Провадження № 2/638/7144/25
УХВАЛА

14 жовтня 2025 року м. Харків

Шевченківський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Малахової О.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання факту знаходження дитини на утриманні військовозобов`язаного,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі Позивач, ОСОБА_1 ) звернувся з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (далі Відповідачі), у якому просить визнати факт знаходження на утриманні Позивача неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В якості правових підстав позову зазначає статті 315-319, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України.

У відповідь на запит суду надійшла інформація з реєстру територіальної громади міста Харкова та виконавчого комітету Лебединської міської ради Сумської області надійшла інформація про зареєстроване місце проживання Відповідачів.

Ухвалою від 07.10.2025 позовну заяву залишено без руху, Позивачу надано 5-денний строк для усунення недоліків позовної заяви, шляхом визначення порядку у якому він звертається із вимогами (позовного чи окремого), визначення складу учасників справи та зазначення відомостей про них (відповідно до пункту 2 частини третьої статті 175 ЦПК України), зазначення змісту позовних вимог щодо кожного з Відповідачів (у разі звернення в позовному порядку), зазначення у заяві доказів, які підтверджують, що ОСОБА_1 є військовозобов`язаним та долучення таких доказів до заяви відповідно до кількості учасників справи.

Позивач надав заяву, у якій повідомляє, що позовна заява подавалася до суду у позовному провадженні "у зв`язку з позицією від 2024 року Великої Палати Верховного Суду України, докази усі без винятку надані у позовній заяві згідно кількості учасників по справі. Позовна вимога одна до всіх учасників справи". До позовної заяви долучив копію військового квитка серії НОМЕР_1 від 30.05.2003.

Суд, залишаючи позовну заяву без руху, зазначив про її невідповідність вимогам пунктів 4 та 5 частини третьої статті 175 ЦПК України, яка повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до частини першої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно з частиною третьою статті 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Позивач просить за правилами позовного провадження визнати факт знаходження дитини на утриманні військовозобов`язаного з метою отримання відстрочки на підставі пункту 3 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», разом з цим зміст позовної заяви зведений до посилань на положення статей 293, 315 ЦПК України, які регламентують порядок розгляду справ в окремому провадженні, та посилань положення Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Разом з тим, Позивач усуваючи недоліки, не зазначив у позовній заяві зміст позовних вимог, а саме положення закону, якими керується у позовному провадженні, яке право чи охоронюваний законом інтерес Позивача порушено Відповідачами, не зазначив обставин та доказів на підтвердження оспорення Відповідачами прав Позивача, його свобод чи інтересів. Вимога про визнання факту знаходження дитини на утриманні військовозобов`язаного заявлена Позивачем із посиланням на правила статті 315 ЦПК України, тобто у порядку окремого провадження. При цьому іншої вимоги до Відповідачів, зокрема, вимоги про вирішення спору про право, яка підлягала б розгляду у порядку позовного провадження, у позовній заяві не заявлено. Встановлення юридичного факту у позовному провадженні без заявлення вимоги про спір про право не узгоджується із правилами статті 19 ЦПК України та норм глави 6 розділу ІV ЦПК України.

Суд враховує, рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року, у яких зазначено, що право на суд не є абсолютним. Якщо законом визначений порядок для вчинення певних дій, такий порядок в силу вимог вітчизняного та Європейського законодавства повинен дисциплінувати осіб, що звертаються до суду та не допустити судовий процес у безладний рух, оскільки право на суд не є абсолютним.

Таким чином, Позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом.

Клопотання про продовження процесуального строку для усунення недоліків до суду не надходило.

Статтею 9 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, а тому прийняття до розгляду заяви, поданої без дотримання вимог статті 175 та 177 ЦПК України, може тлумачитись як надання переваги Позивачу.

Враховуючи зазначене, те що Позивач у встановлений строк не усунув недоліки позовної заяви, вказані в ухвалі від 07.10.2025, та те що відповідно до частини третьої статті 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві, суд повертає позовну заяву Позивачеві.

Згідно з частиною сьомою 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Оскільки Позивач у встановлений строк не усунув недоліки позовної заяви, вказані в ухвалі від 07.10.2025, а саме не надав фіскальний чек/квитанцію про відправлення, суд дійшов висновку про невиконання вимог статті 175 ЦПК України, що є підставою для повернення позовної заяви.

Керуючись статтею 9 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», статтями 185, 258-260 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву вважати неподаною та повернути Позивачеві.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.В. Малахова