальному порядку здійснити оформлення свого права на спадщину в порядку спадкування за законом після смерті доньки ОСОБА_5 , що зумовлено об`єктивними факторами, зазначеними в позові. Єдиною можливістю реалізація такого права є звернення до суду із позовом про визнання прав та обов`язків забудовника на об`єкт незавершеного будівництва АДРЕСА_1 в порядку спадкування. Оскільки після смерті доньки відкрилась спадщина до складу якої входить , зокрема, спірний об`єкт незавершеного будівництва і вона має право на спадкування за законом належним спадкоємцю прав та обов`язків, тому числі прав та обов`язків забудовника на вказаний об`єкт незавершеного будівництва те, що позивачка по справі є спадкоємцем за законом, яка звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини; вчинила усі дії, які були необхідні для видачі свідоцтва про право на спадщину, однак з незалежних від неї причини у видачі такого їй було відмовлено, тобто позивачем було вжито всіх необхідних дій щодо визнання права власності в позасудовому порядку.

У відзиві на зустрічний позов (том 2 а.с.105) представник позивач вказує, що надані суду докази беззаперечно свідчать про те, що спірний об`єкт побудованого позивачем за первісним позовом є об`єктом спільної сумісної власності, оскільки був побудований в період шлюбу, однак по ньому не було проведено державної реєстрації. Будь яких доказів для спростування презумпції спільності права власності подружжя на майно, відповідачка ОСОБА_4 до зустрічного позову не надала.

Свідок, ОСОБА_7 , пояснила суду, що працювала разом з позивачем, а з відповідачкою не знайома. Позивач був одружений, його дружину добре знала та навіть приятелювала з нею. У подружжя ОСОБА_8 та ОСОБА_9 була земельна ділянка на якій вони побудували будинок, і позивач навіть показував їй будинок, але на той час він був ще не добудований. Це було десь десять років тому. Позивач з дружиною весь час до смерті останньої проживали разом, у них були дуже хороші відносини. Мови про те, що спірний будинок належить на праві власності особисто померлій дружині не було.

В судовому засіданні представник позивача за первісним позовом та позивач підтримали позовну заяву та просили суд її задовольнити у задоволені зустрічного позову просили відмовити у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_4 просив суд відмовити позову у задоволені його позовних вимог у повному обсязі, зустрічний позов задовольнити у повному обсязі.

Третя особа, представник Ірпінської державної нотаріальної контори, в судове засідання не прибула, надала суду письмову заяву, в якій просила суд розглядати справи без її участі та винести рішення у відповідності до діючого законодавства України.

Третя особа, представник Інспекції державного архітектурно будівельного контролю Ірпінської міської ради Київської області, в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, позивача, представника відповідача, свідка, а також дослідивши письмові докази, встановив наступні фактичні обставини.

Судом встановлено, що 19 грудня 1998 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 зареєстрували шлюбу, що підтверджується копією свідоцтва про шлюбу серії НОМЕР_1 від 28 липня 2022 року, виданого повторно Відділом реєстрації актів цивільного стану Ірпінського міського управління юстиції Київської області (а.с.12 том 1).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 20 травня 2022 року виданого Бучанським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) ( а.с.13).

Батьками ОСОБА_10 (російською мовою), ІНФОРМАЦІЯ_6 є ОСОБА_11 (російською мовою) и ОСОБА_12 (російською мовою) ( а.с.14 том 1).

Рішенням № 139 від 30 вересня 2008 року Виконавчого комітету Ворзельської селищної ради «Про надання дозволу на будівництво індивідуальних житлових будинків в смт. Ворзель» надано дозвіл ОСОБА_5 на будівництво індивідуального житлового будинку по індивідуальному проекту, житловою площею 65,83 кв.м, загальною площею 172,13 кв.м., в АДРЕСА_2 (а.с.15 том 1).

З 19 січня 2021 року ОСОБА_5 первинно було встановлено ІІ групу інвалідності, причина інвалідності загальне захворювання (а.с.18 том 1).

