Справа №751/6812/25
Провадження №2-о/751/171/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2025 року місто Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Деркача О. Г.

при секретарі Курач В. С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

ВСТАНОВИВ:

04.08.2025 року представник заявника адвокат Прокоф`єв Б.І., який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до Новозаводського районного суду міста Чернігова з заявою, в якій просить встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , правовстановлюючого документу, а саме Договору купівлі-продажу 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , укладеного 04.05.1979 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , посвідченого Другою чернігівською державною нотаріальною конторою, зареєстрований в реєстрі №1-1743.

Вимоги заяви обгрунтовані тим, що заявник ОСОБА_1 є власником 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 на підставі Договору купівлі-продажу від 04.05.1979 року, укладеного між заявником та заінтересованою особою ОСОБА_2 . В Договорі купівлі-продажу від 04.05.1979 року, зареєстрованого в реєстрі №1-1743 прізвище заявника зазначено як « ОСОБА_3 ». Зазначає, що на даний час заявник виявив бажання здійснити державну реєстрацію свого права власності на вказану частину будинку в новому Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, але при консультації з державним реєстратором, було виявлено, що прізвище заявника в новому паспорті громадянина України зазначено як « ОСОБА_4 », тоді як в Договорі купівлі-продажу прізвище покупця зазначено як « ОСОБА_3 », що не дає можливості державному реєстратору встановити безспірність факту, що це одна і таж особа та як наслідок підтвердити заявнику право власності на відповідну частину будинку. Вважає, що така плутаниця в буквах виникла, через написання прізвища заявника в паспорті громадянина України по новому, оскільки заявник виявив бажання, щоб його прізвище написали з урахуванням української фонетики. Вказує, що факт того, що ОСОБА_1 і ОСОБА_1 є однією особою і відповідний житловий будинок належить ОСОБА_1 підтверджується письмовими доказами, а саме: Державним актом на право власності на земельну ділянку на якій знаходиться житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , Серії ЯГ № 876285 від 14.09.2007 року, який виданий на ім`я ОСОБА_1 ; домовою книгою для реєстрації громадян та проживання в даному будинку де зазначено, що заявник зареєстрований в будинку з 02.06.1979 року. Звертає увагу, що в інших документах заявника: в свідоцтві про народження, військовому квитку, довідці МСЕК, його прізвище зазначено як « ОСОБА_4 », що відповідало російській фонетиці українських прізвищ та політиці зросійщення українського суспільства. Встановлення факту належності вказаного Договору купівлі-продажу від 04.05.1979 року, має юридичне значення для заявника, оскільки надає можливість реалізувати своє право на належне оформлення (державну реєстрацію) свого права власності.

Заявник та його представник в судове засідання не з`явилися, про час та день слухання справи повідомлені належним чином. Представник заявника - адвокат Прокоф`єв Б.І., звернувся до суду із заявою, в якій просить розгляд справи проводити без його участі та участі заявника.

Заінтересована особа - ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася. Про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить зворотне поштове повідомлення. Заяви, клопотання до суду не надходили.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 статті 2ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб.

Як слідує зі змісту ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судому передбачених цим Кодексом випадках.

Факти що мають юридичний характер це факти з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення правовідносин.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення суд розглядає в порядку окремого провадження.

За умовами ч.3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Перелік юридичних фактів, які підлягають встановленню в судовому порядку, визначено в ч. 1 ст. 315 ЦПК України.

Так, п. 6 ч. 1 ст.315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Судом встановлено, що 04.05.1979 року між ОСОБА_1 (заявником) та ОСОБА_2 , було укладено Договір купівлі-продажу 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , укладеного 04.05.1979 року, який посвідчений Другою чернігівською державною нотаріальною конторою, та зареєстрований в реєстрі №1-1743. (а.с.8-9)

Прізвище заявника ОСОБА_1 в спірному Договорі купівлі-продажу від 04.05.1979 року та технічному паспорті на житловий будинок (1/2 частини), за адресою: АДРЕСА_1 , зазначено як « ОСОБА_3 » (а.с.8-9, 10-12), тоді як паспорт громадянина України, видано заявнику на прізвище « ОСОБА_4 », а тому в зв`язку з даною невідповідністю його прізвища у правовстановлюючих документах, останній позбавлений можливості підтвердити своє право власності на відповідну частину житлового будинку.

На підтвердження, того, що « ОСОБА_1 » і « ОСОБА_1 » є однією особою, заявником надано: Державний Акт серії ЯГ №876285 на право власності на земельну ділянку площею 0,0319 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (на якій знаходиться належна заявнику частина будинку), який зареєстрований в реєстрі за №7638 (а.с.13); копію домової книги в якій міститься інформація про місце реєстрації заявника за адресою: АДРЕСА_2 , з 02.06.1979 року, тобто фактично з часу придбання частини будинку (а.с.14-15).

В свідоцтві про народження серії НОМЕР_1 , військовому квитку серії НОМЕР_2 , довідці МСЕК №054937, прізвище заявника зазначено на російській мові « ОСОБА_4 ». (а.с.16,17)

Отже, в зв`язку з тим, що в Договорі купівлі-продажу частини будинку від 04.05.1979 року прізвище заявника зазначено « ОСОБА_3 », а не дійсне « ОСОБА_4 », останній не може реалізувати своє право на державну реєстрацію в установленому законом порядку належного йому майна.

За змістом п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів,що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, на збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у свідоцтві про народження або в паспорті, в тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Відповідно до ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Положеннями ст.80 ЦПК України установлено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно зі ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Стаття 263 ЦПК України передбачає, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

З огляду на представлені документи суд вважає доведеним факт, що Договір купівлі-продажу 1/2 частину будинку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , від 04.05.1979 року, посвідчений Другою чернігівською державною нотаріальною конторою, зареєстрований в реєстрі №1-1743, належить заявнику.

Факт належності вказаного Договору, за встановленням якого звертається ОСОБА_1 , має юридичне значення, оскільки надасть можливість заявнику здійснити державну реєстрацію свого права власності на вказану частину будинку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Даний факт інакше як у судовому порядку встановити неможливо, а отже вимоги заявника слід задовольнити.

Керуючись п.5 ч.2 ст.293, ст.294, п.6 ч.1 ст.315, 316-319 ЦПК України, враховуючи роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу- задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , правовстановлюючого документу, а саме Договору купівлі-продажу 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , укладеного 04.05.1979 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , посвідченого Другою чернігівською державною нотаріальною конторою, зареєстрований в реєстрі №1-1743.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Чернігівського апеляційного суду через Новозаводський районний суд м. Чернігова.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , (місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 ).

Заінтересована особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 (місцезнаходження: АДРЕСА_4 ).

Повний текст рішення суду складений 06.10.2025 року.

Головуючий - суддя О. Г. Деркач