ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9235/25 Справа № 175/850/25 Суддя у 1-й інстанції - Васюченко О. Г. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Макарова М.О., Свистунової О.В.

розглянувши в порядку спрощеного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 23 липня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилався на те, що рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 01 серпня 2011 року у справі №2-3056/2011 стягнуто з нього на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки доходу щомісяця, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12 липня 2011 року і до повноліття дитини. Вказане рішення суду у встановленому законом порядку набрало законної сили та у справі був виданий виконавчий лист, який перебуває на виконанні. 08 квітня 2022 року він уклав шлюб із ОСОБА_4 , та від вказаного шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_5 , який є дитиною з інвалідністю, та перебуває на його утриманні. На підставі викладеного ОСОБА_1 просив суд зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього за рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 01 серпня 2011 року у справі №2-3056/2011 на користь відповідача на утримування доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки доходу щомісяця, а саме: визначити розмір аліментів на користь відповідача на утримання дитини у розмірі 1/8 частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Рішенням Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 23 липня 2025 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду від 23 липня 2025 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин у справі, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення судом норм матеріального права.

Відзив на апеляційну скаргу учасниками справи подано не було.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

В Україні законодавство про охорону дитинства ґрунтується на Конституції України, Декларації ООН прав дитини (1959 року), Конвенції ООН про права дитини (1989 року), міжнародних договорах, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, Сімейному кодексі України, а також інших нормативно-правових актах, що регулюють суспільні відносини у цій сфері.

Як зазначено в Декларації ООН прав дитини (1959року), Дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Закон України Про охорону дитинства від 26 квітня 2001року вказує на те, що кожна дитина має право на достатній життєвий рівень. При цьому, виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини.

Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України, у редакція яка діяла на час звернення з даним позовом, батьки зобов`язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття.

Положеннями ст. 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька і (або) у твердій грошовій сумі.

За вимогами статті 182 СК України, у редакція яка діяла на час звернення з даним позовом, - при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей; непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Статтею 184 СК України передбачено, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, зміна матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням зміни матеріального становища платника аліментів є зміна доходів, витрат, активів тощо. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні.

У справі встановлено, позивач ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.14).

Відповідач ОСОБА_2 є матірю ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.14).

Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 01 серпня 2011 року у справі №2-3056/11 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 . Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Краматорська Донецької області на користь ОСОБА_2 аліменти на утримування доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки доходу щомісяця, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12 липня 2011 року і до повноліття дитини. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь місцевого бюджету м. Краматорська судовий збір в сумі 51 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь державного бюджету м. Краматорська витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн. Рішення в частині стягнення аліментів на дітей підлягає негайному виконанню в межах стягнення платежу за один місяць (а.с.91).

08 квітня 2022 року позивач ОСОБА_1 зареєстрував шлюб із ОСОБА_4 (а.с.16).

Від вказаного шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_5 (а.с.19).

Звернувшись до суду із вказаними позовними вимогами, позивач ОСОБА_1 посилався на те, що у нього змінився сімейний стан, від іншого шлюбу у нього народився син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який є дитиною з інвалідністю та знаходиться на його утриманні.

Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Слід зазначити, позивач ОСОБА_1 є особою працездатного віку.

Доказів на підтвердження погіршення стану здоровя позивача матеріали справи не містять.

Будь-яких належних доказів на підтвердження погіршення матеріального стану позивача з моменту стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини, матеріали справи також не містять.

Матеріали справи не місять доказів на підтвердження того, що з позивача стягуються аліменти за іншими виконавчими документами, крім аліментів, які стягуються з нього на виконання рішення Краматорського міського суду Донецької області від 01 серпня 2011 року у справі №2-3056/11.

Факт народження у платника аліментів дитини у іншому шлюбі, без належних та допустимих доказів погіршення його матеріального стану, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів.

Така правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 28 травня 2021 року у справі №715/2073/20.

Посилання позивача на те, що існують підстави для зменшення розміру стягуваних аліментів з нього на користь відповідача на підставі рішення рішення Краматорського міського суду Донецької області від 01 серпня 2011 року у справі №2-3056/11 єбезпідставними.

Відповідно до судового рішення розмір аліментів, які стягуються з позивача на користь відповідача, відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення без підтвердження погіршення матеріального становища позивача не буде спрямоване на належне забезпечення неповнолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та суперечитиме її інтересам.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, за недоведеністю.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про наявність підстав для зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є недоведеними належними та допустимими доказами у справі.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з рішенням суду, переоцінки висновків рішення суду та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі не наведено, тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 23 липня2025 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 13 жовтня 2025 року.

Головуючий суддя І.А.Єлізаренко

Судді М.О.Макаров

О.В. Свистунова