КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2025 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.

суддів Желепи О.В., Соколової В.В.

розглянувши у письмовому провадженні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 12 березня 2025 року, ухвалене під головуванням судді Ул`яновської О.В., дата складення повного судового рішення не зазначена,

у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛР ЮА», Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЮКС-РЕЙЗЕН БІС» про відшкодування шкоди, -

встановив:

1. Короткий виклад доводів пред`явленого позову.

У вересні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом про відшкодування шкоди.

Вимоги позову мотивує тим, що 16 серпня 2024 року позивачка із донькою ОСОБА_2 , 2012 року народження, їхали автобусом ТОВ "КЛР ЮА" із м. Києва до м. Штуттгарда (Німеччина) рейсом 3140.

Під час санітарної зупинки о 14:20 на автозаправці в Польщі (MOP Ktaj A4 N (413), район Вроцлава) водій повідомив про тривалість зупинки ? 40 хвилин. Однак, о 15:10, повернувшись на місце з донькою після відвідування кафе і McDonald's, пасажирка виявила відсутність автобуса. На дзвінок до компанії їй надали номер водія. Водій відмовився повертатися, запропонувавши приєднатися до автобуса самостійно на зупинці за 5 км за умови використання таксі.

Через мовний бар`єр пасажирці допомогла співробітниця заправки. Таксі коштувало 100 євро, оплату здійснено картою «Deutsche Bank» - з рахунку списано 95,17 євро. На місці водій не вибачився, натомість, за словами інших пасажирів, під час від`їзду вони вказували водіям на відсутність двох осіб, але ті проігнорували це.

Під час наступної зупинки в Німеччині, яка тривала понад годину попри оголошені 40 хвилин, водії відмовилися назвати свої імена. Водій-жінка заперечила свою обізнаність щодо інциденту, а старший водій грубо відповів, що пасажирка «сиділа і дивилася у вікно, як вони від`їжджають», і що зупинка «технічна», хоча про це не повідомлялося заздалегідь.

Цей випадок свідчить про грубе порушення обов`язків перевізника, відсутність контролю за наявністю пасажирів, непрофесійну та зневажливу поведінку водіїв, що поставило під загрозу безпеку пасажирів, зокрема дитини.

Зазначає, що водії постійно повідомляють один час зупинки, а стоять більше на хвилин 10-30.

Такі дії піддали пасажирів небезпеці в іноземній країні, без знання мови, та свідчать про грубе порушення обов`язків перевізника і водіїв. Дії екіпажу мають ознаки дискримінаційного, принизливого та нелюдського поводження, що порушує норми Європейської Конвенції про захист прав людини, Конституції України, ЦК України, Закону України "Про засади запобігання та протидії дискримінації".

Вказує, що дії перевізника суперечать:

статті 910 ЦК України - перевізник зобов`язаний доставити пасажира до пункту призначення;

Правилам надання послуг пасажирського автомобільного транспорту (постанова КМУ №176 від 18.02.1997), а саме:

п. 145: перевізник зобов`язаний забезпечити безпечну поїздку, інформувати пасажирів та компенсувати шкоду;

п. 147: водій повинен чемно поводитись, оголошувати зупинки;

п. 149: водію заборонено відмовляти в обслуговуванні пасажиру без підстав;

п. 159: пасажир має право на безпечне перевезення та компенсацію шкоди.

Таким чином, вказує, що пасажирка зазнала приниження гідності, дискримінації, моральних страждань та небезпеки через порушення обов`язків перевізника та водіїв. Дії мають ознаки порушення прав людини, норм цивільного та споживчого законодавства, що є підставою для відповідальності перевізника, в тому числі, компенсації моральної шкоди.

Розмір моральної шкоди позивачка оцінює у 50 000,00 гривень.

Мотивуючи наведеним, просить:

- стягнути з ТОВ "КЛР ЮА" на користь ОСОБА_1 матеріальні збитки у сумі 95,17 Євро за офіційним курсом валюти, встановленим на день винесення рішення;

- стягнути з ТОВ "КЛР ЮА" на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 50 000,00 гривень.

2. Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 12 березня 2025 року у задоволенні позову відмовлено.

Відмовивши у задоволенні позову, суд першої інстанції вказав, що ТОВ «ЛЮКС-РЕЙЗЕН БІС» в рамках виконання договору перевезення пасажирів не порушувало цивільні права позивачки, виконувало свої зобов`язання відповідно до умов договору про надання послуг з перевезення пасажирів та багажу, розміщеного на сайті https://klr.com.ua/terms-and-conditions/, який був нею акцептований шляхом замовлення квитків на сайті https://klr.com.ua/ та оплати даних квитків через платіжну систему LiqPay.

Позивачкою не доведено поважної причини запізнення на посадку до години, встановленої водієм автобуса з підстав погіршення у неї самопочуття.

Суд зазначив, що жодної протиправної поведінки та вини у будь-якій формі водіїв автобуса немає, тому відсутні підстави для стягнення моральної шкоди.

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись з ухваленим рішенням, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на порушення норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права.

Вказує, що суд допустив однобоке дослідження доказів: оцінив виключно матеріали відповідача, ігноруючи належні та допустимі докази позивача, зокрема:

аудіозапис, що підтверджує умисел водіїв залишити пасажирку з малолітньою дитиною;

касовий чек McDonald's, що підтверджує перебування у межах оголошеної зупинки;

виписку з банку про витрати на таксі (95,17 євро);

медичні документи, що свідчать про погіршення психоемоційного стану через стрес.

Також судом першої інстанції не розглянуто заяву позивачки про надання доступу до матеріалів справи в електронному вигляді, що порушує принцип доступу до правосуддя.

Суд першої інстанції не дослідив аудіозапис розмови з водіями щодо тривалості стоянки (1 година замість 40 хвилин без оголошення її санітарною) та відсутності реакції на зауваження пасажирів про двох відсутніх осіб у салоні. Зі змісту запису убачається умисний характер дій водіїв, які прямо вказують, що бачили, як пасажир перебувала в Макдональдсі, але все одно поїхали.

Вказує, що факт залишення пасажирки з дитиною на трасі підтверджується і відповіддю ТОВ «КЛР ЮА», де визнано 12-годинне затримання на кордоні з Польщею та порушення водіями графіку зупинок. Один із водіїв протягом усього рейсу нахабно спілкувався із пасажирами, а екіпаж самовільно змінював тривалість стоянок. Через це прибуття до Штутгарта затрималось на понад 6 годин (замість 03:40 ? орієнтовно о 10:00).

Такі дії перевізника спричинили моральну шкоду: відчуття постійної тривоги, панічні атаки, безсоння, а також психологічний тиск через негативну реакцію інших пасажирів при поверненні до автобуса.

Рішення суду першої інстанції ґрунтується винятково на твердженнях відповідача ТОВ «ЛЮКС-РЕЙЗЕН БІС» без належної оцінки доводів позивача, що порушує принципи змагальності, верховенства права, поваги до честі й гідності.

Поведінка водіїв - груба, принизлива, дискримінаційна. Залишення пасажирки з дитиною у безпечному просторі траси без засобів зв`язку або допомоги створює реальну загрозу життю та здоров`ю. Дії водіїв супроводжувалися словесними образами, що підтверджується свідченнями інших пасажирів та аудіозаписом.

Суд не врахував обставин гуманітарного характеру, психологічного стану, попередньої травматизації, порушив принцип верховенства права та принцип недискримінації, гарантований Конституцією України та ЄКПЛ.

В іншому, апеляційна скарга ґрунтується на доводах позовної заяви.

Просить рішення Святошинського районного суду міста Києва від 12 березня 2025 року скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.

Стягнути солідарно з ТОВ "КЛР ЮА" та ТОВ "ЛЮКС-РЕЙЗЕН БІС" матеріальну шкоду у розмірі 95,17 Євро та моральну шкоду 50 000,00 гривень.

4. Доводи особи, яка подала відзив на апеляційну скаргу.

09 травня 2025 року на адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив ТОВ "ЛЮКС-РЕЙЗЕН БІС" на апеляційну скаргу.