05 червня 2008 року ОСОБА_13 подарувала ОСОБА_5 земельну ділянку площею 0,0978 га, кадастровий номер :01:082:0032, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією договору дарування земельної ділянки від 05 червня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Запісочною О.А. та зареєстрованого в реєстрі № 2044 ( а.с.22-28 том 1).

04 червня 2010 року ОСОБА_5 повідомленням про початок виконання будівельних робіт, на які вимагається дозвіл на ім`я начальника Інспекції ДАБК у Київській області повідомила про початок виконання будівельних робіт індивідуального житлового будинку, за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 172,13 кв.м. (а.с. 29 том 1).

05 вересня 2018 року КП КОР «Північне бюро технічної інвентаризації» було виготовлено технічний паспорт на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.30-35 том 1).

Із копії спадкової справи № 398/2022, заведеної Ірпінською державною нотаріальною конторою Київської області після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 вбачається, що з заявами про прийняття спадщини до нотаріуса звернулися: ОСОБА_2 чоловік померлої та ОСОБА_4 мати померлої ( а.с.58,71 том 1).

Відповідно до частини першої статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Норми статті 60 СК України передбачають презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Відповідно до частини першої статті 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно з частинами першою, другою статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

У ЦК України, крім понять «нерухомість», «нерухоме майно», «об`єкт нерухомого майна» (частина перша статті 181, пункт 6 частини першої статті 346, статті 350, 351), вживаються також інші поняття, наприклад: «об`єкт незавершеного будівництва» (стаття 331), «об`єкт будівництва» (статті 876, 877, 879, 881, 883), однак прямого визначення цих понять не міститься.

За приписами частини другої статті 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва, а якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації - з моменту прийняття його до експлуатації, а в разі, коли право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації - з моменту державної реєстрації.

Для прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, Замовник подає у відповідний орган ДАБК декларацію про готовність об`єкта до експлуатації, яка підлягає реєстрації відповідним органом ДАБК.

Порядком прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженим постановою КМУ від 13.04.2011 р. № 461 (далі Порядок № 461) визначені різні форми декларації про готовність об`єкта до експлуатації, залежно від того, який об`єкт підлягає введенню в експлуатацію (об`єкт, який будувався за будівельним паспортом, об`єкт, який за класом наслідків віднесено до категорії складності СС1, об`єкт, який самочинно збудовано, на який визнано право власності за рішенням суду).

Якщо взяти до уваги об`єкт будівництва незначної складності (СС1), то для введення в експлуатацію Замовнику у декларації будівництва потрібно надати наступну інформацію, а саме:

Інформацію про об`єкт згідно Державного класифікатору будівель та споруд ДК 018-2000;

Інформацію про відповідальну особу інженера з технічного нагляду;

Інформацію про замовника будівництва;

Інформацію про керівника замовника юридичну особу;

Інформацію про відповідальну особу інженера з технічного нагляду;

Інформацію про генерального підрядника (підрядника у разі, коли будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників)

Інформацію про страхову організацію (за наявності);

Інформацію про осіб, відповідальних за виконання робіт;

Інформацію про генерального проектувальника; особи, що здійснює авторський нагляд, а також особи, яка здійснює технічний нагляд;

Інформацію про проектну документацію;

Інформацію про документ, що дає право на виконання будівельних робіт

Інформація про об`єкт (адреса об`єкта будівництва згідно документу, що дає право на виконання будівельних робіт, адреса, яка була присвоєна об`єкту нового будівництва;

Дата початку будівництва та закінчення будівництва;

Інформацію про документ, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою;

Інформацію про проведену технічну інвентаризацію об`єкта;

Техніко-економічні показники (ТЕП) об`єкта (з урахуванням результатів технічної інвентаризації);

Характеристику житлових будинків (з урахуванням результатів технічної інвентаризації) (Кількість поверхів, кількість квартир у житловому будинку та їх площа, матеріали стін, тощо);

Кошторисну вартість будівництва за затвердженою проектною документацією

Кошти пайової участі у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту відповідно до договору з відповідною місцевою державною адміністрацію.

Варто розуміти, що датою прийняття в експлуатацію об`єкта є дата реєстрації декларації або видачі сертифіката. Експлуатація об`єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачене законодавством) в експлуатацію, забороняється.

