Справа № 308/9762/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2025 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі: головуючого судді Чепки В. В., за участі секретаря судового засідання Авдєєвої К. Т., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в місті Ужгород цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Роман Роман Михайлович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовною заявою до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є. М., приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Роман Р. М., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Позивач, покликаючись на положення Закону України «Про нотаріат» та Порядок вчинення нотаріальних дій, просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 55118, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є. М. 21.05.2021, про стягнення з позивача на користь відповідача невиплачених в строк грошових коштів в сумі 14760,34 грн.

Зазначає, що постановою приватного виконавця Закарпатського виконавчого округу Роман Р. М. від 08.11.2021 відкрито виконавче провадження № 67436598.

На думку позивача, означений виконавчий напис вчинено з порушенням законодавства, зокрема, вчиняючи виконавчий напис № 55118 приватний нотаріус керувався пунктом 2 Переліку документів у редакції Постанови № 1172. Однак така постанова на день вчинення виконавчого напису була нечинною.

Стягнення за виконавчим написом проводиться у період з 20.02.2019 по 30.04.2021, тобто після закінчення строку дії договору, який не є ані датою укладення договору № 194713131 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та позивачем, ані строком дії договору.

Крім того, предметом договору № 194713131 від 31.01.2018 є грошові кошти у розмірі 10750 грн, у той час як у спірному виконавчому написі сума заборгованості по основному боргу становить 10749,04 грн.

Позивач наводить, що зі спірного виконавчого напису не вбачається на підставі яких саме документів відповідач вимагає виконати обов`язки, що покладались на позивача перед ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога».

Також, позивач стверджує, що між ним та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не було укладено жодного договору, про перехід права позовних вимог він повідомлений не був та про існування спірного виконавчого напису дізнався після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження в Автоматизованій системі виконавчих проваджень 03.07.2025 внаслідок блокування його карткових рахунків та надходження повідомлень від банківських установ про таке блокування.

На підставі викладеного просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 21.05.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є. М., що зареєстрований в реєстрі за № 55118.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, за змістом якого останній просить у задоволенні позову відмовити.

Відповідач повідомляє, що 31.01.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та позивачем було укладено кредитний договір № 194713131.

ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» було переуступлено право грошової вимоги за означеним кредитним договором до ТОВ «Таліон Плюс».

03.01.2019 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір відступлення прав вимоги № 20190103, у відповідності до умов якого правонаступником усіх прав та обов`язків ТОВ «Таліон Плюс» є ТОВ «ФК «ЄАПБ», у тому числі і за кредитним договором № 194713131 від 31.01.2018.

21.05.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 55118, щодо стягнення з позивача на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованості в розмірі 14760,34 грн.

Щодо твердження позивача, що він не має фінансових зобов`язань перед ТОВ «ФК «ЄАПБ», оскільки між ними не укладались цивільно-правові угоди, відповідач такі спростовує, вказуючи, що заміна кредитора у зобов`язанні передбачена законодавством, не впливає на характер, обсяг і порядок виконання позивачем своїх обов`язків, не погіршує становище позивача, не зачіпає його інтересів та здійснюється без його на те згоди.

Відповідач наводить, що ним виконано вимоги передбачені п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 та подано приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Остапенку Є. М. оригінал кредитного договору та розрахунок заборгованості за кредитним договором. Таким чином, зазначену виконавчому написі заборгованість можна вважати безспірною.

Щодо твердження позивача, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є. М. пропущено строк позовної давності для вчинення виконавчого напису, відповідач вказує, що зі спірного виконавчого напису вбачається, що відповідач є правонаступником усіх прав та обов`язків на підставі договору про відступлення права вимоги від 03.01.2019. Таким чином, на думку відповідача, право вимоги у нього виникло 03.01.2019 і до моменту звернення до нотаріуса для вчинення виконавчого напису 21.05.2021 минуло менше трьох років.

Щодо пропуску позивачем строку позовної давності, відповідач зазначив про те, що позивач знав про наявність заборгованості по кредитному договору повернення грошових коштів за кредитним договором №194713131 від 31.01.2018, тому з урахуванням принципу «розумної обачності» обґрунтовано вважати, що позивач об`єктивно мав можливість дізнатися про відкриття виконавчого провадження, а саме 08.11.2018. Строк звернення до суду позивача сплив у листопаді 2024 року. Із позовом про визнання виконавчого напису, таким що не підлягає виконанню, ОСОБА_1 звернулася 04.07.2025 року, тобто після спливу позовної давності.

Про те, що неподання позову у визначений законом строк було зумовлено обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином або у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, позивач не зазначає.

Враховуючи викладене, відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Розгляд справи просить проводити за відсутності відповідача.

Позивач у відповіді на відзив спростовує доводи відповідача, покликаючись на відсутність в матеріалах справи доказів направлення позивачу письмової вимоги про дострокове повернення кредиту, як це передбачено умовами договору, відсутністю розрахунку заборгованості, підтвердженого первинними документами, доказів про набуття права вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів».