В обґрунтування відзиву вказує, що ТОВ «ЛЮКС-РЕЙЗЕН БІС» здійснює міжнародні пасажирські перевезення на підставі ліцензії №452 від 12 листопада 2019 року та відповідних дозволів Мінінфраструктури. Продаж квитків на рейси здійснюється через різні канали, зокрема, агентів, серед яких ТОВ «КЛР ЮА» ? контрагент за агентським договором №41 від 02 грудня 2019 року.

28 квітня 2024 року ОСОБА_1 придбала два квитки Київ-Штутгарт (№ 5459562 , №5459563) через сайт https://klr.com.ua/ з використанням платіжної системи LiqPay. Відповідно до частини 2 статті 42 Закону України «Про автомобільний транспорт» укладення договору перевезення пасажира підтверджується фактом придбання квитка, отже, з цього моменту між позивачкою та перевізником укладено договір.

15 серпня 2024 року під час посадки в автобус перевізником ТОВ «ЛЮКС-РЕЙЗЕН БІС» у повному обсязі були виконані умови договору перевезення, укладеного з ОСОБА_3 та її донькою ОСОБА_4 . Зокрема, пасажирам було надано повну та своєчасну інформацію про маршрут і час відправлення; місця в автобусі відповідно до квитка; можливість перевезення багажу й ручної поклажі відповідно до правил компанії.

Як визнає сама скаржниця, під час рейсу мала місце затримка при проходженні прикордонного контролю на пункті пропуску «Шегині-Медика» тривалістю до 12 годин, що об`єктивно унеможливило дотримання графіка руху. У зв`язку із цим водії мали повноваження приймати рішення щодо санітарних зупинок самостійно.

16 серпня 2024 року о 14:20 за польським часом (15:20 за київським) водієм оголошено санітарну зупинку тривалістю 40 хвилин ? до 15:00. Цей факт не заперечується і самою позивачкою. О 15:00 усіх пасажирів повідомлено про завершення зупинки та необхідність повернення в автобус.

Усього в автобусі перебували 74 пасажири, більшість з яких зайняли свої місця вчасно. Місця ОСОБА_5 та ОСОБА_6 були на другому поверсі автобуса. О 15:10, після додаткового 10-хвилинного очікування, автобус відправився.

Лише після від`їзду через кілька хвилин водії вперше отримали інформацію про відсутність двох пасажирів, зокрема - телефонний дзвінок від ОСОБА_5 . У зв`язку з тим, що автобус рухався автобаном «Doroga Europejska» екстрене гальмування чи розворот були неможливими з міркувань безпеки. Тим не менш, при першій можливості автобус з`їхав з автобану та дочекався пасажирок, які прибули на таксі. Після їх повернення автобус продовжив маршрут.

Звертає увагу на низку обставин, що підтверджують відсутність вини перевізника, зокрема:

- касовий чек з Макдональдзу на придбання їжі 16.08.2024 о 14:54 (чек №613244) та підтвердження видачі замовлення о 15:00:04 свідчать, що пасажирки перебували в кафе до завершення зупинки і мали достатньо часу для повернення до автобуса;

- перший дзвінок до кол-центру перевізника надійшов лише о 16:17 за київським часом (15:17 польського) - тобто через 17 хвилин після завершення офіційного часу зупинки;

- у подальших розмовах позивачка не повідомляла про погіршення самопочуття, яке могло б стати причиною її запізнення. Навпаки, вона визнала, що "не звернула уваги на час";

- крім того, жодних звернень до водіїв під час зупинки зі скаргами на стан здоров`я чи проханням зачекати довше ОСОБА_7 не робила.

Таким чином, у ситуації, що склалася, саме дії (або бездіяльність) пасажирки призвели до її короткочасного відставання від автобуса. Усі умови публічного договору перевізником дотримані, зокрема положення пункту 5.12, що дозволяє продовження поїздки без пасажира, який не повернувся до встановленого часу.

Отже, відповідач уважає, що позовні вимоги не ґрунтуються на об`єктивних фактах та суперечать умовам публічного договору, з яким вона погодилася при купівлі квитка.

