ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 536/1242/24 Номер провадження 22-ц/814/2935/25Головуючий у 1-й інстанції Клименко С. М. Доповідач ап. інст. Лобов О. А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Лобов О.А.,

судді: Дорош А.І., Триголов В.М.,

за участю секретаря судового засідання Грицак А.Я.

розглянув у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції в м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 14 квітня 2025 року (час ухвалення судового рішення з 11:48:48 до 13:14:12; дата виготовлення повного тексту судового рішення 22 квітня 2025 року) у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ нерухомого майна в натурі та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ нерухомого майна в натурі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, апеляційний суд

У С Т А Н О В И В:

У травні 2024 року ОСОБА_2 звернулась до суду з вказаним позовом, просила з урахуванням зміни заявлених вимог ухвалити рішення, яким поділити в натурі спільне нерухоме майно: житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , і земельну ділянку, на якій вони розташовані, згідно ІІІ варіанту поділу, запропонованого експертом, з урахуванням рівності часток співвласників спірного майна.

Заявлені вимоги мотивовані тим, що їй з відповідачкою на праві спільної часткової власності належить по 1/2 частки кожній житлового будинку з господарськими будівлями в АДРЕСА_1 та земельна ділянка кадастровий номер :03:000:0295, площею 0,25 га, успадковані після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_3 . Вони не домовилися про порядок користування отриманим у спадщину нерухомим майном.

У грудні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зустрічним позовом, просила ухвалити рішення, яким здійснити поділ житлового будинку та земельної ділянки згідно висновку судового експерта Шлапак С.Л. №10/1-24 за результатами проведеної судової будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи, складеного 14.11.2024 за ІV варіантом.

Заявлені вимоги мотивовані тим, що вона та ОСОБА_2 є співвласницями домоволодіння в АДРЕСА_1 та земельної ділянки кадастровий номер :03:000:0295, площею 0,25 га за вказаною адресою, що отримані ними у спадщину після смерті батька ОСОБА_3 . Після отримання спадщини між ними фактично склався порядок користування земельною ділянкою, але житловим будинком ОСОБА_2 не користувалась, вона сплачувала всі необхідні платежі, з 2008 по 2020 рік постійно проживала в будинку, де зареєстрована по теперішній час, проводила ремонтні роботи та там знаходяться її особисті речі. Оскільки ОСОБА_2 на теперішній час не проживає в Україні та не користується своєю часткою у спільній частковій власності, нею було запропоновано її викупити, на що отримано відмову.

Рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 14 квітня 2025 року первісний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виділ (поділ) нерухомого майна в натурі задоволений.

Здійснено поділ в натурі житлового будинку господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 номер об`єкта в РПВН: 5385038 загальною площею 64,2 кв.м, житловою площею 35,1 кв.м. та земельної ділянки кадастровий номер :03:000:0295, площею 0,25 га за адресою: АДРЕСА_1 за ІІІ варіантом висновку експерта № 10/1-24 від 14.11.2024.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 12/25 частки будинку та надвірних будівель і споруд, ринковою вартістю 295 351 грн та виділено у користування такі приміщення:

по житловому будинку літ. «А,а»: коридор 1-1 площею 7,9 кв.м, котельню 1-6 площею 4,4 кв.м, кухню 1-2 площею 15,6 кв.м, що згідно додатку №2 до висновку експерта №10/1-24 від 14.11.2024 зафарбовані зеленим кольором,

по надвірним будівлям і спорудам: ганок літ. аг, літню кухню-сарай літ. Б, вбиральню літ. Г, ворота №1, огорожу №3, вимощення №4, хвіртку №5, що згідно додатку №2 до висновку експерта №10/1-24 від 14.11.2024 зафарбовані зеленим кольором.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 земельної ділянки площею 1 250 кв.м, що в додатку №5 до висновку експерта №10/1-24 від 14.11.2024 позначена на плані зеленим кольором.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на 13/25 частки будинку та надвірних будівель і споруд, ринковою вартістю 320 241 грн та виділено в користування такі приміщення:

по житловому будинку літ. «А,а»: кімнату 1-3 площею 16,2 кв.м, кімнату 1-4 площею 8,8 кв.м, кімнату 1-5 площею 8,9 кв.м, що згідно додатку №2 до висновку експерта №10/1-24 від 14.11.2024 зафарбовані синім кольором,

по надвірним будівлям і спорудам: гараж літ.В, льох літ.Д, колодязь к1, огорожу №2, що згідно додатку №2 до висновку експерта №10/1-24 від 14.11.2024 зафарбовані синім кольором.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 земельної ділянки площею 1 250 кв.м, що в додатку №5 до висновку експерта №10/1-24 від 14.11.2024 позначена на плані синім кольором.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 різницю у вартості часток в сумі 11 141 (одинадцять тисяч сто сорок одна) грн 59 коп.

