Справа № 375/1998/25
Провадження № 2/375/953/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2025 року

Рокитнянський районний суд Київської області у складі: судді Антипенка В. П.

за участю: секретаря судового засідання: Голованової В. А.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача, адвоката Волкова А. В.,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача, адвоката Скріжалєвської Л. П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в селищі Рокитне Білоцерківського району Київської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів на дитину,

ВСТАНОВИВ:

14 серпня 2025 року позивач звернувся до суду з позовом, у якому просив:

- припинити стягнення аліментів з ОСОБА_1 , що стягуються на користь ОСОБА_2 , на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі ухвали Подільського районного суду м. Києва від 21 листопада 2024 року у цивільній справі N° 758/3882/24, починаючи з 25 липня 2025 року;

- стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . аліменти на утримання сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів та заробітку щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 13 серпня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття.

Свої вимоги позивач обгрунтував тим, що він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 03.06.2006 р. по 04.08.2015 р. Шлюб між сторонами розірвано на підставі рішення Подільського районного суду м. Києва від 04.08.2015 р. р. (справа № 758/969/15-ц). У шлюбі у сторін народився син - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після розірвання шлюбу малолітній син ОСОБА_3 залишився проживати з матір`ю.

Відповідно до ухвали Подільського районного суду м. Києва від 21 листопада 2024 року у цивільній справі N° 758/3882/24 затверджено мирову угоду між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , згідно з умовами якої змінено розмір аліментів, встановлений рішенням Подільського районного суду міста Києва від 04 серпня 2015 року, та в подальшому ухвалено стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на користь ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень щомісячно, починаючи 01 грудня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

Але у липні 2025 року неповнолітній син сторін почав проживати з батьком у селищі Рокитне Білоцерківського району Київської області.

У зв`язку із тим, що дитина змінила своє місце проживання та проживає з батьком, а відповідачка добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, дитина проживає разом із позивачем, знаходиться повністю на її утриманні, позивач звернувся до суду.

Ухвалою суду від 14.08.2025 відкрито провадження по справі, постановлено справу слухати у порядку загального позовного провадження.

У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали повністю, просили його задовольнити.

Позивч вказував на те, що після розірвання шлюбу відповідачка не надавала йому можливості бачитись із сином. У 2025 році на день народження позивача, син приїхав його привітати та залишився проживати з батьком. Своє рішення дитина пояснила тим, що у школі, де він навчався, він зазнавав булінгу зі сторони своїх однокласників та насиллям з боку вітчима. На даний час дитина відвідує навчальний заклад у селищі Рокитне, добре навчається, проживає у своєму будинку, який йому подарувала бабуся.

У судовому засіданні відповідачка позовні вимоги не визнала. Заперечила проти стягнення із неї аліменти у частці від заробітку.

Представник відповідачки не заперечувала проти розгляду справи за відстуності ОСОБА_2 .

У судодовму засіданні представник відповідачки, адвокат Скріжалєвська Л. П., проти задоволення позовних вимог заперечила. Пояснила, що дитина за своїм психологічним станом має рівень розвитку 10-ти річної дитини. Щодо фактів булінгу, то батько міг вже тоді якось відреагувати, звернутися до правоохоронних органів, але ним цього зроблено не було. Також представник повідомила, що відповідачка працює та має дохід, крім того виховує малолітню дитину, яка народилася в іншому шлюбі.

У судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_1 пояснив, що рішення переїхати жити до батька він прийняв сам, що було обумовлено обстрілами м. Київ. Про те, що він прийняв таке рішення ОСОБА_1 повідомляв свою матір, ОСОБА_2 , ще у березні місяці цього року.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснила, що разом із нею проживає позивач та його син ОСОБА_3 . Разом вони проживають з початку навчального року.

Судом встановлено такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 позивач та відповідачка є батьками неповнолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 04 серпня 2015 року по справі № 758/3882/24 постановлено змінити розмір аліментів, встановлений рішенням Подільського районного суду міста Києва від 04 серпня 2015 року, та в подальшому ухвалено стягувати з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 , на утримання сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень щомісячно, починаючи 01 грудня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

У матеріалах справи також наявна заява неповнолітнього ОСОБА_1 від 29.07.2025, якою він повідомляє Службу у справах дітей та сім`ї Рокитнянської селищної ради про те, що з 23.07.2025 проживає із батьком.

Відповідно до акту обстеження Рокитнянської селищної ради від 31.07.2025 з позивачем проживає його син, ОСОБА_1 без реєстрації по АДРЕСА_1 .

Довідкою від 12.08.2025 Рокитнянський ліцей № 1 засвідчує, що ОСОБА_1 буде навчатися у 10-му класі ліцею, а довідкою від 02.09.2025 підтвердив факт навчання дитини у вказаному навчальному закладі.