Мотивуючи наведеним, просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

5. Позиція учасників справи.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України справа розглядається без повідомлення учасників справи.

6. Позиція суду апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

7. Фактичні обставини справи, установлені судом.

З матеріалів справи установлено, що 02 грудня 2019 року між ТОВ "КЛР ЮА" (агент) та ТОВ "ЛЮКС-РЕЙЗЕН БІС" (перевізник) укладено агентський договір №41, відповідно до якого перевізник доручає, а агент зобов`язується забезпечувати продаж автобусних квитків по маршрутах перевізника, агент має право заключати договори з субагентами та іншими організаціями в інтересах перевізника відносно продажу квитків, забезпечувати контроль над діяльністю субагентів та захищати інтереси перевізника.

Пунктом 1.3 договору визначено, що агент забезпечує продаж автобусних квитків по автобусних маршрутах перевізника за допомогою власної системи продажу квитків каса Lux-Reisen відповідно до місць, тарифів, маршруту курсування і зупинок та іншої інформації, наданої перевізником (том 1 а.с. 224-225).

Відповідно до даних витягу з ЄДР убачається, що ТОВ "ЛЮКС-РЕЙЗЕН БІС" є юридичною особою та здійснює діяльність, зокрема: інший пасажирський наземний транспорт; діяльність туристичних агентів; діяльність туристичних операторів; пасажирський наземний транспорт міського та приміського сполучення; надання послуг перевезення речей (переїзду); інша допоміжна діяльність у сфері транспорту (том 1 а.с. 220-224).

Згідно даних квитанції № від 28 квітня 2024 року убачається, що на рахунок ТОВ "КЛР ЮА" сплачено 5 400,00 гривень. У графі призначення вказано "замовлення № ОСОБА_7 ". Отже, позивачкою придбано квитки на сайті https://klr.com.ua, що також підтверджується відомостями, зазначеними у квитанції (том 1 а.с. 226).

Матеріали справи містять копії двох проїзних документів №2459562, №5459563 сполученням Київ - Штуттгарт (том 1 а.с. 11-12).

Сторонами у справі не заперечується того, що позивачка ОСОБА_1 разом із донькою 15 серпня 2024 року прямували автобусом відповідача до м. Штуттгарта (Німеччина).

Із наданих відповідачем матеріалів убачається, що придбання квитків через сайт https://klr.com.ua/ можливе у випадку зазначення контактного мобільного телефону та електронної адреси для ідентифікації користувача. Крім цього, для наступного кроку необхідно проставити відповідну відмітку "Я приймаю Правила та умови, Політику конфіденційності, Договір оферти і «погоджуюсь на розсилку по електронній пошті, від якої я можу відмовитись в будь який час» (том 1 а.с. 227).

Сторонами у справі визнається та обставина, що 16 серпня 2024 року автобус, на якому їхала позивачка із донькою, зробив зупинку у місті Klaj (Miejsce Obslugi Podroznych Klaj) (Республіка Польща) за адресою: https://maps.app.goo.gl/zK2fe4dxUBVTZWJ87.

За доводами сторін у справі зупинку здійснено о 14 годині 20 хвилин та водієм автобуса оголошено, що тривалість зупинки 40 хвилин.

Згідно даних чеку про оплату McDonald`s убачається, що позивачкою о 14 годині 54 хвилин здійснено оплату замовлення №072 (чізбургер та холодний чай).

Відповідно до наліпки із закладу громадського харчування замовлення видане о 15 годині 00 хвилин (том 1 а.с. 13).

Відповідно до даних виписки із банківського рахунку позивачки списано 400 злотих, що за курсом 4,27 становить 95,17 Євро (том 1 а.с. 16).

З метою досудового врегулювання спору ОСОБА_1 на адресу ТОВ "КЛР ЮА" направлено претензію на суму 95,17 Євро та 50 000,00 гривень моральної шкоди (том 1 а.с. 17-19).

У відповідь на претензію ТОВ "КЛР ЮА" повідомило позивачку про те, що послуги з перевезення на маршруті остання отримувала від ТОВ "ЛЮКС-РЕЙЗЕН-БІС". Рекомендовано із претензією звернутись до особи, що надавала перевезення (том 1 а.с. 159).