Крім того, позивач наводить положення ст. 261, 512 ЦК України, якими обгрунтовує порушення строку позовної давності при вчиненні виконавчого напису.

Стосовно строків звернення з позовною заявою до суду, позивач посилається на його перебування з січня 2019 року у відрядженнях до міста Київ, та наводить, що у зв`язку з дією на території України карантину, спричиненого пандемією COVID-19 та повномасштабною агресією рф проти України, позивач мав поважні причини для звернення до суду саме у вказаний період, а строк звернення до суду не є пропущеним.

Ухвалою суду від 14.07.2024 відкрито провадження у даній справі, постановлено розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

Ухвалою суду від 14.07.2024 задоволено частково заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, до набрання законної сили рішення у цивільній справі № 308/9762/5 (провадження №2/308/3402/25) зупинено стягнення у виконавчому провадженні №67436598, відкритому за постановою приватного виконавця Закарпатського виконавчого округу Закарпатської області Романа Романа Михайловича від 08.11.2021, на підставі виконавчого напису нотаріуса № 55118, вчиненого 21.05.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем.

Позивач, відповідач, треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є. М., приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Роман Р. М. у судове засідання не з`явились, були повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, заслухавши учасників справи, судом встановлено таке.

31.01.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (фінансова установа) та ОСОБА_1 (позичальник) укладено кредитний договір № 194713131, за змістом п. 1.1-1.2 якого, за цим договором фінансова установа зобов`язується надати позичальникові кредит на суму 10750,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, зазначені у п. 1.4 цього договору. Строк дії договору 30 (тридцять) днів, але в будь-якому разі цей договір діє до повного виконання позичальником своїх зобов`язань за цим договором.

21.05.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Миколайовичем було вчинено виконавчий напис № 55118, відповідно до якого звернено стягнення з ОСОБА_1 невиплачених в строк грошових коштів на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», якому Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу № 20190103 від 03.01.2019, якому Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео Швидка Фінансова Допомога» відступлено право вимоги за кредитним договором № 194713131 від 31.01.2018 укладеного між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ОСОБА_1 . Стягнення заборгованості проводиться за період з 20.02.2019 по 30.04.2021 включно. Загальна сума заборгованості 14760,34 грн, що складається з:

- 10749,04 грн заборгованість по основному боргу (тіло кредиту);

- 3961,30 грн заборгованість по відсоткам;

- 50,00 грн плата за вчинення виконавчого напису.

ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулась до приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Роман Романа Михайловича з заявою про відкриття виконавчого провадження вих. № 3141032 від 17.09.2021, в якій просило відкрити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису № 55118 від 21.05.2021, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Миколайовичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК«ЕАПБ» боргу у розмірі 14760,34 грн.

Постановою від 08.11.2021 приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Роман Романа Михайловича за заявою стягувача відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису № 55118 від 21.05.2021, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Миколайовичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості у загальному розмірі 14760,34 грн (ВП № 67436598).

02.07.2025 приватним виконавцем виконавчого округу Закарпатської області Роман Р. М. у виконавчому провадженні ВП № 67436598 по виконавчому напису № 55118 від 21.05.2021, винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_1 .

Надаючи правову оцінку фактичним обставинам справи та спірним правовідносинам, суд враховує наступні норми права.

Відповідно до п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси.

Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Судом встановлено, що позивач не погоджується із розміром стягнутої заборгованості та вважає її спірною, оскільки жодних претензій або вимог про досудове врегулювання спору він не отримував, та не отримував жодних повідомлень про наявність у нього будь-якої заборгованості перед відповідачем, позивач не перебуває та не перебував у будь-яких кредитних чи боргових правовідносинах з ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів».

На спростування аргументів позивача, відповідачем розрахунку заборгованості суду не надано. Тобто, нарахована сума заборгованості не може вважатися безспірною, оскільки не надано детального розрахунку, який би підтверджував відповідність нарахованої суми умовам договору.

Таким чином, з наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису ОСОБА_1 мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, судом не встановлено факт отримання позивачем вимоги про наявність такої заборгованості та про її погашення, яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Ані відповідачем, ані приватним нотаріусом не було надано суду доказів на підтвердження тієї обставини, що ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги за кредитним договором № 194713131 від 31.01.2018.

Суд вважає, що означені обставини є підтвердженням того, що заборгованість за кредитним договором № 194713131 від 31.01.2018 є спірною.

Відповідно до п. п. 1.1, 3.1, 3.2, 3.3, 3.4, 3.5 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, з наступними змінами.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662 до Переліку було внесено зміни, а саме, доповнено перелік після розділу Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами новим розділом такого змісту:

Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин

2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.

Для одержання виконавчого напису додаються:

а)оригінал кредитного договору;

б)засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.07.2017 по справі 826/20084/14 було визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме:

п. 2 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів:

«Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту:

«Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин

2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.

Для одержання виконавчого напису додаються:

а)оригінал кредитного договору;

б)засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.»

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 22.07.2017 по справі 826/20084/14 була залишена без змін.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 було відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України 01.11.2017 у даній справі.

