РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

21 жовтня 2025 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області:

головуючий - суддя Овдієнко В. В.

секретар судового засідання - Кришталь А. А.,

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши за відсутності учасників справи за правилами загального позовного провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частину майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності,

у с т а н о в и в:

28.01.2025 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , а 22.04.2025 з уточненою позовною заявою, з наступними вимогами: визнати за нею право власності на частину майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, а саме: на 1/2 частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , з відповідною частиною надвірних будівель; залишити у власності відповідача 1/2 частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , з відповідною частиною надвірних будівель; стягнути з відповідача 1/2 частину вартості придбаного у період шлюбу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності, у розмірі 233 369 грн 00 коп.; стягнути на її користь судові витрати.

На обґрунтування позовних вимог зазначено, що сторони перебували у шлюбі з 29.08.1998 по 25.03.2024. Під час шлюбу, за рахунок створеного спільного сімейного бюджету, нею та відповідачем було придбано житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 51.4 кв.м, житловою площею 29.2 кв.м., який було оформлено на відповідача. Дійсна інвентаризаційна вартість житлового будинку з надвірними будівлями склала 111 500 грн 00 коп.

Крім того, під час спільного проживання ними були проведені значні покращення будинку: - встановлено "євро-паркан", залізні ворота, у будинку - металопластикові вікна, виконано ремонт та інше.

За 25 років спільного життя вони придбали наступні матеріальні цінності:

- транспортні засоби автомобіль Renault Kangoo, реєстраційний номер НОМЕР_1 , вартістю 6500 доларів США, що за даними офіційного сайту НБУ становить 274 820 грн 00 коп., причіп легковий, реєстраційний номер НОМЕР_2 , вартістю 1000 доларів США, що за даними офіційного сайту НБУ, становить 42 218 грн 00 коп.

- мототехніку та обладнання: мотоблок МБ НЕВА, вартістю 10 000 грн 00 коп.; мотоцикли Мінськ та Планета, вартістю 10 000 грн 00 коп.;

- електрообладнання та інструменти: бензиновий генератор ZDgor DMH-3300, вартістю 12 000 грн 00 коп.; зварювальний апарат SSYH Самурай, вартістю 5 300 грн 00 коп., бетономішалку FORTE EW2125P (125 л), вартістю 12 000 грн 00 коп., пневматичну гвинтівку HATS AN, вартістю 3 000 грн 00 коп., ваги бездротові (Прок. вт. 600 RX), вартістю 6 500 грн 00 коп., компресор FORTE FL50, вартістю 8 000 грн 00 коп., насосну станцію OPTIMA, вартістю 4 500 грн 00 коп., грунтозмішувальну машинку (потужністю 1,4 кВт), вартістю 5 700 грн 00 коп.;

- побутову техніку: - телевізор Samsung Smart TV UE 55 дюймів, вартістю 17 000 грн 00 коп., зернодробарку HUSGCARNA EPS, вартістю 4 300 грн 00 коп., пральну машину Indesit OMTWSA 51052W (5 кг), вартістю 6 000 грн 00 коп., бойлер ATLANTIC ROUND VMR (50 л), вартістю 4 700 грн 00 коп., морозильну ларь (500 л), вартістю 7 200 грн 00 коп., холодильну однодверну шафу INTER 550, вартістю 3 500 грн 00 коп., ноутбук ASUS, вартістю 13 000 грн 00 коп., насос каналізаційний ADLATICA, вартістю 4 500 грн 00 коп.;

- інше майно: - золоті каблучки (6 грамів, 583 проба), вартістю 6 000 грн 00 коп., бензокосу Вента, вартістю 4 000 грн 00 коп., бензопилу Goodluck 4500, вартістю 2 500 грн 00 коп.

Отже вартість майна складає 578 238 грн 00 коп.

Зазначене майно було придбане під час спільного проживання та знаходиться (чи знаходилося і було протиправно відчужене відповідачем без її згоди) у відповідача і є їхньою спільною сумісною власністю (в тому числі неподільні речі).

Регіональним сервісним центром ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях (філія ГСЦ МВС) розглянута її заява щодо надання інформації про транспортні засоби, зареєстровані за відповідачем.