Згідно із частиною третьою статті 331 ЦК України до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

Вирішуючи питання про виникнення, зміни та припинення суб`єктивних цивільних прав стосовно об`єкта незавершеного будівництва, потрібно враховувати особливості та обмеження, встановлені законодавчими актами.

Правовий аналіз наведених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що об`єкт незавершеного будівництва, зведений за час шлюбу, може бути визнаний об`єктом права спільної сумісної власності подружжя із визначенням часток кожного з подружжя. Суд може визнати право на частину об`єкта незавершеного будівництва за кожною із сторін.

Вищенаведене узгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 03 червня 2021 року у справі № 495/5454/17 де вказано, що об`єкт незавершеного будівництва, зведений за час шлюбу, може бути визнаний об`єктом права спільної сумісної власності подружжя із визначенням часток. При цьому суд може визнати право на частину об`єкта незавершеного будівництва за кожною із сторін.

Також вищенаведене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 16 червня 2021 року у справі № 299/2490/16-ц та у постанові від 09 листопада 2022 року у справі № 369/8539/19.

Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-71 СК України та статтею 372 ЦК України.

Згідно з статтею 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

За змістом статті 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом.

У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення.

У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

09 грудня 2020 року ОСОБА_5 звернулась до Інспекції державного архітектурно- будівельного контролю Ірпінської міської ради з заявою про прийняття в експлуатацію об`єкта будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами код об`єкта 1110,0, адреса: АДРЕСА_1 (том 2 а.с.38).

20 квітня 2021 року за № КС73 Інспекцією державного архітектурно будівельного контролю Ірпінської міської ради було зареєстровано декларацію про готовність об`єкта до експлуатації - будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами код об`єкта 1110,0, адреса: АДРЕСА_1 , замовник ОСОБА_5 ( том 2 а.с.34-37).

Відповідно до частини другої статті 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Отже, новостворене нерухоме майно набуває юридичного статусу житлового будинку після прийняття його до експлуатації і з моменту державної реєстрації права власності на нього.

Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що спірний об`єкт - будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами код об`єкта 1110,0, адреса: АДРЕСА_1 , замовник ОСОБА_5 , було прийнято в експлуатацію в установленому законом порядку, однак не була проведена державна реєстрація права власності на новостворений будинок.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами код об`єкта 1110,0, адреса: АДРЕСА_1 є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки був подаваний подружжям в період шлюбу та зданий в експлуатацію 20 квітня 2021 року та частка ОСОБА_2 у спільному сумісному майні подружжя становить частину вказаного вище будинку.

Щодо позовної заяви про визнання за позивачем права власності на 1/4 частину спірного житлового будинку в порядку спадкування за законом після смерті дружини суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Як встановлено ст. ст. 1261, 1262 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Як вбачається зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Судом встановлено, що позивач та відповідачка прийняли спадщину після смерті ОСОБА_5 у встановленому законом порядку, однак відповідачка заперечує, що спірний житловий будинок є спільною сумісною власністю подружжя та вважає, що вона має право на права забудовника в порядку спадкування за законом на об`єкт незавершеного будівництва, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до пункту 4.22 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, при оформленні спадщини як за законом, так і за заповітом нотаріус у випадках, коли із правовстановлюючого документа вбачається, що майно може бути спільною сумісною власністю подружжя, повинен з`ясувати, чи є у спадкодавця той з подружжя, який його пережив і який має право на частку в спільному майні подружжя. За наявності другого з подружжя нотаріус видає йому свідоцтво про право власності. Видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, строком не обмежена. Якщо спадкоємців декілька, то кожному із них видається окреме свідоцтво про право на спадщину із зазначенням його частки. Свідоцтво про право на спадщину оформляється в двох примірниках, один з яких залишається в матеріалах спадкової справи.

Статтями 34, 71 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що у разі смерті одного з подружжя свідоцтво про право власності на частку в їх спільному майні видається нотаріусом на підставі письмової заяви другого з подружжя з наступним повідомленням спадкоємців померлого, які прийняли спадщину. Таке свідоцтво може бути видано на половину спільного майна.