ОСОБА_1 на адресу ТОВ "ЛЮКС-РЕЙЗЕН БІС" направлено претензію та суму 95,17 Євро та 50 000,00 гривень моральної шкоди (том 1 а.с. 161).

ТОВ "ЛЮКС-РЕЙЗЕН БІС" надано відповідь №288/24 від 05 листопада 2024 року на претензію, якою відмовило у задоволенні вимог ОСОБА_1 у зв`язку із тим, що водій виконав умови перевезення в повному обсязі (том 1 а.с. 164).

Позивачкою до суду першої інстанції надано звукозаписи розмов із оператором ТОВ "КЛР ЮА".

Із дослідженого запису убачається, що ОСОБА_1 зателефонувала на гарячу лінію та повідомила про те, що після завершення зупинки вона вийшла до місця зупинки, проте автобус не виявила.

8. Мотиви, якими керується колегія суддів апеляційного суду, та застосовані норми права.

Відповідно до частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно частини 1 статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини 1-3 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Підприємець не має права надавати переваги одному споживачеві перед іншим щодо укладення публічного договору, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 910 ЦК України за договором перевезення пасажира одна сторона (перевізник) зобов`язується перевезти другу сторону (пасажира) до пункту призначення, а в разі здавання багажу - також доставити багаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання багажу, а пасажир зобов`язується сплатити встановлену плату за проїзд, а у разі здавання багажу - також за його провезення.

Укладення договору перевезення пасажира та багажу підтверджується видачею відповідно квитка або електронного квитка та багажної квитанції, вимоги до яких встановлюються відповідно до законодавства.

На сайті ТОВ "КЛР ЮА" за посиланням https://klr.com.ua/terms-and-conditions розміщено Публічний договір про надання послуг перевезення пасажирів і багажу на рейси компанії KLR Bus.

Відповідно до пункту 1.4 публічного договору публічна оферта (Оферта) - публічна пропозиція Перевізника у формі Публічного договору про надання послуг з перевезення пасажирів і багажу, яка містить усі істотні умови та опублікована в мережі Інтернет на сайті агента з продажу квитків https://klr.com.ua/, у Мобільному додатку https://apps.apple.com/ua/app/klr-bus/id?l=uk, або https://play.google.com/store/apps/details?id=com.klr.clients&hl=ru (далі за змістом - Мобільний додаток), а також публікується на сайтах будь-яких інших агентів, що реалізовують квитки на рейси Перевізника.

Цей Договір (публічна оферта) розміщений на Сайті, в Мобільному додатку, на інших ресурсах агентів із продажу квитків на рейси Перевізника, згідно статтей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України містить всі істотні умови надання Перевізником Послуг та пропонує необмеженому колу осіб отримати Послуги на умовах, визначених цим Договором (пункт 2.1 публічного договору).

Пунктом 3.1 публічного договору визначено, що за Договором Перевізник надає послуги з перевезення пасажирів і багажу, а Замовник (Пасажир) зобов`язується прийняти та оплатити надані послуги. Придбання Замовником (Пасажиром) Квитка (паперового квитка) на рейс Перевізника є свідченням укладення договору перевезення.

Розділом 4.2. публічного договору визначено обов`язки пасажира. Так, розділом 4.2. визначено, що пасажир зобов`язаний:

4.2.1. до придбання Квитка (паперового квитка) ознайомитися з цим Договором, правилами перевезення, тарифами на перевезення та іншими документами, що розміщені на Сайті або в Мобільному додатку та стосуються перевезення, точно визначити дату та час поїздки, графік та маршрут руху, забезпечити наявність дійсних проїзних документів;

4.2.2. вказувати необхідну і достовірну інформацію під час оформлення замовлення Послуги;

4.2.3. невідкладно перевірити правильність зазначених у Квитку (паперовому квитку) даних відразу після його отримання і, у разі виявлення помилок, - одразу ініціювати внесення необхідних змін;

4.2.4. здійснити оплату Послуг відповідно до умов даного Договору та тарифів Перевізника;

