Номер провадження: 22-ц/813/4545/25
Головуючий у першій інстанції Тополева Ю. В.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.10.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого судді Сєвєрової Є.С.,

суддів: Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М.,

за участю секретаря Малюти Ю.С.,

учасники справи:

позивач, відповідач за зустрічним позовом - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЖК Люксембург»,

відповідач, позивач за зустрічним позовом ОСОБА_1 ,

третя особа ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 11 лютого 2025 року у складі судді Тополевої Ю.В.,

встановив:

2. ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних та зустрічних позовних вимог

У серпні 2023 року, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЖК Люксембург» (далі - ОСББ «ЖК Люксембург») звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якому просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за внесками по квартирі АДРЕСА_1 :

- суму боргу у розмірі 30987,93 грн., за період з 01.02.2021 по 30.06.2023;

- інфляційні втрати у розмірі 527,28 грн., за період з 01.02.2021 по 23.02.2022;

- 3% річних у розмірі 121,68 грн., за період з 01.02.2021 по 23.02.2022;

- витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684,00 грн.

Позов обґрунтований тим, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , в якому створено Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЖК Люксембург». Відповідно до ч. 9 ст. 15 Закону Про ОСББ співвласник зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Представник позивача зазначає, що ОСОБА_1 має заборгованість зі сплати внесків на управління будинком та прибудинковою територією, опалення (утримання котельної), забезпечення холодною водою та водовідведення, вивезення побутових відходів, охорони комплексу, розподілу природного газу у розмірі 30987,93 грн. за період з 01.02.2021 по 30.06.2023. Зазначена заборгованість утворилась внаслідок того, що в період з лютого 2021 року по липень 2023 року оплата за нарахованими щомісячними внесками відповідачем взагалі не проводилась. Крім того, оскільки відповідач прострочила виконання грошового зобов`язання, їй нараховано інфляційні втрати у розмірі 527,28 грн., та три відсотки річних у розмірі 121,68 грн., за період з 01.02.2021 по 23.02.2022.

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 подала до суду зустрічну позовну заяву до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЖК Люксембург», за участі третьої особи: ОСОБА_2 про зобов`язання зробити перерахунки в якому просить:

-зобов`язати ОСББ «ЖК «Люксембург» виконати перерахунок нарахованих комунальних платежів за постачання теплової енергії до квартири за адресою АДРЕСА_2 , а саме скасувати нараховані після 17.12.2021 платежі за послуги постачання теплової енергії (послуги опалення) у зв`язку з ненаданням таких послуг до квартири за адресою АДРЕСА_2 ;

-зобов`язати ОСББ «ЖК «Люксембург» виконати перерахунок нарахованих членських внесків на утримання будинку та прибудинкової території для квартири за адресою АДРЕСА_2 , а саме виконати перерахунок всіх сплачених та несплачених внесків за розмірами які були встановлені до 07.04.2017 у зв`язку з тим, що протокол загальних зборів ОСББ «ЖК «Люксембург»» №1 від 07.04.2017 про затвердження членських внесків на утримання будинку та прибудинкової території було скасовано Господарським судом Одеської області.

Зустрічний позов обґрунтований тим, що 17.12.2021 квартиру ОСОБА_1 було від`єднано від будинкової мережи опалення шляхом фізичного демонтажу частини елементів розподілу теплової енергії та приладу обліку спожитої теплової енергії. У проміжок часу між 18.12.2021 та 21.12.2021 чоловіком ОСОБА_1 , ОСОБА_2 було подано заявку до Хмельницького ВП Малиновського ВП ГУНП України в Одеській області про крадіжку, так як згідно із вищезазначеними технічними умовами прилад обліку спожитої теплової енергії та частина елементів розподілу теплової енергії належали власнику квартири за адресою АДРЕСА_2 . 04.01.2022 головний інженер ОСББ «ЖК «Люксембург» Бобровніков О.О. видав довідку про від`єднання квартири за адресою АДРЕСА_2 , яке було проведено в.о. голови ОСББ «ЖК «Люксембург» Резніченко Г.Г. та сантехніком ОСББ «ЖК «Люксембург» у його присутності та демонтовано частину елементів розподілу теплової енергії з метою недопущення повторного включення до будинкової системи опалення. У лютому 2023 року ОСОБА_1 стало відомо, що ОСББ «ЖК «Люксембург» нараховувало та нараховує сплату за опалення її квартири за адресою АДРЕСА_2 , оскільки, елементи розподілу теплової енергії у поверховому вузлі розподілу теплової енергії було відновлено за рахунок ОСББ «ЖК «Люксембург», але без встановлення приладу обліку теплової енергії. ОСОБА_1 стверджує, що жодного документу, листа, тощо, відносно цієї події нею отримано не було. Вказує, що її знайомою було підтверджено, що опалення у квартирі відсутнє та на радіаторах все ще демонтовані заглушки з метою запобігання розриву радіаторів, що унеможливлює подачу опалення через витікання носія теплової енергії та підтверджує його відсутність. Виходячи з вищенаведеного ОСОБА_1 вважає, що ОСББ «ЖК «Люксембург» не проводило постачання теплової енергії до її квартири, але робило нарахування за її споживання.