Згідно даних Єдиного державного реєстру транспортних засобів, за громадянином ОСОБА_2 , ідентифікаційні дані особи збігаються з зазначеними в запиті, станом на 13.03.2025 транспортні засоби не зареєстровані.

За період з 29.08.1998 за відповідачем були зареєстровані наступні транспортні засоби:

1. 27.07.2007 на ім`я ОСОБА_2 зареєстровано причіп КРД 050100, 2007 року випуску, на підставі акту МВЧ № 706211 від 27.06.2007, виданого ТОВ "Корида-Тех", який перереєстровано на нового власника 04.04.2024 на підставі договору купівлі-продажу №7565/24/009156 від 04.04.2024, укладеного в Мереф`янській філії ТОВ "ДІМЕТРЕЛ";

2. 28.02.2020 на ім`я ОСОБА_2 зареєстровано автомобіль RENAULT Kangoo, 2008 року випуску, об`єм двигуна 1149 см3, на підставі митної декларації UA2 05 03 0/2 020/0054 82 від 21.02.2020, виданої Волинською митницею, який 03.04.2024 перереєстровано на нового власника на підставі договору купівлі-продажу № 6349/2024/4418553 від 03.04.2024, укладеного в ТСЦ № 6349.

Отже, відповідач продав без її згоди, через декілька днів після розірвання шлюбу, належне їм на праві спільної сумісної власності майно, що, безумовно, порушує її права, в зв`язку з чим вона з звернулася з відповідним позовом.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 30.01.2025 прийнято позовну заяву, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 03.03.2025, а також відмовлено позивачу у клопотанні про витребування доказів.

03.03.2025 за заявою позивача ОСОБА_1 відкладено підготовче засідання на 22.04.2025.

22.04.2025 позивач ОСОБА_1 подала уточнену позовну заяву та клопотання про витребування доказів.

22.04.2025 ухвалою суду прийнято до провадження уточнену позовну заяву позивача ОСОБА_1 , витребувано від КП "Зміївське бюро технічної інвентаризації, землевпорядкування, містобудування та архітектури" Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області копію договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Зміївського РНОХО 05.11.2001, р-р № 2184, зареєстрованого в КП "Зміївське БТІ" 07.11.2001, книга запису реєстру № 2-165, із зазначенням технічних характеристик будинку та надвірних будівель, та відкладено підготовче засідання на 19.06.2025.

06.05.2025 до суду надійшла витребувана інформація.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 19.06.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 13:00 годину 19.06.2025, та того ж дня відкладено судовий розгляд у зв`язку з відсутністю відомостей про належне повідомлення про час і місце судового розгляду учасників справи.

08.08.2025 судовий розгляд відкладено у зв`язку з відсутністю відомостей про належне повідомлення відповідача про дату та час судового розгляду справи.

11.09.2025 судовий розгляд відкладено за заявою позивача.

21.10.2025 належним чином повідомленні учасники справи на судове засідання не з`явилися.

Позивач ОСОБА_1 подала заяву, в якій просила проводити розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечувала.

Відповідач ОСОБА_2 не повідомив про причини повторної неявки в судове засідання, будь-яких заяв по суті справи чи з процесуальних питань не подавав, хоча мав для цього достатньо часу.

Суд не має відомостей про причину повторної неявки відповідача, який повідомлявся про час і місце розгляду справи у порядку, визначеному Цивільним процесуальним кодексом України, і від якого не надійшли відзив чи заява про судовий розгляд за його відсутності, що дало підстави вирішити справу на підставі наявних у ній даних (постановити заочне рішення) у відповідністю з частиною 4 статті 223, частиною 1 статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, проти чого не заперечувала позивач і, що відповідає передбаченим статтею 2 ЦПК України завданням та основним засадам цивільного судочинства, в тому числі і щодо розумності строків розгляду справи судом.

В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Як зазначає Верховний Суд, якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не заявилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору (Постанова КЦС ВС від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18.)

У цій справі суд вважає, що наявних у справі достатньо матеріалів для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи.