В зв`язку з реальним розподілом на сторони покладено за власний рахунок провести такі переобладнання:

ОСОБА_1 : в кімнаті 1-4 за рахунок часткового демонтажу підвіконної частини існуючого віконного прорізу влаштувати дверний проріз з встановленням подвійного дверного блоку на вході в частину будинку, в кімнаті 1-4 влаштувати віконний проріз з встановленням віконного блоку, влаштувати дверний проріз в перегородці між приміщеннями 1-4 і 1-5, облаштувати вбиральню;

ОСОБА_2 : демонтувати дверні блоки в перегородках між приміщеннями 1-2 і 1-3, 1-2 і 1-5, прорізи закласти цеглою.

На сторони покладено обов?язок за власний рахунок у виділених їм частинах будинку облаштувати системи інженерного забезпечення.

Відмовлено у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ нерухомого майна в натурі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального і матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити, задовольнити зустрічний позов, поділивши спірне нерухоме майно за IV варіантом, який запропонований експертом.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначається, що суд, ухвалюючи рішення, залишив поза увагою такі істотні обставини.

За IV варіантом поділу, який запропонований експертом, перехідна сума (розмір компенсації за різницю вартості часток) є удвічі меншим, ніж та, що передбачена ІІІ варіантом поділу, тобто варіант поділу, на якому наполягає ОСОБА_1 , є найбільш наближеним до рівності часток співвласників.

Вартість переобладнань за всіма варіантами поділу є майже однаковою.

Виділені у власність ОСОБА_1 приміщення не мають ані освітлення, ані опалення, при цьому кімната 1-4 знаходиться у занедбаному стані (напівзруйнована), тому влаштування у цьому приміщенні дверного прорізу може мати наслідки пошкодження інших приміщень.

Виділений ОСОБА_1 гараж є прибудовою до кухні, без фундаменту, без горища і потребує капітального ремонту, користування ним не є можливим у зв?язку із відсутністю заїзду (під?їзду) до нього.

При поділі земельної ділянки не враховано, що ОСОБА_1 постійно проживає на по АДРЕСА_2 , отже обраний судом варіант поділу ускладнює користування земельними ділянками, оскільки унеможливлює приєднання виділеної земельної ділянки до тієї, якою ОСОБА_1 вже користується.

У відзиві адвокат Варавін С.Д., представник ОСОБА_2 , посилаючись на необгрунтованість доводів апеляційної скарги, просить залишити рішення суду першої інстанції без змін.

У відзиві наголошується, що земельна ділянка по АДРЕСА_2 не належить ОСОБА_4 власниками цієї земельної ділянки є її дочка і зять, будь-яких правових підстав для об?єднання земельних ділянок не існує.

Доводи апеляційної скарги стосовно розміру перехідної суми (грошової компенсації різниці часток) не є переконливими, адже різниця між розмірами грошової компенсації за обома варіантами ІІІ і IV, є меншою розміру мінімальної заробітної плати.

Доводи апеляційної скарги про відсутність електроенергії і опалення у приміщеннях, виділених ОСОБА_1 , не підтверджені жодним доказом. Таким же чином, є голослівними твердження щодо технічного стану кімнати 1-4 і кухні-сараю з прибудованим до неї гаражем.

Апеляційний суд, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції, дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав:

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374, ст.375 ЦПК України апеляційний суд за результатами розгляду має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності належить по 1/2 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 та земельна ділянка кадастровий номер :03:000:0295, площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що підтверджується свідоцтвами про право на спадщину за законом від 28.09.2023 та від 22.05.2020 та витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та з Державного реєстру речових прав.