ОСОБА_1 також зазначила, що 24.05.2023 Господарський суд Одеської області ухвалив рішення по справі № 916/1294/21, яким визнав недійсним рішення загальних зборів ОСББ «ЖК Люксембург» про встановлення розмірів внесків співвласників, що оформлено протоколом загальних зборів ОСББ «ЖК Люксембург» №1 від 07.04.2017 про затвердження членських внесків на утримання будинку та прибудинкової території, яке залишене в силі 03.10.2023 Південно-західним апеляційним господарським судом.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції, мотивування його висновків

Рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 11 лютого 2025 року позов ОСББ «ЖК Люксембург» задоволено: стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСББ «ЖК Люксембург» заборгованість за внесками по квартирі АДРЕСА_1 суму боргу у розмірі 30987 гривень 93 копійок за період з 01.02.2021 по 30.06.2023; інфляційні втрати у розмірі 527 гривень 28 копійок, за період з 01.02.2021 по 23.02.2022; 3% річних у розмірі 121 гривню 68 копійок, за період з 01.02.2021 по 23.02.2022 та судовий збір у розмірі 2684 гривень 00 копійок. Зустрічний позов ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Рішення суду мотивоване тим, щовідповідачкою не надано належних, допустимих і достовірних доказів відсутності опалення у її квартирі в період формування заборгованості, а також доказів надання послуг не в повному обсязі або неналежної якості. Також не доведено необґрунтованість розрахунку заборгованості. Враховуючи прострочення виконання грошового зобов`язання, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення інфляційних втрат та 3% річних та відповідно задоволення позову ОСББ «ЖК Люксембург».

Короткий зміст вимог та доводів апеляційної скарги

Не погодившись з вищевказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить суд скасувати рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 11 лютого 2025 року та винести нове рішення за результатом розгляду справи у апеляційній інстанції. Також просить винести ухвалу, якою визначити статус ОСОБА_2 у даній справі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що їй не відомо зміст та підстави позовної заяви, її копії вона не отримувала. Суд задовільнив позов з вимогою стягнути з неї 30987,93грн. боргу, однак згідно до квитанції на оплату комунальних услуг за червень 2023 року загальна нарахована сума боргу складала 26934,94 грн., а в квитанції на оплату комунальних услуг за липень 2023 року вже 30934,94 грн., що і є сумою позову. При цьому у квитанції на оплату комунальних послуг за липень 2023 року вказано, що останнє нарахування у розмірі 4000грн. є благодійним внеском, який не може бути представлений до позову у суді, так як є благодійним платежем. Зазначає, що позивач повинен бути надати до суду деталізацію нарахувань з вказанням місяцю, обсягу та тарифом за яким було нарахування, а також підтвердження, що на той час діяв саме такий тариф на ці послуги або членський внесок.

Судом першої інстанції помилково було зазначено, що ОСОБА_1 не було надано належних та допустимих доказів того, що в її квартирі в період формування заборгованості було відсутнє опалення, або що позивачем надавались послуги не в повному обсязі, оскільки ОСОБА_1 разом із зустрічною позовною заявою було надано довідку від 04.01.2022, видану працівники ОСББ "ЖК "Люксембург" про від`єднання опалення та 2 відеозаписи, один з камери відеоспостереження, другий знятим одним з працівників ОСББ "ЖК "Люксембург". Натомість ОСББ "ЖК "Люксембург" не надано жодного доказу наявності опалення у квартирі, який би доводив зворотнє, але суд першої інстанції прийняв сторону позивача. У зустрічній позовній заяві нею також було зазначено, що в її квартирі також від`єднано батарею, що унеможливлювало подачу носія тепла до квартири, як то було зазначено ОСББ "ЖК "Люксембург" до серпня 2023 року, так як лише у серпні 2023 року мати її чоловіка ОСОБА_3 почала проживати у її квартирі та викликала сантехніка для повторного встановлення та під`єднання радіаторів до системи опалення.