Зважаючи на те, що всі належним чином повідомлені учасники справи в судове засідання не з`явилися, і це не перешкоджає розгляду справи по суті, судовий розгляд справи проведено за відсутності учасників справи на підставі наявних у суду матеріалів. При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши доводи позовної заяви, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного:

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. ст. 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 25.03.2024 (справа № 621/178/24) розірвано шлюб між сторонами у цій справі, що був укладений 29.08.1998 (а. с. 13).

З копії паспорта громадянина України НОМЕР_3 вбачається, що позивач ОСОБА_1 з 29.10.2003 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 10-12).

За відомостями довідки відділу центр надання адміністративних послуг Слобожанської селищної (нині міської) ради Чугуївського району Харківської області № 01-21/139 від 29.01.2025, відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 24).

Згідно довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб (за наявними відомостями), виданої 02.12.2024 за № 2720 у відділі центр надання адміністративних послуг Слобожанської селищної (нині міської) ради Чугуївського району Харківської області, за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а. с. 16).

Відповідно до виписки з погосподарської книги (станом на 05.11.2001), виданої 02.12.2024 за № 146/05/3-14 Слобожанською селищною (нині міською) радою Чугуївського району Харківської області, особовий рахунок № НОМЕР_4 в погосподарській книзі № 6 (адреса: АДРЕСА_1 , відкритий на ім`я ОСОБА_2 , власник будинку - ОСОБА_2 в цілому. Житловий будинок складається з 2 кімнат, має газове опалення, загальною площею 51,1 кв.м, житловою площею 29,2 кв.м (а. с. 17).

Відповідно до виписки з погосподарської книги, виданої 02.12.2024 за № 145/05/3-14 Слобожанською селищною (нині міською) радою Чугуївського району Харківської області, номер об`єкта ПГО 03-0434-1 в погосподарській книзі № 6 (адреса: АДРЕСА_1 , відкритий на ім`я ОСОБА_2 , власник будинку - ОСОБА_2 в цілому. Житловий будинок складається з 3 кімнат, має газове опалення, є зручності - водопровід, каналізація, загальною площею 61,4 кв.м, житловою площею 39,2 кв.м (а. с. 18).

Даними копії договору купівлі-продажу будинку з надвірними будівлями, посвідченого 05.11.2001 приватним нотаріусом Зміївського районного нотаріального округу Харківської області Гаврильєвим В. І., підтверджується, що відповідач ОСОБА_2 придбав у ОСОБА_4 , ОСОБА_5 будинок з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , за 13 990 грн 00 коп. (а. с. 66).

Згідно довідки КП "Зміївське БТІЗМА" Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області № 2130 від 17.12.2024, дійсна інвентаризаційна вартість житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , складає 111 500 грн 00 коп. (а. с. 19).

З листа Регіонального сервісного центра ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях (філія ГСЦ МВС) № 31/32/09/П-1059-2025-1104-2025 від 13.03.2025 вбачається, що станом на 13.03.2025 транспортні засоби за відповідачем не зареєстровані. За період з 29.08.1998 за відповідачем були зареєстровані наступні транспортні засоби: - 27.07.2007 на ім`я ОСОБА_2 зареєстровано причіп КРД 050100, 2007 року випуску, на підставі акту МВЧ № 706211 від 27.06.2007, виданого ТОВ "Корида-Тех", який перереєстровано на нового власника 04.04.2024 на підставі договору купівлі-продажу №7565/24/009156 від 04.04.2024, укладеного в Мереф`янській філії ТОВ "ДІМЕТРЕЛ"; - 28.02.2020 на ім`я ОСОБА_2 зареєстровано автомобіль RENAULT Kangoo, 2008 року випуску, об`єм двигуна 1149 см3, на підставі митної декларації UA2 05 03 0/2 020/0054 82 від 21.02.2020, виданої Волинською митницею, який 03.04.2024 перереєстровано на нового власника на підставі договору купівлі-продажу № 6349/2024/4418553 від 03.04.2024, укладеного в ТСЦ № 6349 (а. с. 57).

Отже, зі змісту позовної заяви, та доданих доказів, вбачається, що позивачем та відповідачем під час шлюбу було придбано нерухоме майно, а саме спірний житловий будинок з надвірними будівлями, а також рухоме майно у вигляді транспортних засобів та речей, пов`язаних із побутом, на суму 466 738 грн 00 коп.

