РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

13 жовтня 2025 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області:

головуючий - суддя Овдієнко В. В.

секретар судового засідання - Кришталь А. А.

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "ФІНПРОМ МАРКЕТ",

представник позивача - Гедзь О. В.,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження за відсутності учасників справи в залі суду справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНПРОМ МАРКЕТ" до ОСОБА_1 про стягнення суми,

у с т а н о в и в:

25.07.2025 від ТОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ" в електронному вигляді до суду надійшла позовна заява до ОСОБА_1 з наступними вимогами: стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 73164447 у розмірі 24 750 грн 00 коп.; стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у розмірі 2 422 грн 40 коп. та витрати на правову допомогу у розмірі 3 500 грн 00 коп.

На обґрунтування позовних вимог зазначено, що 22.02.2025 між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 73164447.

За умовами договору відповідач отримав 7 500 грн 00 коп. на строк 30 днів, проценти визначені у розмірі 1.00 в день. Також, договором передбачено комісію у розмірі 15.00% від суми кредиту - 1 125 грн 00 коп. Договір було підписано в електронному вигляді.

ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" на виконання умов кредитного договору виконало свої зобов`язання, а саме надало відповідачу кошти.

В подальшому, 26.06.2025 між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та позивачем укладено договір факторингу № 26/06/25 за умовами якого ТОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ" набуло право грошової вимоги до відповідача за зобов`язаннями по кредитному договору № 73164447.

Відповідач зобов`язання за кредитним договором № 73164447 не виконав, та виникла заборгованість у розмірі 24 750 грн 00 коп., яка складається з: 7 500 грн 00 коп. - заборгованість за основною сумою боргу; 1 125 грн 00 коп. - заборгованість за процентами; 1 125 грн 00 коп. - заборгованість за комісією; 15 000 грн 00 коп. - заборгованість за пенею/неустойкою.

Невиконання відповідачем умов кредитного договору стало підставою для пред`явлення в суді цього позову.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 05.08.2025 прийнято позовну заяву до провадження судді Овдієнка В. В. та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду на 05.09.2025, а також витребувано від АТ "А-Банк" інформацію щодо банківського рахунку ОСОБА_1 , щодо зарахування останньому грошових коштів.

18.08.2025 до суду надійшла витребувана інформація.

05.09.2025 у зв`язку з першою неявкою відповідача судовий розгляд відкладено на 13.10.2025.

13.10.2025 належним чином повідомлені учасники справи в судове засідання не з`явилися повторно.

Представник позивача Гедзь О. В. надіслала заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечувала.

Відповідач ОСОБА_1 не повідомив про причини повторної неявки в судове засідання, будь-яких заяв по суті справи чи з процесуальних питань не подавав.

Суд не має відомостей про причину повторної неявки відповідача, який повідомлялася про час і місце розгляду справи у порядку, визначеному Цивільним процесуальним кодексом України, і від якого не надійшли відзив чи заява про судовий розгляд за його відсутності, що дало підстави вирішити справу на підставі наявних у ній даних (постановити заочне рішення) у відповідністю з частиною 4 статті 223, частиною 1 статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, проти чого представник позивача не заперечувала і, що відповідає передбаченим статтею 2 ЦПК України завданням та основним засадам цивільного судочинства, в тому числі і щодо розумності строків розгляду справи судом.

В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Як зазначає Верховний Суд, якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору (Постанова КЦС ВС від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18).

У цій справі суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого заочного рішення, не відкладаючи розгляду справи.

Зважаючи на те, що всі належним чином повідомлені учасники справи в судове засідання не з`явилися, і це не перешкоджає розгляду справи по суті, судовий розгляд справи проведено за відсутності учасників справи на підставі наявних у суду матеріалів. При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного:

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. ст. 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Даними договору надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 73164447 від 22.02.2025, Таблиці обчислення загальної вартості кредиту, довідки про ідентифікацію, інформації АТ "А-Банк" від 13.08.2025, підтверджується, що 22.02.2025 між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір, за умовами якого останній отримав 7 500 грн 00 коп. на картку АТ "А-Банк", на строк 30 днів, зі стандартною процентною ставкою 1.00% в день, пенею у розмірі 4.00%. Договір містить електронний підпис ОСОБА_1 в якості позичальника. Загальний розмір позики обумовлений в розмірі 9 750 грн 00 коп. (а. с. 15-24, 59-61).

Право вимоги ТОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ" до ОСОБА_1 щодо повернення заборгованості за договором надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 73164447 від 22.02.2025, підтверджується договором факторингу № 26/06/25 від 26.06.2025, укладеним між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та ТОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ", реєстром прав вимог № 26/06/25 від 26.06.2025 (а. с. 25 зворот-36).

Згідно розрахунку заборгованості за договором надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 73164447 від 22.02.2025, виписки по рахунку, відповідач ОСОБА_1 має заборгованість у розмірі 7 500 грн 00 коп. - заборгованість за основною сумою боргу; 1 125 грн 00 коп. - заборгованість за процентами; 1 125 грн 00 коп. - заборгованість за комісією; 15 000 грн 00 коп. - заборгованість за пенею/неустойкою (а. с. 8, 9).

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У відповідності з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Позивачем надано докази виникнення між сторонами правовідносин у зв`язку з укладанням 22.02.2025 між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та ОСОБА_1 договору надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 73164447, та подальшим укладанням договору факторингу, за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до відповідача, та наявності з боку відповідача невиконаних зобов`язань за цим договором.

Відповідно до статті 562 ЦК України зобов`язання гаранта перед кредитором не залежить від основного зобов`язання (його припинення або недійсності), зокрема і тоді, коли в гарантії міститься посилання на основне зобов`язання.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Що стосується вимог в частині стягнення нарахованої комісії за договором надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 73164447 від 22.02.2025, суд зазначає наступне.

Згідно пункту 2.2.4 розділу 2 Договору встановлено, що комісія за надання кредиту 15,00% від суми наданого кредиту - 1 125 грн 00 коп. (а. с. 16).

Згідно з абзацом третім частини четвертої статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів" (у редакції станом на 01.01.2017 року - остання редакція до набуття чинності Законом України Про споживче кредитування), кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.

10.06.2017 року набрав чинності Закон України "Про споживче кредитування" від 15.11.2016 року №1734-VІІІ. Цей Закон визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері. У зв`язку з чим у Законі України Про захист прав споживачів текст статті 11 викладено в такій редакції: Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України Про споживче кредитування.

Відповідно до частин першої та другої статті 11 Закону України "Про споживче кредитування", після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України "Про споживче кредитування", умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

Згідно частини другої статті 215 ЦК України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України "Про споживче кредитування" (10.06.2017) щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною, відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України Про споживче кредитування.

Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13.07.2022 року у справі №496/3134/19, провадження №14-44цс21.

Пунктом 2.2.4 розділу 2 Договору надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 73164447 від 22.02.2025, встановлено комісію у розмірі 1 125 грн 00 коп., тобто, фактично встановлено плату позичальника за надання інформації щодо його кредиту, безоплатність надання якої прямо передбачена частиною першою статті 11 Закону України "Про споживче кредитування", отже ці положення договору є нікчемними.

Враховуючи, що вимагається до стягнення: 1 125 грн 00 коп. - заборгованості за комісією за договором надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 73164447 від 22.02.2025, щодо якого встановлено нікчемність, належить відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ" в частині стягнення заборгованості за комісією.

Крім того, пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

З розрахунку заборгованості, вбачається, що ОСОБА_1 було нараховано - 15 000 грн 00 коп. як пені, під час дії воєнного стану на території України.

Враховуючи, що вимагається до стягнення: 15 000 грн 00 коп. - заборгованість за пенею, щодо якої позичальника ОСОБА_1 під час дії воєнного стану звільнено від відповідальності, належить відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ" в частині стягнення заборгованості за штрафами.

За таких обставин, позовні вимоги ТОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ" про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 73164447 від 22.02.2025 підлягають частковому задоволенню, а саме: з відповідача належить стягнути 8 625 грн 00 коп., з яких: 7 500 грн 00 коп - заборгованість за сумою кредиту; 1 125 грн 00 коп - заборгованість за сумою відсотків.

У задоволенні решти позову належить відмовити.

З приводу розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

У частині другій статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

У частині третій статті 12 та частині першій статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У частині восьмій статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу надано копії: договору про надання правничої допомоги № 01-11/24 від 01.11.2024 укладеного між ТОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ" та адвокатом Ткаченко Ю. О.; акту приймання-передачі справ на надання правничої допомоги; платіжної інструкції кредитового переказу коштів від 11.07.2025 (а. с. 37-43).

Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконання робіт.

На це вказав Касаційний цивільний суд Верховного Суду у постанові від 13 березня 2025 року по справі №275/150/22.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору та витрати на правничу допомогу пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 223, ч. 2 ст. 247, 259, 263-265, 268, 280-289, 352, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНПРОМ МАРКЕТ" 8 625 (вісім тисяч шістсот двадцять п`ять) грн 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНПРОМ МАРКЕТ" 843 (вісімсот сорок три) грн 96 коп. на відшкодування витрат по сплаті судового збору та 1 219 (одну тисячу двісті дев`ятнадцять) грн 40 коп. на відшкодування витрат на правову допомогу.

У задоволенні решти позову - відмовити.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте Зміївським районним судом Харківської області за письмовою заявою відповідача, яка може бути ним подана протягом тридцяти днів з дня його складення.

Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити в апеляційному порядку рішення повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "ФІНПРОМ МАРКЕТ", місцезнаходження: вул. Стельмаха Михайла, буд. 9-А, м. Ірпінь, Бучанський район, Київська область, 08200, .

Відповідач - ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 .

Повне рішення складене 13.10.2025.

Головуючий: В. В. Овдієнко