Доводи скарги також мотивовані тим, що судом першої інстанції було задоволено вимоги стосовно стягнення інфляційних втрат та трьох відсотки річних, однак вказані витрати мали бути розраховані із розрахунку реальної суми заборгованості та з дати визнання цієї заборгованості судом.

Судом першої інстанції проігноровано (не відмовлено, не задоволено) прохання ОСОБА_1 відносно залучення її чоловіка - ОСОБА_2 у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог зі сторони відповідача.

Позиція позивача та третьої особи в суді апеляційної інстанції

На адресу апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу від ОСББ "ЖК "Люксембург" та ОСОБА_2 не надходив, однак відповідно до положень ч.3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Явка сторін в суді апеляційної інстанції

В судове засідання, призначене на 16.10.2025 сторони не з`явилися, хоча були повідомлені належним чином, у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України, що підтверджується письмовими матеріалами справи, заяв про відкладення розгляду справи не надали.

Слід зазначити, що ухвалою Одеського апеляційного суду від 15.10.2025 клопотання ОСОБА_2 про забезпечення проведення судового засідання у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів у справі було задоволено, забезпечено проведення в режимі відеоконференції судового засідання, призначеного на 16.10.2025 о 11 год. 30 хв. за участю ОСОБА_2 . Однак, у встановлений судом час, ОСОБА_2 на зв`язок не вийшов, що підтверджується протоколом судового засідання в режимі відеоконференції №5293624.

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

3.МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при постановленні судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

Встановлені обставини по справі. Визначення відповідно до встановлених обставин правовідносин

Встановлено, що власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку АДРЕСА_3 , корпуси АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_10 , відповідно до Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» 29.11.2001 № 2866-ІІІ, було створено Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЖК Люксембург», про що зазначено в п. 1.1. Статуту ОСББ в новій редакції, який затверджений загальними зборами ОСББ протокол №1 від 22.09.2022.

Згідно акту передачі в експлуатацію від 20.05.2014, зокрема, корпус №7 був переданий в експлуатацію ОСББ «ЖК Люксембург» (том: 1, а.с. 29-32).

Відповідно до п. 2.1 Статуту ОСББ «ЖК Люксембург», метою створення Об`єднання є забезпечення і захист прав співвласників щодо користування, володіння і розпорядження спільним майном будинку, збереження і поліпшення техніко-економічних характеристик будинку з метою комфортного проживання (перебування) користувачі житлових та нежитлових приміщень, зниження витрат і втрат ресурсів на утримання спільного майна і на споживання житлово-комунальних послуг, благоустрою прибудинкової території та побутового обслуговування населення, дотримання співвласниками своїх обов`язків, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та цим Статутом.

Відповідачка ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, свідоцтвом про право власності (том 1, а.с. 107).

Однак ОСОБА_1 має заборгованість зі сплати внесків на управління будинком та прибудинковою територією, опалення (утримання котельної), забезпечення холодною водою та водовідведення, вивезення побутових відходів, охорони комплексу, розподілу природного газу у розмірі 30987,93 грн. за період з 01.02.2021 по 30.06.2023.

Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції, та застосовані норми права.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються яка на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтями 5, 12, 13, 81, 83 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (факті), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).

У частині першій ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Встановивши обставини справи, дослідивши та оцінивши усі надані сторонами письмові докази й наведені доводи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про задоволення позовних вимог ОСББ «ЖК Люксембург».

Так, правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку унормовані Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».

Цей Закон регулює порядок створення, реєстрації, реорганізації, діяльності і ліквідації об`єднань, асоціацій; відносини суб`єктів права власності щодо користування та розпорядження нерухомим майном у об`єднанні, асоціації; відносини між об`єднаннями та асоціаціями; відносини між об`єднаннями, асоціаціями і органами державної влади та органами місцевого самоврядування; відносини між об`єднаннями і господарюючими суб`єктами.