4.2.5. зберігати Квиток (паперовий квиток) і пред`являти його на вимогу Перевізника;

4.2.6. завчасно прибути до місця відправлення;

4.2.7. мати при собі усі належним чином оформлені документи, необхідні для в`їзду до країн прямування, транзитних країн за маршрутом перевезення та пред`явити їх на вимогу Перевізника, його водіїв та осіб, що мають право здійснювати контроль;

4.2.8. займати зазначене у Квитку (паперовому квитку) місце, зберігати його і пред`являти в розгорнутому вигляді на вимогу Перевізника, його водіїв та осіб, що мають право здійснювати контроль;

4.2.9. здійснювати посадку (висадку) лише після повної зупинки автобуса;

4.2.10. повідомити водієві про виявлені забуті речі, документи та цінності;

4.2.11. бути проінформованим з митними правилами та порядком перетину державних кордонів країн за маршрутом перевезення;

4.2.12. під час надання Послуг сумлінно виконувати рекомендації агента з продажу квитків / Перевізника та його водіїв;

4.2.13. дбайливо ставитися до обладнання транспортного засобу і не допускати його псування;

4.2.14. виконувати інші обов`язки передбачені цим Договором та чинним законодавством України та законодавством іноземних країн за маршрутом перевезення.

Відповідно до пункту 5.11 публічного договору автобус робить зупинки на маршруті відповідно до розкладу, з урахуванням обставин непереборної сили, які можуть виникнути на шляху поїздки та на які водій Перевізника не має можливості вплинути (погодні умови, затори на дорогах, об`їзди перешкод, дії та рішення державних контролюючих органів, дії та рішення державних та місцевих органів та адміністрацій, черги на державних кордонах, ДТП з автобусом та його непередбачувана технічна несправність).

Тривалість зупинок оголошується водієм. Після оголошення водієм зупинки Пасажир зобов`язаний повернутися до салону автобуса до закінчення оголошеного часу. Якщо Пасажир не повернувся до салону автобуса протягом 5 (п`яти) хвилин після закінчення зазначеного часу, водій має право продовжити поїздку без Пасажира, а Пасажир, що запізнився, продовжує поїздку самостійно, при цьому вартість поїздки не відшкодовується та претензії Перевізником не розглядаються (пункту 5.12 публічного договору)

Час прибуття у Квитку (паперовому квитку) зазначається орієнтовно, з урахуванням обставин непереборної сили, які можуть виникнути на шляху поїздки (погодні умови, затори на дорогах, об`їзди перешкод, дії та рішення державних контролюючих органів, дії та рішення державних та місцевих органів та адміністрацій, черги на державних кордонах, ДТП з автобусом та його непередбачувана технічна несправність), в т.ч. і форс-мажорі обставини (пункт 5.13 публічного договору).

Відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.

Доводи апеляційної скарги про те, що водії рейсу постійно порушували оголошену заздалегідь тривалість зупинок, внаслідок чого у позивачки виникло відчуття, що вона має 5-10 хвилин у запасі колегія суддів відхиляє, як необґрунтовані та недоведені.

Публічним договором визначено, що тривалість зупинок оголошується водієм. Після оголошення водієм зупинки пасажир зобов`язаний повернутися до салону автобуса до закінчення оголошеного часу.

У справі, що переглядається установлено, що о 14:20 здійснено зупинку автобуса, водієм оголошено, що тривалість санітарної зупинки становить 40 хвилин (тобто до 15:00 години).

Із наданих позивачкою доказів, зокрема фіскальних чеків, убачається, що нею оплачено замовлення о 14:54 годині. О 15:00:04 замовлена продукція була видана позивачці, що підтверджується відповідною відміткою на упаковці із McDonald`s.

Аналіз установлених даних дозволяє зробити висновок, що позивачка не дотрималась пункту 5.12 публічного договору, який зобов`язує останню повернутись до салону автобуса до закінчення оголошеного водієм часу.

Посилання заявниці на погане самопочуття колегія суддів відхиляє, оскільки позивачка у суді першої інстанції не обґрунтовувала позовні вимоги такими підставами. Крім цього, матеріали справи не містять жодних доказів того, що запізнення на автобус сталось у зв`язку із поганим самопочуття.

