Справа № 278/5208/25
У Х В А Л А

14 жовтня 2025 року м. Житомир

Суддя Житомирського районного суду Житомирської області Буткевич М.І.,

розглянувши заяву представника позивача про забезпечення позову, подану в рамках цивільної справи за позовом представника ОСОБА_1 - адвоката Давиденко Н.В. до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати виконавчий напис №3390 виданий 09.09.2020 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» заборгованість за кредитним договором в розмірі 65 545,14 таким, що не підлягає виконанню.

Разом з позовною заявою представником позивача подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову, в якій остання просить зупинити стягнення виконавчого напису, вчиненого 09.09.2020, зареєстрований за № 3390, що вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Т.В.

Дослідивши заяву, матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пункт 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України передбачає вид забезпечення позову, як зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», відповідно до якого, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

У постанові від 13.01.2020 року по справі № 922/2163/17 Верховний Суд вказав, що в кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Встановлено, що приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Т.В. на підставі виконавчого напису, вчиненого 09.09.2020, що зареєстрований за № 3390 відкрито виконавче провадження № 65435668 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» заборгованість у розмірі 65 545,14 грн.

Підставою для позову є, що виконавчий напис вчинено на кредитному договорі, який не посвідчений нотаріально.

Таким чином, у виконавчому провадженні державним виконавцем вчиняються дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», спрямовані на виконання виконавчого напису нотаріуса.

Враховуючи предмет спору, оскільки позивач вважає виконавчий напис нотаріуса неправомірним, державний виконавець в силу своїх повноважень розпочав здійснювати заходи, спрямовані на стягнення коштів з позивача, а тому суд вважає обґрунтованими доводи заяви про забезпечення позову та задовольняє її у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 149-153 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву про забезпечення позову задовольнити.

Зупинити стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого 09.09.2020 приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В. зареєстрований за № 3390, про стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» заборгованості за кредитним договором.

Ухвала підлягає до негайного виконання.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Копію ухвали негайно направити приватному виконавцю виконавчого округу Житомирської області Клименку Андрію Миколайовичу - для виконання та сторонам по справі - для відома та виконання.

Ухвала може бути оскаржена, шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.І. Буткевич