За приписами ст. 1 Закону Україну «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» асоціація власників жилих будинків - це юридична особа, створена для представлення спільних інтересів об`єднань. Управителем є юридична особа, яка здійснює управління неподільним та загальним майном ж/к за дорученням власника (власників) майна і забезпечує його належну експлуатацію.

Діяльність об`єднань і асоціацій регулюється цим Законом, Цивільним, Житловим та Земельним кодексами України, іншими нормативно-правовими актами та статутом об`єднання, асоціації. До складу асоціації можуть входити об`єднання та власники садиб, що використовують спільно внутрішньо квартальні інженерні мережі (споруди) (ст.ст. 3, 8 Закону).

Відповідно до ч. 4 ст. 4 Закону Україну «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав власників приміщень на володіння та користування спільним майном членів об`єднання, належне утримання будинку та прибудинкової території, сприяння членам об`єднання в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних із діяльністю об`єднання.

Згідно положень ст. 10 вищевказаного Закону, визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників відноситься до виключної компетенції загальних зборів співвласників. Рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону, співвласник зобов`язаний, крім іншого: виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; забезпечувати збереження приміщень, брати участь у проведенні їх реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення; поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення приміщень або їх частин; не допускати порушення законних прав та інтересів інших співвласників; дотримуватися вимог правил утримання житлового будинку і прибудинкової території, правил пожежної безпеки, санітарних норм; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі; виконувати передбачені статутними документами обов`язки перед об`єднанням.

У відповідності до ч. 1 ст. 16 Закону, об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту, шляхом скликання загальних зборів, встановлювати розміри платежів, зборів і внесків членів об`єднання, а також відрахувань до резервного і ремонтного фондів.

Згідно з ч.ч 5, 8 ст. 22 Закону, у разі, якщо правління об`єднання самостійно здійснює функції управителя, воно за договором із постачальниками комунальних послуг може бути колективним замовником (абонентом) таких послуг. У цьому випадку об`єднання несе повну відповідальність за своєчасну сплату вартості фактично спожитих членами об`єднання комунальних послуг. Відмова від укладення договору, від оплати рахунків або несплата рахунків не допускається. Такі дії є порушенням прав інших членів об`єднання і підставою для звернення до суду про стягнення заборгованості з плати за відповідними рахунками у примусовому порядку.

Пунктами 1, 5, 10 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» передбачено, що співвласники зобов`язані забезпечувати належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку, виконувати рішення зборів співвласників та своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 ЦК України, усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку.

Згідно ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами та зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Мотиви відхилення аргументів, викладених в апеляційній скарзі

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , яка є власником квартири АДРЕСА_1 загальною площею 72,2 кв.м., має заборгованість зі сплати внесків на управління будинком та прибудинковою територією, опалення (утримання котельної), забезпечення холодною водою та водовідведення, вивезення побутових відходів, охорони комплексу, розподілу природного газу у розмірі 30987,93 грн. за період з 01.02.2021 по 30.06.2023.

Звертаючись до суду із вказаною апеляційною скарго, ОСОБА_1 посилається на те, що суд задовільнив позов з вимогою стягнути з неї 30987,93 грн. боргу, однак згідно до квитанції на оплату комунальних услуг за червень 2023 року загальна нарахована сума боргу складала 26934,94 грн., а в квитанції на оплату комунальних услуг за липень 2023 року вже 30934,94 грн., що і є сумою позову. При цьому у квитанції на оплату комунальних послуг за липень 2023 року вказано, що останнє нарахування у розмірі 4000грн. є благодійним внеском, який не може бути представлений до позову у суді, так як є благодійним платежем. Зазначає, що позивач повинен бути надати до суду деталізацію нарахувань з вказанням місяцю, обсягу та тарифом за яким було нарахування, а також підтвердження, що на той час діяв саме такий тариф на ці послуги або членський внесок.

Разом з тим, вищевказані доводи скаржниці є необґрунтованими, оскільки належних доказів того, що розмір заборгованості відрізняється від розміру заборгованості, заявленої до стягнення, скаржниця не надала. Надана ОСОБА_1 квитанція за червень 2023 року відображає лише стан розрахунків на певну дату, а не остаточну суму боргу за весь спірний період.

При цьому, не заслуговують на увагу й доводи скаржниці про те, що у квитанції за липень 2023 року вказано благодійний внесок у розмірі 4000 грн., оскільки предметом судового розгляду є позовні вимоги про стягнення заборгованість станом на 30 червня 2023 року, тобто за період, який не охоплює липень 2023 року, тому посилання скаржниці на зазначене нарахування є безпідставним, так як виходять за межі предмета позову.

