Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2025 р. Кобеляцький районний суд Полтавської області в складі:

судді Мороз Т.М.,

з участю:

секретаря судового засідання Крейс О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кобеляки в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

23.04.2025 до суду надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що 26.08.2021 між АТ «Банк Форвард» та відповідачем було укладено договір про банківське обслуговування фізичних осіб, шляхом підписання анкети-заяви №300001432 про акцепт Публічної пропозиції АТ «Банк Форвард», відповідно до якого ОСОБА_1 було відкрито поточний рахунок та надано кредит у сумі 21 487,07 грн на строк 609 днів з 26.08.2021 по 26.04.2023. Відповідач зобов`язався повернути кредит та сплачувати плату за користування кредитом відповідно до умов цього Договору. Станом на дату відступлення права вимоги заборгованість відповідача за кредитним договором №300001432 становить 25251,75 грн, а саме: заборгованість за тілом кредиту 21487,07 грн; заборгованість за відсотками 3764,68 грн. 25.07.2024 АТ «Банк Форвард» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» укладено Договір №GL1N426202/1 про відступлення прав вимоги. Таким чином позивач отримав право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. На підставі викладеного, представник позивача прохав суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №300001432 від 26.08.2021 року в розмірі 25251,75 грн та сплачений судовий збір.

Ухвалою суду від 29.04.2025 по справі відкрито провадження та призначено судове засідання.

11.06.2025 до суду від представника відповідача, адвоката Пелиха О. В., надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого за твердженнями ОСОБА_1 вона на умовах і в сумі вказаній в матеріалах позовної заяви кредит не отримувала, а той, що отримувала погасила (а. с. 72).

13.06.2025 до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, згідно якого на підтвердження укладення кредитного договору представником позивача надано копію анкети-заяви про акцепт публічної пропозиції АТ «Банк Форвард», а також копію паспорту споживчого кредиту, графік платежів. Вказаний кредитний договір укладений у письмовій формі та підписаний сторонами. На підтвердження відкриття Банком рахунку та перерахування коштів представником позивача долучено до позовної заяви копію Виписки по особовим рахункам угоди №300001432 від 26.08.2021 року. З Виписки можна простежити що Відповідачка не вносила коштів на погашення боргу. На підставі викладеного представник позивача прохала задовольнити позовні вимоги у повному обсязі (а. с. 80-82).

Представник позивача Однороз Ю. А. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги з підстав, викладених в позові та прохала їх задовольнити. Вказала, що в неї відсутні відомості про сплату відповідачем коштів у сплату кредиту.

Представник відповідача, адвокат Пелих О. В., в судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог. Зазначив, що відповідач хоча і укладала кредитний договір, однак погасила заборгованість в повному обсязі. Дату погашення та яким чином здійснювалася сплата ОСОБА_1 не пам`ятає.

Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали, дійшов наступного.

Судом встановлено, що 26.08.2021 року ОСОБА_1 підписала Анкету-заяву №300001432 про акцепт Публічної пропозиції АТ «Банк Форвард» на укладення Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Банк Форвард» (а. с. 4-6).

Відповідно до умов Анкети-Заяви сума кредиту становить 21 487,07 гривень; строк кредиту 609 днів; з 26.08.2021 по 26.04.2023; ставка по кредиту (на строкову частину основного боргу): 0,01%; ставка по кредиту (на прострочену частину основного боргу): 0,00001%. Щомісячна комісія без ПДВ 706,92 гривень.

Суду також надано паспорт споживчого кредиту, графік платежів за продуктом Реструктуризація 45, що підписані відповідачем (а. с. 7).

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

Укладення кредитного договору не заперечується стороною відповідача, а тому суд вважає факт укладення кредитного договору №300001432 доведеним.

Відповідно до розрахунку заборгованості АТ «Банк Форвард» за договором кредиту №300001432 ОСОБА_1 має заборгованість у розмірі 25 251,75 гривень, з яких за тілом кредиту 21 487,07 гривень, за відсотками 3764,68 гривень. З наданого розрахунку вбачається, що тіло кредиту нараховано в період з 26.05.2023 по 25.06.2023, відсотки за період з 26.08.2021 по 25.02.2022 (а. с. 9).

25.07.2024 між АТ «Банк Форвард» та позивачем укладено договір про відступлення прав вимоги №GL1N426202/1 (а. с. 15-17).

Згідно витягу з реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються до договору №GL1N426202/1, позивач отримав право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №300001432 у розмірі 25 251,75 гривень, з яких за тілом кредиту 21 487,07 гривень, за відсотками 3764,68 гривень (а. с. 18).

Також суду надано платіжну інструкцію №4170 від 23.07.2024 про сплату за договором про відступлення прав вимоги №GL1N426202/1 (а. с. 18).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ч. 1 ст. 513, ст. 514 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

На підтвердження розміру заборгованості за спірним кредитним договором суду також надано виписку по особовим рахункам ОСОБА_1 , згідно якої 26.08.2021 відповідачу видано кредит №300001432 у розмірі 21 487,07 гривень. Відповідачем здійснювалось погашення заборгованості за період з 28.09.2021 по 27.01.2022. Станом на 27.01.2022 заборгованість становить 0 гривень. Також відповідачем погашено відсотки за кредитним договором у розмірі 3764,68 гривень (а. с. 10-11).

В постанові Верховного Суду від 14 квітня 2021 року у справі №759/11453/20 зроблено правовий висновок про те, що виписка за картковим рахунком, є належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту, що відповідає пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75, та узгоджується з правовою позицією, висловленою у постанові Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18-ц (провадження № 61-9618св19).

Відповідно до постанови Верховного Суду від 23.03.2023 року у справі №910/3105/21 розрахунок заборгованості складений банком в односторонньому порядку сам по собі не є первинним документом в розумінні статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», оскільки не відповідає вимогам встановленим зазначеною нормою для первинних документів. Тобто розрахунок заборгованості самостійно, за відсутності первинних документів, не може вважатися доказом, який підтверджує суму видачі банком кредиту позичальнику, суми траншів кредиту, дату коли саме та яка сума кредитних коштів була повернута позичальником банку за відображеним у ньому періодом і як наслідок загальну суму боргу тощо.

На підставі викладеного, суд вважає надану виписку за особовим рахунком належним та допустимим доказом, який підтверджується розмір виданого кредиту, суми сплачені відповідачем на погашення заборгованості та розмір заборгованості за наданим кредитом.

Представником позивача доводів на підтвердження заборгованості у розмірі 25 251,75 гривень не наведено. Водночас з наданих стороною позивача доказів, а саме виписки за рахунком вбачається, що відповідачем ОСОБА_1 заборгованість за спірним кредитним договором погашена в повному обсязі.

Наявність заборгованості також заперечується представником відповідача, який стверджує про повну сплату за укладеним договором.

Згідно з частинами першою-четвертою статті 12, частинами першою п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до позиції Великої Палати Верховного Суду, сформованої у справі №129/1033/13-ц від 18.03.2020, принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний.

Цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням балансу вірогідностей. Суд повинен вирішити, чи існує вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує на довіру.

На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки згідно наданих стороною позивача доказів у відповідача ОСОБА_1 відсутня заборгованість за спірним кредитним договором.

Керуючись статтями 12, 259, 263 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 23.10.2025 року.

Суддя