Отже, потрібно розрізняти ситуації, коли майно, зареєстроване за одним із подружжя на праві власності, є об`єктом права спільної сумісної власності, та коли таке майно, є особистою власністю одного із подружжя.

Після смерті одного із подружжя, відкривається спадщина тільки на майно, яке належало спадкодавцю особисто, відповідно частка іншого із подружжя у об`єкті, який є спільним сумісним майно, не входить до складу спадщини.

Отже, той з подружжя, хто є живим, реалізуючи свої права як спадкоємець, має право подати заяву про прийняття спадщини (чи відмови у її прийнятті), а також заяву про видачу свідоцтва про право на частку в спільному майні подружжя.

Враховуючи вищевказані вимоги закону, оскільки спірний житловий будинок подружжя померлої ОСОБА_5 та позивача ОСОБА_2 набули під час перебування у шлюбі за спільною участю, коштами та працею в набутті майна, тому він є їх спільною сумісною власністю і їх частки в спільному майні, отже частка померлої ОСОБА_5 становить частину спірного будинку, відтак позовна вимога про визнання за позивачем та відповідачем по частці будинку в порядку спадкування за законом підлягає задоволенню.

Стосовно позовних вимог про визнання права власності на частку земельної ділянки в порядку спадкування за законом суд зазначає наступне.

Статтею 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Згідно ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до п.3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з врахуванням вимог закону та роз`яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 про те, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут).

Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952-ІV, право власності на нерухомість підлягає обов`язковій державній реєстрації та виникає з моменту такої реєстрації. Будь-які правочини щодо нерухомого майна, в тому числі видача свідоцтва про право на спадщину, вчиняються, якщо право власності на таке майно зареєстровано згідно з вимогами цього Закону.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952-ІV права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

На підставі п. 4.14 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів.

З матеріалів справи вбачається належність майна, земельної ділянки з кадастровим номером :01:082:0032 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, на якій був збудований спірний житловий будинок, який зданий в експлуатацію, але не проведена державна реєстрація прав власності на нього та наявності спору між спадкоємцями щодо їх часток у спадковому майні, померлої ОСОБА_5 , що позбавляє права позивача переоформити спадкове майно у нотаріальному порядку, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 про визнання за ним часток, а за ОСОБА_4 частки, земельної ділянки з кадастровим номером :01:082:0032, на якій побудований спірний будинок підлягають задоволенню.

З урахуванням наведеного суд відмовляє ОСОБА_4 у задоволенні її зустрічного позову в повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідача пропорційно задоволеній частині позову.

Позивачем за первісним позовом при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 13 420,00 грн ( том 1 а.с.44), який підлягає стягненню з відповідача.

Судовий збір сплачений позивачем за зустрічним позовом у розмірі 1 211,20 грн ( том 1 а.с.119) суд залишає за позивачем.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 81, 141, 264, 265,280-282 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Первісний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Ірпінська міська державна нотаріальна контора Київської області про визнання будинку спільною сумісною власністю подружжя та розподіл спадкового майна задовольнити.

Визнати домоволодіння АДРЕСА_1 , об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності в спільному сумісному майні подружжя на частину будинку АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на частину будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_4 право власності на частину будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на частини земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 на якій побудований спірний будинок, з кадастровим номером :01:082:0032 в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/4 частку земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 на якій побудований спірний будинок, з кадастровим номером :01:082:0032 в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 судовий збір 13 420,00 грн.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання права забудовника в порядку спадкування відмовити в повному обсязі.

Судовий збір за зустрічним позовом залишити за позивачем.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст.265 ЦПК України:

Позивач - відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_4 ;

Відповідач- позивач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 ;

Третя особа: Ірпінська державна нотаріальна контора Київської області, адреса: Київська область, Бучанський район, м. Ірпінь, вул. Центральна, 55;

Третя особа: Інспекція державного архітектурно будівельного контролю Ірпінської міської ради Київської області, адреса: Київська область, Бучанський район, м. Ірпінь, вул. Шевченка, буд. 2-А.

Суддя М.П. Одарюк