У висновку №10/1-24 від 14.11.2024 за результатами проведеної судової будівельно-технічної, земельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи (а.с.71-94) зазначено, що провести поділ в натурі з урахуванням рівності часток співвласників на окремі об?єкти як окремі одиниці житлового будинку не є можливим, оскільки об?ємно-планувальне рішення досліджуваного житлового будинку, розташування господарських споруд і будівель на земельній ділянці не дозволяє розробити варіант поділу у суворій відповідності із розмірами часток співвласників, тому експертом запропоновано чотири варіанти поділу будинку з господарськими спорудами і будівлями і, відповідно, чотири варіанти поділу земельної ділянки з відступом від рівності часток і розрахунком відповідних грошових компенсацій.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з того, що із запропонованих судовим експертом ОСОБА_5 варіантів поділу нерухомого майна згідно висновку №10/1-24 від 14.11.2024 за результатами проведеної судової будівельно-технічної, земельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи, найбільш прийнятним є ІІІ варіант, оскільки вказаний варіант найбільш наближений до рівності часток співвласників у майні, є найменш витратним при здійсненні переобладнань та найбільше відповідає принципу балансу інтересів сторін.

Враховуючи, що вартість частки житлового будинку та господарських будівель, що виділяється в натурі відповідачці за первісним позовом ОСОБА_1 перевищує вартість належної їй ідеальної частки у праві спільної часткової власності, то різницю у сумі 11 141 грн 59 коп слід стягнути з відповідачки ОСОБА_1 на користь позивачки ОСОБА_2 .

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з такого.

Відповідно до ст.367 ЦК України майно, яке є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

У результаті поділу нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, кожному із співвласників визначається окрема площа, яка має складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України, а щодо житлових приміщень - також з врахуванням вимог частини першої статті 379 ЦК, частини першої статті 50 Житлового кодексу України.

Поділ нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Якщо поділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась.

Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частки жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі. Під неспівмірною шкодою господарського призначення слід розуміти суттєве погіршення технічного стану жилого будинку, перетворення в результаті переобладнання жилих приміщень у нежитлові, надання в рахунок частки приміщень, які не можуть бути використані як житлові через невеликий розмір площі або через неможливість їх використання (відсутність денного світла тощо).

Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За ч.ч.5, 6 статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст.110 ЦПК України висновок експерта оцінюється судом на загальних підставах відповідно до приписів ст.89 ЦПК України

Дослідивши висновок експерта, який сторонами спору під сумнів не ставиться, у сукупності з іншими доказами, які надані суду, апеляційний суд приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не є обгрунтованими з огляду на таке.

У висновку експерта, який обстежував спірне нерухоме майно за участю обох сторін (враховуючи участь представника однієї із сторін), відсутні відомості про те, що певна частина будинку, зокрема та, що виділена у власність ОСОБА_1 , не під?єднана до електроживлення та опалення, а кімната 1-4 перебуває у занедбаному стані, тому її переобладнання пов?язане з певним ризиками; у висновку експерта відсутні відомості про занедбаність гаражу, неможливість його використання за цільовим призначенням. Доказів існування зазначених обставин у справу не надано.

Розмір грошової компенсації за різницю вартості часток за варіантами ІІІ і IV з урахуванням недоведеності обставин істотно гіршого технічного стану частини нерухомого майна, що передана у власність ОСОБА_1 , не має вирішального значення задля забезпечення принципу оптимально рівного поділу майна відповідно до розміру часток співвласників. Окрім того, розмір компенсацій за ІІІ і IV варіантами поділу: 5 065 грн і 11 141 грн, з урахуванням вартості майна, що ділиться між співвласниками 615 592 грн, не має істотного значення, при цьому ОСОБА_1 не надала суду доказів свого матеріального стану, які б свідчили, що 5 000 грн для неї є надмірним фінансовим тягарем.

Питання про можливе приєднання земельної ділянки до сусідньої не може бути враховане при вирішенні цього спору, оскільки земельні ділянки № НОМЕР_1 і АДРЕСА_2 є окремими об?єктами, і, як свідчать докази у справі, ОСОБА_1 не має жодних прав на земельну ділянку №6.

Слід визнати, що суд першої інстанції дотримався вимог процесуального закону та у відповідності до приписів ст.89 ЦПК України дав належну оцінку встановленим обставинам і поданим доказам, зробив правильні висновки по суті заявлених вимог та у відповідності до вимог ч.4 ст.265 ЦПК України у своєму рішенні надав вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Враховуючи встановлене, конкретні обставини справи і характер спірних правовідносин, апеляційний суд вважає, що інші доводи апеляційної скарги не є істотними та такими, що потребують детального аналізу задля забезпечення вимог п.1 ст.6 Європейської конвенції з прав людини і основоположних свобод (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, підстав для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції не встановлено.

Керуючись ст.367, п.1 ч.1 ст.374, ст.375, ст.382, ст.384 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 14 квітня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 13 жовтня 2025 року

Головуючий суддя О.А.Лобов

Судді: А.І.Дорош

В.М.Триголов