Колегія суддів звертає увагу, що позивачка долучила також два звукозаписи, на яких зафіксовано розмову ОСОБА_1 та оператора ТОВ "КЛР ЮА".

Так, на звукозаписі "2024-08-16_16-17_НОМЕР_1_incoming" на відрізку часу 02:12 ОСОБА_1 вказала, що час вона не дивилась.

Також на звукозаписі "2024-08-16_16-36_НОМЕР_1_incoming" на відрізку часу 00:20-00:30 секунд позивачка по телефону повідомляє, що водій здійснив зупинки на 40 хвилин, проте ані вона, ані донька на час не дивились, вийшли о 15:15 (за польським часом 16:15) автобуса вже не було.

Аналіз установлених обставин дозволяє зробити висновок, що пасажир несе особисту відповідальність за дотримання оголошеного часу зупинки під час поїздки. Водієм було чітко повідомлено, що зупинка триватиме 40 хвилин. Отже, пасажирка мала належним чином слідкувати за часом та організувати своє повернення до транспортного засобу у межах визначеного часового періоду. Її прибуття до місця зупинки із запізненням на 15 хвилин є наслідком особистої недбалості та не може покладатися на водія чи перевізника як на порушення з їхнього боку, не є обставиною, яка зумовлює відповідальність водія або перевізника.

Отже, установлені обставини у справі дозволяють зробити висновок, що дії водія відповідали умовам укладеного публічного договору та не порушили права позивачки, яка не дотрималась вказівок водія щодо тривалості зупинки.

Доводи апеляційної скарги в цій частині висновків суду першої інстанції не спростовують.

Надані позивачкою медичні документи за 2022 рік, як підставу доведення факту погіршення здоров`я, колегія суддів відхиляє, оскільки такі не містять даних, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги позивачки.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції в тій частині, що ТОВ "ЛЮКС-РЕЙЗЕН БІС" в межах виконання договору перевезення пасажирів не порушувало цивільні права ОСОБА_5 , виконувало свої зобов`язання відповідно до умов договору про надання послуг з перевезення пасажирів та багажу є правильними, та такими, що ґрунтуються на матеріалах та обставинах справи.

Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої . Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

За загальним правилом підставою виникнення зобов`язання про компенсацію моральної шкоди є завдання моральної шкоди іншій особі.

Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди.

У разі встановлення конкретної особи, яка завдала моральної шкоди, відбувається розподіл тягаря доказування: (а) позивач повинен довести наявність моральної шкоди та причинний зв`язок; (б) відповідач доводить відсутність протиправності та вини.

Завдання моральної шкоди явище завжди негативне. Проте з цього не слідує, що будь-яка завдана моральна шкода породжує зобов`язання з її відшкодування. Покладення обов`язку відшкодувати завдану моральну шкоду може мати місце лише за умови, коли шкода була викликана протиправною поведінкою відповідальної за неї особи (постанова КЦС ВС від 25.05.2022 в справі № 487/6970/20).

Установлено, що ТОВ "ЛЮКС-РЕЙЗЕН БІС" не порушувало ані умови договору перевезення, ані умови публічного договору, укладеного між ТОВ "КЛР ЮА" та ОСОБА_1 , отже, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для стягнення моральної шкоди.

Посилання скаржниці на положення Закону України "Про захист прав споживачів" як на підставу для відшкодування моральної шкоди у зв`язку із неналежним виконанням договору перевезення є необґрунтованим, оскільки таких обставин не установлено.

Підстав уважати, що ТОВ "ЛЮКС-РЕЙЗЕН БІС" та ТОВ "КЛР ЮА" неналежним чином виконали умови договору чи не виконали умови договору перевезення, колегія суддів не убачає.

За таких обставин, колегія суддів уважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та на їх правильність не впливають.

Порушень норм процесуального права, які давали б підстави для скасування рішення суду першої інстанції, колегією суддів не установлено.

Згідно частини 1 статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 12 березня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, установлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді О.В. Желепа

В.В. Соколова