справа № 619/5399/25
провадження № 2/619/2349/25
РІШЕННЯ

іменем України

17 жовтня 2025 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області
у складіголовуючого суддіБолибока Є.А.
за участю секретаря судового засіданняЛоманової І.А.

Справа № 619/5399/25

Ім`я (найменування) сторін та інших учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 ;

відповідач: Дергачівська міська рада,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження позов про визнання права власності.

Стислий виклад позиції сторін.

11 вересня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Дергачівської міської ради, в якому просила: визнати за нею право власності на житловий будинок : літ. «А-1», загальною площею 60,6 м2, житловою площею 25,5 м2, сіни літ. «а», крильце літ. «аі», літню кухню літ. «Б», веранду літ. «б», гараж літ. «В», сарай літ. «Г»,погріб літ. «Д», уборна літ. «Е»,огорожа №1-2, розташовані за адресою, за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . В обґрунтування позову посилався на те, що її батьки - батько ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та мати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - перебували в шлюбі. В їхньому зареєстрованому шлюбі була народжені діти - вона, їх донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . В свідоцтвах про народження дітей зазначені батько - ОСОБА_2 «російською мовою ОСОБА_6 » та мати - ОСОБА_7 «російською мовою ОСОБА_8 ». 25.12.1990 вона ОСОБА_9 , уклала шлюб з ОСОБА_10 . ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 71 років помер її батько, ОСОБА_2 . За свого життя ОСОБА_2 залишив заповіт посвідчений Козачолопанською селищною радою 16 березня 2007 року та зареєстровано в реєстрі за №120 на все майно на ім я ОСОБА_1 . На момент своєї смерті, він був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до матеріалів спадкової справи № 291/2010, спадкоємцем згідно заповіту посвідченого секретарем виконкому Козачолопанської селищної ради Дергачівського району Харківської області Чірко Л.М., 16 березня 2007 року, зареєстрованого у реєстрі за №120, є дочка спадкодавця - ОСОБА_1 . Спадщину, вона дочка спадкодавця, ОСОБА_11 , прийняла про що надала заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори у встановлений законом строк. У встановлений законом термін для прийняття спадщини її матір - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також син, а її рідний брат ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , звернулися до Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області з відповідними заявами про відмову прийняття спадщини після смерті - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після смерті спадкодавця ОСОБА_2 , залишилась спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 який належав йому на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності від 30 жовтня 1970 року, виданого Виконавчим комітетом Козачолопанської селищної ради депутатів та трудящих від 24 вересня 1970 року за №18. Зазначений договір посвідчений Державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Підопригора М.І. яка діяла від імені та в інтересах Козачолопанської селищної ради в особі голови селищної ради ОСОБА_12 від 22.12.1970 №4088. Тобто, її батько ОСОБА_2 отримав дозвіл на будівництво нового житлового будинку та надвірних будівель до нього, які були закріплені рішенням виконавчого комітету Козачолопанської сільської ради народних депутатів № 18 від 24.09.1970, планом та проектом забудови, дозволом на виконання робіт з індивідуального житлового будівництва, наданого архітектором Дергачівського району Харківської області 29.10. 1970. Відповідно до затвердженого проекту її батьком було здійснено будівництво житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами та прибудов до нього, яке було завершено влітку 1983 року. Таким чином, в інтересах сім`ї, її батьком був повністю побудований житловий будинок з прибудовами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в цьому житловому будинку вони проживали всією родиною, користуючись ним та допомагаючи батькам утримувати та покращувати умови проживання в ньому. ІНФОРМАЦІЯ_7 у віці 73 років померла її матір, ОСОБА_13 . Згідно довідки КП ТІ «Інвенрос» від 15 травня 2025 року, станом до 01.01.2013 відомості про реєстрацію житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 - відсутні. У встановлений законом термін вона звернулась до Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області з заявою про прийняття спадщини після померлої батька ОСОБА_2 . Згідно з витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 23562609 від 29.04.2010, Державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області Копил Валерією Валеріївною, була заведена спадкова справа № 291/2010 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_8 - ОСОБА_2 . Однак отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріуса вона не змогла. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, складеної Державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області Мезєвою O.A. 26 серпня 2025 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька - ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_8 , оскільки не був наданий документ посвідчений належним чином, що підтверджує право власності спадкодавця на вищевказаний житловий будинок. При відмові у вчиненні зазначеної нотаріальної дії через відсутність необхідних для спадкування документів державний нотаріус Дергачівської державної нотаріальної контори Олена Мезєва роз`яснила їй процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку, з посиланням на ст.3,4,23,27,184 ЦПК України, про що зазначено в вищезгаданій постанові. Задоволення її позову надасть їй право на отримання спадщини за заповітом після смерті батька ОСОБА_2 та державної реєстрації її права власності на отримане в спадок нерухоме майно відповідно до вимог чинного законодавства. Тому вона змушена звернутись до суду з цією позовною заявою.

