Головуючий у суді першої інстанції: Ключник А.С.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2025 року Київським апеляційним судом в складі колегії суддів:

судді-доповідача Крижанівської Г.В.,

суддів Оніщука М.І., Шебуєвої В.А.,

при секретарі Шпирук Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву адвоката Соляника Дмитра Петровича, подана в інтересах ОСОБА_1 , про закриття провадження у цивільній справі № 753/12305/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за порушення грошового зобов`язання після прийняття судового рішення, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за порушення грошового зобов`язання після прийняття судового рішення. Просив стягнути з ОСОБА_2 додаткову суму заборгованості за порушення грошового зобов`язання після прийняття судового рішення, а саме: неустойку відповідно до умов договору - 203 516,70 грн.; три проценти річних від простроченої заборгованості - 13 864,76 грн.; інфляційну складову заборгованості - 44 469,47 грн.; збитки у вигляді упущеної вигоди - 70 500,00 грн., що загалом становить 332 350,93 грн.

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 10 червня 2025 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 три проценти річних від простроченої суми заборгованості у розмірі 3 145,65 грн., інфляційну складову заборгованості у розмірі 13 814,95 грн., що загалом становить 16 960,60 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 171,39 грн.

У решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу. Просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позову. Посилається на те, що судом було порушено норми матеріального та процесуального права, неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи. Зазначає, що питання щодо стягнення заявлених сум було вирішене ще рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 02.09.2022 року у справі №753/17123/21. Ухвалення оскаржуваного рішення призвело до надмірного стягнення коштів, що не може вважатися допустимим та відповідати вимогам розумності та справедливості, оскільки призвело до необґрунтованого збагачення позивача за його рахунок.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 18 серпня 2025 року відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 10 червня 2025 року.

26 вересня 2025 року до Київського апеляційного суду надійшла заява адвоката Соляника Д.П., подана в інтересах ОСОБА_1 , про відмову останнього від позову, в якій представник ОСОБА_1 просив прийняти відмову від позову, визнати нечинним рішення Святошинського районного суду міста Києва від 10 червня 2025 року та закрити провадження у справі, зазначаючи, що позовні вимоги ОСОБА_1 виконані відповідачем після пред`явлення до нього позову.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник адвокат Соляник Д.П. підтримали заяву про відмову від позову та просили її задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, колегія суддів приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно з ч. 1 та ч. 3 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Положеннями ст. 373 ЦПК України встановлено, що в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони - укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу. Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206, 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за можливе прийняти відмову ОСОБА_1 , від позову, оскільки це не суперечить праву позивача, передбаченому ст. 373 ЦПК України. У зв`язку з прийняттям відмови ОСОБА_1 від позову до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за порушення грошового зобов`язання після прийняття судового рішення, рішення Святошинського районного суду міста Києва від 10 червня 2025 року підлягає визнанню нечинним, а провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ч. 4 ст. 373 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Прийняти відмову ОСОБА_1 від позову до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за порушення грошового зобов`язання після прийняття судового рішення.

Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 10 червня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за порушення грошового зобов`язання після прийняття судового рішення визнати нечинним та закрити провадження у справі.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повне судове рішення складено 08 жовтня 2025 року.

Суддя-доповідач

Судді