Твердження ОСОБА_1 про відсутність деталізації нарахувань спростовуються наявними у справі матеріалами, а саме Деталізацією розрахунку заборгованості по об`єкту АДРЕСА_2 (том 1: а.с.108). Вказаний розрахунок позивача містить відомості про період, вид послуг, обсяг нарахувань та розмір заборгованості. При цьому ОСОБА_1 не подано жодного доказу, який би свідчив про невірність зазначених даних або про ненадання відповідних послуг.

Колегія суддів не може також погодитись із доводами апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції безпідставно не було враховано надані ОСОБА_1 докази щодо відсутності опалення у квартирі в спірний період, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження зазначених обставин ОСОБА_1 подано довідку від 04.01.2022, Вих.№06, складену працівниками ОСББ «ЖК Люксембург», а також відеофайли. Однак зазначені матеріали не можуть бути визнані належними і допустимими доказами відсутності надання послуг з опалення у спірний період, оскільки за змістом зазначеної довідки, 17 грудня 2021 року квартиру ОСОБА_1 було від`єднано від системи опалення у зв`язку із заборгованістю за раніше надані послуги. Тобто документ підтверджує не факт технічної неможливості надання послуг або їх ненадання з боку позивача, а навпаки наявність заборгованості з боку споживача, унаслідок чого і було здійснено тимчасове відключення.

Таким чином, зазначена довідка не спростовує висновків суду першої інстанції, а лише підтверджує, що ОСОБА_1 не виконувала свого обов`язку зі сплати внесків за надані послуги, що й стало причиною відключення.

Більш того, навіть за умови тимчасового відключення радіаторів опалення в окремій квартирі, власник житла не звільняється від обов`язку сплачувати внески на утримання та обслуговування спільного майна, до якого належить і система опалення будинку в цілому.

Натомість позивачем ОСББ «ЖК Люксембург» надано розрахунок заборгованості, який підтверджує нарахування плати за послуги відповідно до затверджених рішень загальних зборів та діючих тарифів, а доказів, що послуги надавались не в повному обсязі або з порушенням умов, ОСОБА_1 до суду не надано. Не надано таких доказів і до суду апеляційної інстанції.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про недоведеність тверджень ОСОБА_1 щодо відсутності опалення у квартирі та правомірно виходив із наявності обов`язку власника житла сплачувати відповідні внески на управління та утримання будинку.

Доводи апеляційної скарги щодо нібито неправомірності нарахування інфляційних втрат та 3?% річних є безпідставними, оскільки суд першої інстанції правомірно нарахував ці суми виходячи з встановленої заборгованості та у строки, передбачені законом. При цьому, свого контр розрахунку на спростування наведеного, скаржниця ОСОБА_1 також не надала.

Є неспроможними і доводи ОСОБА_1 про те.ю що їй нібито не було відомо про зміст та підстави позовної заяви, оскільки факт подання останньою зустрічної позовної заяви свідчить про те, що вона була обізнана про предмет і підстави позову та використала свої процесуальні права для захисту своїх інтересів.

Посилання у апеляційній скарзі про нібито ігнорування судом першої інстанції прохання ОСОБА_1 щодо залучення ОСОБА_2 у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, є безпідставними, оскільки у вступній частині оскаржуваного рішення зазначено, що ОСОБА_2 залучений у якості третьої особи, що свідчить про фактичне задоволення відповідного клопотання.

Жодних інших доводів на спростування висновків суду, апеляційна скарга ОСОБА_1 не містить.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги, з посиланням на норми процесуального права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є недоведеними, а тому її треба залишити без задоволення.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374, ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги залишає судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержання норм матеріального і процесуального права.

За вищевикладених обставин колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є справедливим, законним та обґрунтованим. Судом повно та всебічно досліджені наявні в матеріалах справи докази, їм надана правильна оцінка, порушень норм матеріального та процесуального права не допущено. Підстави для скасування, зміни рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 відсутні.

Порядок та строк касаційного оскарження

Згідно з п. 1 ч.1 ст. 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Підстави касаційного оскарження передбачені ч. 2 ст. 389 ЦПК України.

Частиною 1 ст. 390 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції (ст. 391 ЦПК України).

4. РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 11 лютого 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 23.10.2025

Головуючий

Судді: