Справа № 570/3731/17
Номер провадження 2-п/570/22/2025
У Х В А Л А

"17" жовтня 2025 р.

Рівненський районний суд Рівненської області в особі судді Красовського О.О., розглянувши в м. Рівне заяву адвоката Зражевського О.В. про поновлення процесуальних строків на подачу заяви про перегляд заочного рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 19.10.2017 року у справі за позовом ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, та про зупинення стягнення на підставі виконавчого листа у справі №570/3731/17 від 19.10.2017 року, який перебуває на примусовому виконанні у Рівненському відділі ДВС у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» 83397,95 грн. заборгованості, -

в с т а н о в и в :

25.09.2025 року представник відповідачки адвокат Зражевський О.В. подав суду заяву про перегляд заочного рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 19.10.2017 року у справі за позовом ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Просив поновити строки для подачі такої заяви. Також просив суд зупинити стягнення на підставі виконавчого листа у справі №570/3731/17 від 19.10.2017 року, який перебуває на примусовому виконанні у Рівненському відділі ДВС у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» 83397,95 грн. заборгованості.

Заяву обґрунтовує тим, що про наявність рішення суду від 19.10.2017 року відповідачка дізналася лише 16.09.2025 року. Судові повістки вона не отримувала, оскільки була зареєстрована за іншою адресою. Зважаючи на наведене просить поновити строки для подання заяви про перегляд заочного рішення суду, та зупинити стягнення на підставі виконавчого листа.

З метою забезпечення прав позивача судом суд пропонував банку висвітлити власну правову позицію з приводу поновлення строків на подання заяви про перегляд заочного рішення суду, та щодо самої заяви, про що було повідомлено у листі від 01.10.2025 року, який отримано банком 01.10.2025 р.

Суд повідомляв, що АТ КБ «ПРИВАТБАНК» долучено до системи «Електронний суд», і представник АТ КБ «ПРИВАТБАНК» може ознайомитися з матеріалами справи № 570/3731/17 (номер провадження 2-п/570/22/2025) в електронному кабінеті.

Однак суд не отримав відповіді. У зв`язку з цим суд повторно надіслав позивачу заяву про перегляд заочного рішення суду та встановив строк 5 днів для надання відповіді на зазначену заяву, починаючи з часу отримання цього листа.

Відповідь від АТ КБ «ПРИВАТБАНК» суд не отримав.

Суд вважає за можливе розглянути заяву за наявними матеріалами.

ЦПК України не містить обов`язку повідомляти сторони про час розгляду справи судом у справах про поновлення процесуальних строків.

Суд вважає, що немає підстав заслуховувати особисті пояснення представника позивача чи інших учасників справи, оскільки банку був наданий строк для надання суду своїх пояснень, і такі пояснення від АТ КБ «ПРИВАТБАНК» не надійшли.

А позиція відповідачки та її представника висвітлена у заяві.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступних висновків.

Обставини справи.

19 жовтня 2017 року Рівненським районним судом Рівненської області було ухвалено заочне рішення у справі №570/3731/17 за позовом ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

ОСОБА_1 зазначила, що 12.09.2025 року була позбавлена можливості розраховуватися власними платіжними картками через накладення арешту на всі належні їй рахунки (кошти) виконавчою службою.

16.09.2025 року у відділі ДВС Рівненського району Яремчук Н.В. отримала примірник Постанови про арешт коштів боржника від 12.09.2025 року у виконавчому провадженні №56332994, згідно якого заступник начальника Рівненського відділу ДВС у Рівненському районі Рівненської області Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції Вознюк І.Я. наклала арешт на всі кошти ОСОБА_1 (як боржника) в банках у зв`язку з наявністю на виконанні у відділі ДВС виконавчого листа Рівненського районного суду Рівненської області на виконання рішення від 19.10.2017 року у справі №570/3731/17 про стягнення боргу в розмірі 83397,95 грн. на користь ПАТ КБ «Приватбанк» (копія Постанови наявна у справі).

В матеріалах справи міститься документ з запитом суду щодо адреси проживання відповідачки (а.с.24), зі змісту якого вбачається, що суд був проінформований про те, що ОСОБА_1 була знята з обліку в с. Городище Рівненського району Рівненської області ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В матеріалах справи містяться рекомендовані листи, які направлялися судом на останню відому адресу відповідачки, однак такі листи поверталися без фактичного вручення відповідачці ОСОБА_1 .

На аркуші 27 судової справи міститься конверт з вмістом позовної заяви з додатками, яка повернулася суду без вручення з зазначенням того, що відповідачка за даною адресою не проживає.

А після ухвалення судом рішення у справі наявний ще один конверт, адресований відповідачці ОСОБА_1 , який повернувся суду без фактичного вручення із зазначенням, що адресат за адресою не проживає.

Згідно з Витягом з реєстру територіальної громади від 16.09.2025 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , значиться зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 , з 19.07.2016 року.

Положення законодавства.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Згідно ст. 128 ЦПК України вважається, що відповідачка була належним чином повідомленою про дату і час розгляду справи.

Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (постанова Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17).

Крім того, у постанові від 10 травня 2023 року у справі № 755/17944/18 Верховний Суд зазначав, що наявна у справі довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки.

Зазначене узгоджується із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постановах: від 09 серпня 2019 року у справі№ 906/142/18, від 12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17.

Проте станом на час розгляду справи ці висновки ВС ще не мали місця.

Відповідно до ч. 1 ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Відповідно до ч.3 ст. 284 ЦПК України учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Відповідно до ч.4 ст. 284 ЦПК України строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Згідно ч.1, ч.4 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк.

Представником відповідачки була подана відповідна заява про поновлення процесуальних строків, та подана заява про перегляд заочного рішення суду.

Щодо зупинення стягнення на підставі виконавчого листа.

Європейський суд з прав людини зауважив, що «право на судовий розгляд, гарантоване статтею 6 Конвенції, також захищає і виконання остаточних та обов`язкових судових рішень, які у країні, яка поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи шкоди одній із сторін» (Жовнер проти України, № 56848/00, § 33, ЄСПЛ, від 29 червня 2004 року).

Згідно із ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій, зокрема, у разі: зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку, може застосовуватись судом, як захід забезпечення позову.

Системний та логічний аналіз зазначених норм у їх сукупності свідчить про те, що зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа застосовується судами як захід забезпечення позову при розгляді справ щодо оскарження виконавчих написів та про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Висновки суду.

Таким чином наявні підстави для поновлення строків для подання заяви про перегляд заочного рішення суду, оскільки вони були пропущені з поважних причин.

Також відсутні підстави для зупинення стягнення за виконавчим листом, що був виданий судом на виконання рішення суду від 19.10.2017 року.

Щодо оскарження ухвали.

У статті 129 Конституції України у числі основних засад судочинства зазначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Конституційне право на судовий захист передбачає як невід`ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких установлена в належній судовій процедурі та формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному обсязі та забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до частини другої статті 352 ЦПК України ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 цього Кодексу.

Згідно із статтею 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо:

1. Окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо:

1) відмови у видачі судового наказу;

2) забезпечення доказів, відмови в забезпеченні доказів чи скасування ухвали про забезпечення доказів;

3) забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову;

4) скасування забезпечення позову, відмови в скасуванні чи заміні заходів забезпечення позову або відмови у забезпеченні позову;

5) зустрічного забезпечення або зміни чи скасування зустрічного забезпечення;

6) повернення заяви позивачеві (заявникові);

7) відмови у відкритті провадження у справі;

9) передачі справи на розгляд іншого суду;

10) відмови поновити або продовжити пропущений процесуальний строк;

11) затвердження мирової угоди;

12) призначення експертизи;

13) визначення розміру судових витрат;

14) зупинення провадження у справі;

15) закриття провадження у справі;

16) залишення позову (заяви) без розгляду;

17) окрема ухвала;

18) стягнення штрафу в порядку процесуального примусу;

19) внесення або відмови у внесенні виправлень у рішення;

20) відмови ухвалити додаткове рішення;

21) роз`яснення або відмови у роз`ясненні судового рішення;

22) повернення заяви про перегляд заочного рішення;

23) відмови у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, відмови в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами;

24) поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання;

25) виправлення помилки у виконавчому документі або визнання його таким, що не підлягає виконанню;

26) відстрочення і розстрочення, зміни чи встановлення способу і порядку виконання рішення;

27) розгляду скарг на дії (бездіяльність) органів державної виконавчої служби, приватного виконавця;

28) заміни сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження;

29) повороту виконання рішення суду чи відмови у повороті виконання рішення;

30) звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам, чи нерухоме майно, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку;

31) тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України;

31-1) скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України;

32) визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами;

33) тимчасового влаштування дитини до дитячого або лікувального закладу;

34) оголошення розшуку відповідача (боржника) або дитини;

35) примусового проникнення до житла;

36) звільнення (призначення) опікуна чи піклувальника;

37) відмови у відкритті провадження у справі про скасування рішення третейського суду, міжнародного комерційного арбітражу;

38) повернення заяви про скасування рішення третейського суду, міжнародного комерційного арбітражу;

39) повернення заяви про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду або заяви про визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу;

40) залишення без розгляду заяви про відновлення втраченого судового провадження;

41) відновлення повністю або частково втраченого судового провадження чи відмови в його відновленні.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Отже, перелік ухвал, які підлягають апеляційному оскарженню окремо від рішення суду, наведений у статті 353 ЦПК України є вичерпним.

Як зазначено в постанові ВС у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 15.04.2020 року (справа № 346/5011/18), системне тлумачення статті 353 ЦПК України свідчить про те, що законодавець свідомо виокремив випадки, в яких може бути оскаржена або конкретна процесуальна дія, або така конкретна дія і відмова в її вчиненні. Зазначені процесуально-процедурні обмеження права на апеляційне оскарження деяких ухвал місцевого суду окремо від остаточного рішення суду встановлено з метою ефективного здійснення правосуддя і не зменшують для сторін можливості доступу до суду апеляційної інстанції та не ускладнюють їм цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, оскільки сторони не позбавляються права на апеляційне оскарження таких проміжкових ухвал місцевого суду взагалі, їх право лише відтерміновується до прийняття остаточного рішення у справі.

За наведеного ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Керуючись ст. ст. 127, 353 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Поновити ОСОБА_1 (в особі її представника адвоката Зражевського О.В.) строк на подачу заяви про перегляд заочного рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 19 жовтня 2017 року у справі №570/3731/17.

Призначити до розгляду заяву про перегляд заочного рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 19 жовтня 2017 року у справі №570/3731/17 до судового розгляду на 27 жовтня 2025 року на 12 год., про що повідомити сторони.

У задоволенні заяви про зупинення стягнення на підставі виконавчого листа у справі №570/3731/17 від 19.10.2017 року, який перебуває на примусовому виконанні у Рівненському відділі ДВС у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» 83397,95 грн. заборгованості відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Красовський О.О.