Провадження № 2-н/686/2873/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у видачі судового наказу

15 жовтня 2025 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Хараджа Н.В., розглянувши заяву Комунального підприємства «Управляюча муніципальна компанія «Проскурівська» Хмельницької міської ради про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 заборгованості за послуги з управління багатоквартирним будинком,-

встановив:

До Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області надійшла вказана заява, в якій заявник просив солідарно стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 заборгованості за послуги з управління багатоквартирним будинком в сумі 18430,32 грн., яка виникла за період з 01.07.2022 р. по 01.09.2025 р.

Розглянувши надані матеріали, приходжу до висновку про необхідність відмовити у видачі судового наказу з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» № 14 від 23 грудня 2012 року, наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Виходячи з того, що наказне провадження є безспірним, в його порядку задовольняються тільки ті вимоги заявника, що мають безспірний характер.

Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 за № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання цих послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків.

Відповідно до ст.ст. 1, 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальним споживачем є власник (співвласник) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги; споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором; дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Відповідно ст.ст. 67, 68 ЖК України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги» усі власники та повнолітні члени сім`ї власника зобов`язані брати участь у витратах по утриманню квартири.

Положеннями ст. 64 ЖК України встановлено, що члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору.

За змістом ст. 156 ЖК України, члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Члени сім`ї власника будинку (квартири) зобов`язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім`ї власника зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і прибудинкової території та проведенню ремонту. Спори між власником та членами його сім`ї про розмір участі в витратах вирішуються в судовому порядку.

В даній заяві Комунальне підприємство «Управляюча муніципальна компанія «Проскурівська» Хмельницької міської ради просить стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 заборгованість за послуги з управління багатоквартирним будинком за адресою: АДРЕСА_1 , в сумі 18430,32 грн., яка виникла за період з 01.07.2022 р. по 01.09.2025 р.

При цьому згідно тесту судового наказу заявник вказує, що за цією адресою власником житла є ОСОБА_5 .

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 мають реєстрацію місця проживання за вказаною адресою та користуються ЖКП нарівні з власником вказаного житла.

При цьому, як вбачається з довідки УМК «Проскурівська» від 09 вересня 2025 року за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано 8 осіб, з яких двоє є неповнолітніми, однак вимогу щодо стягнення заборгованості пред`явлено Комунальним підприємством «Управляюча муніципальна компанія «Проскурівська» Хмельницької міської ради лише до чотирьох, при цьому з цього переліку виключено власника житла - ОСОБА_5 , а обрахунок заборгованості відповідно до позову зроблено на 8 осіб.

Обґрунтування чому саме вимога пред`явлена не до всіх повнолітніх членів сім`ї, в тому числі й власника житла, матеріали не містять.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 541 ЦК України, солідарний обов`язок або солідарна вимога виникає у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу; із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Згідно із ч. 2 ст. 167 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Таким чином, оскільки заявлені вимоги не є безспірними, а також враховуючи неподільність предмета зобов`язання при солідарному стягненні, у видачі судового наказу необхідно відмовити.

Згідно ч. 2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 27, 160, 161, 162, 165, 166, 259, 260 ЦПК України, суддя

постановила:

Відмовити Комунальному підприємству «Управляюча муніципальна компанія «Проскурівська» Хмельницької міської ради у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 заборгованості за послуги з управління багатоквартирним будинком.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Суддя Хмельницького

міськрайонного суду Н.В. Хараджа