Дергачівська міська рада відзив на позов не подала.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

15 вересня 2025 року ухвалою суду прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено підготовче засідання на 11 год 00 хв 03.10.2025. Запропоновано відповідачу подати до суду відзив на позов в строк до 30 вересня 2025 року, але не менше п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

03 жовтня 2025 року представник позивача адвокат Плугатирьова Н.В. подала до суду заяву про витребування доказів.

03 жовтня 2025 року ухвалою суду закрито підготовче провадження. Призначено справу до судового розгляду по суті на 13 год 00 год 17.10.2025. Витребувано докази.

14 жовтня 2025 року на виконання ухвали суду від 03.10.2025 завідувач Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області Маслій А. надала до суду копію спадкової справи № 291/2010; Інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) після смерті ОСОБА_2 ; Інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори). Також повідомила про те, що після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , була заведена спадкова справа № 291/2010. 12 лютого 2010 року із заявою про прийняття спадщини за заповітом звернулася дочка спадкодавця, ОСОБА_1 . 19 травня 2010 року звернувся син спадкодавця, ОСОБА_14 , що йому відомо про зміст заповіту, права на обов`язкову частку згідно статті 1241 Цивільного кодексу України не має, про що надав заяву. 19 травня 2010 року дружина ОСОБА_15 , має право на обов`язкову частку згідно статті 1241 Цивільного кодексу України, від прийняття спадщини відмовилася, про що надала заяву в установлений законом строк. Більше із заявами про прийняття спадщини або про відмову від прийняття спадщини до нотаріальної контори ніхто не звертався, свідоцтва про право на спадщину не видавалися.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, надала до суду заяву, в якій просить розглядати справу без її участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі і просить їх задовольнити.

У судове засідання представник відповідача Дергачівської міської ради Суржкова В.В. не з`явилася, через систему «Електронний суд» подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. При прийнятті рішення покладається на розсуд суду.

Частиною третьою статті 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_9 , її батьками зазначені: батько ОСОБА_2 , мати ОСОБА_7 .

Відповідно до копії Свідоцтва про укладення шлюбу, серії НОМЕР_2 , 25 грудня 1990 року Козачолопанською сільською радою Дергачівського району Харківської області, зареєстровано шлюб між ОСОБА_16 та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_17 ), актовий запис № 74.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 ОСОБА_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , у віці 71 рік.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 ОСОБА_7 , померла ІНФОРМАЦІЯ_7 , у віці 73 років.

Після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , була заведена спадкова справа № 291/2010.

З огляду на заповіт від 16 березня 2007 року, посвідчений Козачолопанською селищною радою та зареєстровано в реєстрі за №120, ОСОБА_2 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_10 , селище Козача Лопань Дергачівського району Харківської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_5 та мешкає АДРЕСА_1 , розуміючи значення своїх дій, добровільно без будь-якого насильства, примусу, як фізичного так і морального, на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: Належне йому майно, де б таке не було та з чого б воно не складалося та взагалі все те, що буде йому належати на день своєї смерті та на що він за законом матиме право заповідає таким чином: належний йому житловий будинок з надвірними будівлями, шо розташований в АДРЕСА_1 він заповідає ОСОБА_1 .

Відповідно до матеріалів спадкової справи №291/2010 року, спадкоємцем згідно заповіту посвідченого секретарем виконкому Козачолопанської селищної ради Дергачівського району Харківської області Чірко Л.М., 16 березня 2007 року, зареєстрованого у реєстрі за №120, є дочка спадкодавця - ОСОБА_1 .

12 лютого 2010 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , звернулася до Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті її батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

19 травня 2010 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , звернулася до Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області з заявою про відмову від спадщини після смерті її чоловіка ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , який на день смерті був постійно зареєстрований та проживав в АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_12 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , звернувся до Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області з заявою про відмову від спадщини після смерті його батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , який на день смерті був постійно зареєстрований та проживав в АДРЕСА_1 .

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, складеної Державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області Мезєвою O.A., 26 серпня 2025 року, ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її батька - ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_8 , оскільки не був наданий документ посвідчений належним чином, що підтверджує право власності спадкодавця на вищевказаний житловий будинок. Роз`яснено, що відповідно до ст. 3, 4, 23, 27, 84 ЦПК України, заява про відмову у вчиненні нотаріальної дії розглядається за правилами позовного провадження.

На підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності від 30 жовтня 1970 року, виданого Виконавчим комітетом Козачолопанської селищної ради депутатів та трудящих від 24 вересня 1970 року за №18, посвідченого Державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Підопригора М.І. яка діяла від імені та в інтересах Козачолопанської селищної ради в особі голови селищної ради ОСОБА_12 від 22.12.1970 р. №4088, ОСОБА_2 належав житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

З огляду на рішення виконавчого комітету Козачолопанської сільської ради народних депутатів № 18 від 24.09.1970, план та проект забудови, дозвіл на виконання робіт з індивідуального житлового будівництва, наданого архітектором Дергачівського району Харківської області 29.10. 1970 ОСОБА_2 отримав дозвіл на будівництво нового житлового будинку та надвірних будівель до нього.

Згідно інформаційної довідки КП ТІ «Інвенрос» від 15 травня 2025 року № 01-22/185, станом до 01.01.2013 року відомості про реєстрацію житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 - відсутні.

Відповідно до листа Дергачівської міської ради від 16.05.2025 № 1586/03-32, адресованого на ім`я завідувача Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області Маслій А., Відповідно до даних реєстру територіальної громади гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_13 з 05.04.1996 року і по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_8 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з ним на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_8 за вказаною адресою були зареєстровані: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , з 07.02.1979-по 02.11.2013; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з 12.06.1981 - по т.ч.

Відповідно до витягу з реєстру Дергачівської територіальної громади, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з 16.11.2023 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Мотиви суду.

Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав.

Суд вважає встановленою наявність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги позивача.

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з частинами 1, 3 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ст. 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відтак, зазначена норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес.

Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Отже, порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

У розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно положень ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України передбачено, що способом захисту цивільних прав та інтересів, в тому числі, може бути визнання права.

Судом встановлено, що позивач є донькою ОСОБА_2 та ОСОБА_7 .

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На момент своєї смерті, ОСОБА_2 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 який належав йому на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності від 30 жовтня 1970 року, виданого Виконавчим комітетом Козачолопанської селищної ради депутатів та трудящих від 24 вересня 1970 року за №18.

За життя 16 березня 2007 року ОСОБА_2 було складено заповіт, посвідчений Козачолопанською селищною радою та зареєстровано в реєстрі за №120.

Згідно даного заповіту, ОСОБА_2 належне йому майно, де б таке не було та з чого б воно не складалося та взагалі все те, що буде йому належати на день своєї смерті та на що він за законом матиме право заповів таким чином: належний йому житловий будинок з надвірними будівлями, шо розташований в АДРЕСА_1 він заповідає ОСОБА_1 .

Спадщину, дочка спадкодавця ОСОБА_1 прийняла, про що надала заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори у встановлений законом строк.

Судом на підставі досліджених письмових доказів установлено, що єдиним спадкоємцем за заповітом після ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_8 була тільки позивач, та інших спадкоємців за заповітом чи осіб, які б претендували на обов`язкову частку у спадщині, після його смерті не було, що підтверджується зокрема матеріалами спадкової справи № 291/2010, відповідно до якої, у встановлений законом термін для прийняття спадщини її матір - ОСОБА_7 , а також син, а позивача рідний брат ОСОБА_5 , звернулися до Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області з відповідними заявами про відмову прийняття спадщини після смерті - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Мати позивача ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_7 .

З метою оформлення спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_1 звернулася до державного нотаріуса Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області Мезєвої O.A., із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину.

Однак, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, складеної Державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області Мезєвою O.A., 26 серпня 2025 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її батька - ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_8 , оскільки не був наданий документ посвідчений належним чином, що підтверджує право власності спадкодавця на вищевказаний житловий будинок.

Вирішуючи даний спір суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно зі ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частини другої статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ч.1 ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК України) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК України).

Згідно з роз`ясненнями, що містяться в п. 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку, шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Позивачем у зазначених спорах у порядку правонаступництва може виступати спадкоємець, який прийняв спадщину відповідно до вимог статей 1268 - 1270 ЦК України. За змістом ст. 392 ЦК України, належним відповідачем є особа - учасник цивільних правовідносин, яка не визнає або оспорює право власності спадкоємця на спадкове майно.

Статтею 1297 ЦК України, встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов`язку у вигляді втрати права на спадщину.

Водночас, згідно з роз`ясненнями, викладеними Міністерством юстиції України у своєму листі № 19-32/319 «Щодо порядку оформлення документів в разі смерті власника нерухомого майна», зазначено, що у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності, на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку.

Крім того, п. 37 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року № 5, з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК України, власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Наведене, з урахуванням зазначених вище норм ЦК України, а також позицій Пленуму Верховного Суду України та Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, дає обґрунтовані підстави вважати, що позивач має право на звернення до суду з позовом про визнання права власності у порядку спадкування за заповітом щодо спадкового майна.

Враховуючи зазначені норми ЦК України, роз`яснення постанови Пленуму ВСУ від 30 травня 2008 року № 7та листа ВССУ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту порушеного права, що має застосовуватись, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових справ в нотаріальному порядку, право власності спадкоємця на спадкове майно оспорюється або не визнається іншою особою.

Матеріалами справи підтверджено, що батько позивача ОСОБА_2 отримав дозвіл на будівництво нового житлового будинку та надвірних будівель до нього, які були закріплені рішенням виконавчого комітету Козачолопанської сільської ради народних депутатів № 18 від 24.09.1970, планом та проектом забудови, дозволом на виконання робіт з індивідуального житлового будівництва, наданого архітектором Дергачівського району Харківської області 29.10. 1970.

Як зазначає позивач, відповідно до затвердженого проекту її батьком було здійснено будівництво житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами та прибудов до нього, яке було завершено влітку 1983 року. Таким чином, в інтересах сім`ї, її батьком був повністю побудований житловий будинок з прибудовами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в цьому житловому будинку вони проживали всією родиною, користуючись ним та допомагаючи батькам утримувати та покращувати умови проживання в ньому.

З огляду на наявну у матеріалах спадкової справи № 291/2010 довідку КП ТІ «Інвенрос» від 15 травня 2025 року, станом до 01.01.2013 відомості про реєстрацію житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 відсутні.

Отже, суд дійшов переконання, що здобутими під час судового розгляду письмовими доказами підтверджено той факт, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 , був власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , проте правовстановлюючі документи, які б посвідчували право власності спадкодавця на спадкове майно відсутні.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» вказано, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Пунктами 4.15, 4.18 глави 10 розділу 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом МЮУ від 22.02.2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусами після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. За відсутності у спадкодавця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З урахуванням положень статей 1296-1299 ЦК України питання про право спадкоємця на спадкове майно вирішується судом у разі невизнання такого права чи відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Отже, відсутність факту офіційного визнання перешкоджає належному володінню користуванню та розпорядженню успадкованим майном, створює умови правової невизначеності речових прав позивача. При цьому, в даному випадку, нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, зокрема, у зв`язку із тим, що відсутні документ посвідчений належним чином, що підтверджує право власності спадкодавця на вищевказаний житловий будинок.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що викладені обставини дають підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі та за позивачем необхідно визнати право власності на майно померлого спадкодавця в порядку спадкування за заповітом, що не суперечить чинному законодавству та не порушує прав відповідача та третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду.

Відповідно до абз. 1 ч. 6 ст. 259 ЦПК України у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Ураховуючи викладене та керуючись статтями 258, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок : літ. «А-1», загальною площею 60,6 м2, житловою площею 25,5 м2, сіни літ. «а», крильце літ. «аі», літню кухню літ. «Б», веранду літ. «б», гараж літ. «В», сарай літ. «Г»,погріб літ. «Д», уборна літ. «Е»,огорожа №1-2, розташовані за адресою, за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) сторін та інших учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 ;

відповідач: Дергачівська міська рада, місцезнаходження: Харківська область, Харківський район, м. Дергачі, площа Перемоги, буд. 5, ідентифікаційний код 04059496.

Повне судове рішення складено 24 жовтня 2025 року.

Суддя Є. А. Болибок