Згідно до статей 22, 28 Кодексу про шлюб та сім`ю України (чинного на час придбання нерухомого майна) майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.

Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку.

В разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. В окремих випадках суд може відступити від начала рівності часток подружжя, враховуючи інтереси неповнолітніх дітей або інтереси одного з подружжя, що заслуговують на увагу.

Суд може визнати майно, нажите кожним із подружжя під час їх роздільного проживання при фактичному припиненні шлюбу, власністю кожного з них.

Статтею 57 Сімейного кодексу України передбачено, що особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: 1) майно, набуте нею, ним до шлюбу; 2) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; 3) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто; 4) житло, набуте нею, ним за час шлюбу внаслідок його приватизації відповідно до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду"; 5) земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України.

Особистою приватною власністю дружини та чоловіка є речі індивідуального користування, в тому числі коштовності, навіть тоді, коли вони були придбані за рахунок спільних коштів подружжя.

Особистою приватною власністю дружини, чоловіка є премії, нагороди, які вона, він одержали за особисті заслуги.

Суд може визнати за другим з подружжя право на частку цієї премії, нагороди, якщо буде встановлено, що він своїми діями (ведення домашнього господарства, виховання дітей тощо) сприяв її одержанню.

Особистою приватною власністю дружини, чоловіка є кошти, одержані як відшкодування за втрату (пошкодження) речі, яка їй, йому належала, а також як відшкодування завданої їй, йому моральної шкоди.

Особистою приватною власністю дружини, чоловіка є виплати (страхові виплати та виплати викупних сум), одержані за договорами страхування життя та здоров`я.

Суд може визнати особистою приватною власністю дружини, чоловіка майно, набуте нею, ним за час їхнього окремого проживання у зв`язку з фактичним припиненням шлюбних відносин.

Якщо у придбання майна вкладені крім спільних коштів і кошти, що належали одному з подружжя, то частка у цьому майні, відповідно до розміру внеску, є його особистою приватною власністю.

Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст. 61 Сімейного кодексу України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя.

Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Речі для професійних занять (музичні інструменти, оргтехніка, лікарське обладнання тощо), придбані за час шлюбу для одного з подружжя, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Статтею 63 Сімейного кодексу України, встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено за домовленістю між ними.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 Сімейного кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно ст. 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї.

Статтею 368 ЦК України передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Суб`єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом.

Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

Позивачем надано докази придбання спірного житлового будинку під час перебування у шлюбі з відповідачем, а також доведено факт придбання відповідачем транспортних засобів під час перебування у шлюбі, і їх продажу після розірвання шлюбу.

Крім того, відповідачем не спростовано відомості позовної заяви про придбання під час шлюбу з позивачем майна (мототехніки, електрообладнання, інструментів, побутової техніки, іншого майна) на суму 149 700 грн 00 коп.

За таких обставин, позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання права власності на 1/2 частину спірного нерухомого майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності, а також про стягнення компенсації у розмірі 1/2 частини від вартості рухомого майна, яке було придбане сторонами під час шлюбу, та яким відповідач розпорядився на власний розсуд після розірвання шлюбу з позивачкою, є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору (а. с. 20).

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 223, ч. 2 ст. 247, 259, 263-265, 268, 280-289, 352, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , з відповідною частиною надвірних будівель.

Залишити у власності ОСОБА_2 1/2 частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , з відповідною частиною надвірних будівель.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 233 369 (двісті тридцять три тисячі триста шістдесят дев`ять) грн 00 коп. компенсації 1/2 частини вартості придбаного у період шлюбу рухомого майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2 756 (дві тисячі сімсот п`ятдесят шість) грн 49 коп. на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте Зміївським районним судом Харківської області за письмовою заявою відповідача, яка може бути ним подана протягом тридцяти днів з дня його складення.

Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити в апеляційному порядку рішення повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 .

Відповідач - ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_6 .

Повне рішення складене 21.10.2025.

Головуючий: В. В. Овдієнко