Відповідно до характеристики навчального закладу від 13.10.2025, ОСОБА_5 здібний учень, на уроках зосереджений, швидко охоплює суть матеріалу.

Відповідно до пенсійного посвідчення, ОСОБА_1 отримує пенсію по інвалідності.

Позивач вважає, що стягнення з нього аліментів на дитину має бути припинено, натомість відповідачка має можливість утримувати свого неповнолітню дитину, сина, а тому повиннна сплачувати аліменти на користь позивача..

Суд відхиляє як докази по справі грошові чеки, надані позивачем, оскільки вказані документи не підтверджують жодного факту, на які сторони посилалися, як на підстави своїх вимог та заперечень, тобто є неналежними доказами.

Заслухавши пояснення сторін, дитну, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Згідно ч.1 ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно ч.5 ст.183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Щодо припинення стягнення аліментів із позивача.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що з 25.07.2025 дитина сторін спору, ОСОБА_1 , почав проживати з батьком, позивачем.

Посилання представника відповідача на те, що дитина відстає у своєму психічному розвитку та не може самостійно приймати виважені рішення, судом до уваги не приймаються, оскільки цей факт спростовується матеріалами справи, зокрема, характеристикою з місця навчання дитини, крім того для правильного вирішення спору у цій частині значення має тільки сам факт зміни місця проживання дитини за її волею, а не причини, які сонукали дитину до цього. Таке бажання дитини не може бути обмежене ніякими сторонніми факторами, у тому числі і тим, що дитина за своїм психологічним розвитком не здатна приймати правильні, на думку дорослого, рішення.

Отже, стягнення з позивача аліментів на утримання дитини, за умови, що ця дитина проживає з ним та перебуває на його утриманні, суперечить положенням статті 181 СК України, за якою аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду до стягнення з одного з батьків дитини на користь того з батьків, разом з яким проживає дитина.

Нарахування аліментів за період, коли дитина не проживала з матір`ю, суперечить цільовому призначенню аліментів, за рахунок яких утримується дитина.

За таких обставин підстава стягнення з позивача аліментів на користь відповідачки відпала, що узгоджується із приписами ч.1 ст.182 СК України.

Спосіб захисту прав обраний позивачем відповідно до ч. 1 ст. 273 ЦПК України.

Отже позов у цій частині подлягає задоволенню.

Щодо стягнення аліментів на користь позивача.

У судовому засіданні не встановлено обставин, за яких відповідачка могла би бути звільнена від обов`язку утримувати свого неповнолітнього сина.

Визначаючи розмір аліментів, які належить стягнути із відповідача, суд дійшов таких висновків.

Судом враховано, що відомостей про доходи та платоспроможність відповідача позивачем не надано. Представнк відповідачки вказувала на те, що ОСОБА_2 працює та отримує дохід.

Водночас, обов`язок утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття не залежить від платоспроможності батьків.

На переконання суду необхідність утримувати своїх дітей має пріоритетне значення перед потребами відповідача, водночас додаткове утримання 1/4 частини з його заробітку (доходу) не буде становити для відповідача непомірний фінансовий тягар. Натомість дитина буде забезпечена коштами, необхідними для її життя та гармонійного розвитку.

Суд наголошує на тому, що аліменти на утримання неповнолітніх дітей стягуються на користь того із батьків, з ким ці діти проживають.

Посилання відповідачки на те, що на даний час до неї пред`явлено позов про стягнення аліментів на другу дитину, суд до уваги не приймає, оскільки справа, на яку вказувала відповідачка, не вирішена. Крім того, навіть після ухвалення вказаного рішення, відповідачка не позбвлена можливості звернутися до суду із позовом про зменшення розміру аліментів.

Отже, суд вважає можливим щомісячно стягувати з відповідачки на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 2422,40 грн. (за дві позовні вимоги), оскільки позивач звільнений від сплати судового збору у цій частині позову.

Керуючись ст.ст.180 - 183, 191 СК України, ст.ст.4 - 13, 81, 133, 141, 259, 263 - 265, 268, 280 - 282 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів на дитину, задовольнити повністю.

Припинити стягнення аліментів з ОСОБА_1 , що стягуються на користь ОСОБА_2 , на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі ухвали Подільського районного суду м. Києва від 21 листопада 2024 року у справі № 758/3882/24, починаючи з 25 липня 2025 року.

Стягувати щомісячно із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів та заробітку щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви, з 14 серпня 2025 року, і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави (отримувач коштів - ГУК у м.Києві / м.Київ / 22030106; код ЄДРПОУ отримувача - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) - 899998; рахунок отримувача - UA0026001; код класифікації доходів бюджету - 22030106) судовий збір в сумі 2422,40 (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

позивач: ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

Суддя В. П. Антипенко