Верховний Суд своєю ухвалою від 15.04.2020 у справі № 554/6777/17 підтвердив незаконність вчинення виконавчих написів нотаріуса на підставі скасованих постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.07.2017 по справі 826/20084/14 пунктів 1, 2 постанови КМ України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів».

З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 в редакції від 29.11.2001, тобто в редакції, яка діяла до моменту доповнення Переліку п. 2 Розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».

Аналогічного висновку дійшов Верховний суд у Постанові по справі 910/13233/17 від 29.01.2019.

Тобто, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Миколайовичем при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису від 21.05.2021, залишено поза увагою, що норми, які дозволяють вчиняти виконавчі написи по кредитних договорах, укладених у простій письмовій формі визнані нечинними з дня їх прийняття.

Вчинення виконавчого напису на договорі, який нотаріально не посвідчений, є порушенням вимог ст. 87 Закону України «Про нотаріат», Постанови КМУ № 1172 від 29.06.1999, а тому такий виконавчий напис виконанню не підлягає.

Порушення порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Така позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21).

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 21.09.2021 у справі №9 10/10374/17, постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14. Таким чином, з 22.02.2017 кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Подібна позиція наведена у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15.04.2020 у справі № 158/2157/17, в якій, зокрема, суд зазначив, що оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 27 березня 2017 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14. Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника».

Виконавчий напис видано без з`ясування дійсної дати виникнення заборгованості, хоча з`ясування дати виникнення заборгованості має важливе значення з метою виконання нотаріусом вимог статті 88 Закону України «Про нотаріат`від 02.09.1993 № 3425-XII, в аспекті додержання трирічного строку, встановленого цієї статтею.

Крім того, виконавчий напис вчинено на підставі договору, стосовно якого не надано доказів нотаріального посвідчення. З урахуванням визнання в судовому порядку з 22.02.2017 нечинним пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, видача таких виконавчих написів після 22 липня 2017 року можлива лише за умови пред`явлення оригіналу нотаріально посвідченого договору (договорів).

Отже, оспорюваний виконавчий напис нотаріуса не відповідає вимогам закону, в той час як заборгованість, яка вказана у цьому написі, не є безспірною. Факт наявності цього виконавчого напису суттєво порушує права позивача.

Щодо доводів відповідача в частині пропущеного позивачем строку позовної давності, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 256 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19,спричиненої коронавірусомSARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин. У подальшому дія карантину була подовжена до 30 червня 2023 року.

У пункті 12 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України (у редакції Закону України від 30.03.2020 № 540-IX) встановлено. що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Таким чином, положення пункту 12 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України щодо продовження під час карантину строків загальної і спеціальної позовної давності, передбачених статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 ЦК України, підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Крім того, пунктом 19 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України (в редакції Закону № 3450-IX від 08.11.2023) встановлено, що у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

Враховуючи, вказані положення, а також те, що позивач дізнався про існування спірного виконавчого напису у липні 2025 року, та звернувся з позовом до суду 04.07.2025, а відповідачем не спростовано вказане твердження та не надано доказів зворотнього, суд дійшов висновку про відсутність підстав для застосування строку позовної давності.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд враховує, що доказів, які б спростовували позовні вимоги позивача, відповідачем суду не надано.

Вирішуючи питання по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з принципу змагальності сторін, закріпленому в ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України, згідно з яким кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідачем ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не доведено дотримання встановленого законом порядку при зверненні за вчиненням виконавчого напису, і твердження позивача в цій частині ним не спростовані.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про обґрунтованість доводів позивача щодо порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, недоведеності безспірності вимог стягувача, відтак доводи позивача, викладені у позові про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, знайшли своє підтвердження під час розгляду, тож позовна заява позивача підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст.141ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати зі судового збору у загальному розмірі 1816,80 грн.

Керуючись ст.10, 12, 13, 18, 19, 81, 141, 142, 258, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

ухвалив:

позовну заяву задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 21 травня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем, що зареєстрований в реєстрі за № 55118, про стягнення з боржника ОСОБА_1 невиплачених в строк грошових коштів на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», якому Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу № 20190103 від 03.01.2019, якому Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео Швидка Фінансова Допомога» відступлено право вимоги за кредитним договором № 194713131 від 31.01.2018 укладеного між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ОСОБА_1 , за період з 20.02.2019 по 30.04.2021 включно у розмірі 14760,34 грн.

Заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.08.2025 скасувати після набрання законної сили рішення суду у справі № 308/9762/25.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 1816 (одна тисяча вісімсот шістнадцять) гривень 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», , місцезнаходження: 01032, місто Київ, вулиця Симона Петлюри, будинок 30.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, адреса: 01001, місто Київ, вулиця Мала Житомирська, будинок 6/5.

Третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору: приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Роман Роман Михалович, адреса: Закарпатська область, місто Хуст, вулиця Київська набережна, будинок 6/36.

Повний текст рішення складено 17.10.2025.

Суддя В. В. Чепка