Справа № 503/412/25
Провадження № 2-п/503/10/25
УХВАЛА

14 жовтня 2025 року м. Кодима

Суддя Кодимського районного суду Одеської області Вороненко Д.В., дослідивши клопотання представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про витребування доказів у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «ОТП БАНК» до ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості,

встановив:

Представник позивача подала до суду вище вказане клопотання посилаючись на те, що неодноразово зверталась до позивача АТ «ОТП БАНК», зокрема з письмовим зверненням, для з`ясування дійсного розрахунку заборгованості з врахуванням сплати по кредиту в період квітень-жовтень 2025 року та порядку сплати (відповідного графіку щодо сплати за повернення кредиту). Однак, до теперішнього часу відповідач не має можливості надати суду для врегулювання даного спору ні нового розрахунку заборгованості з врахуванням сплати по кредиту в період квітень-жовтень 2025 року, а ні нового порядку сплати заборгованості, оскільки позивач ігнорує прохання відповідача про надання оновленого розрахунку заборгованості. При цьому, відзначає, що зазначені докази можуть підтвердити первісний борг, який був заявлений позивачем під час подачі позову. У зв`язку з чим представник відповідача просить суд, у відповідності до ч.1 ст. 84 ЦПК України, витребувати від позивача АТ «ОТП БАНК» оновлений розрахунок заборгованості з врахуванням сплат по кредиту в період квітень-жовтень 2025 року та оновлений порядок/графік сплати по кредиту, який залишився у відповідача для сплати.

Дослідивши клопотання представника відповідача про витребування доказів судом встановлено наступне.

В силу положень ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В силу ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ч.1 ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

При цьому, пункт 4 ч.2 ст. 84 ЦПК України передбачає, що у клопотанні повинно бути зазначено вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Однак, суд звертає увагу на ту обставину, що позовна заява АТ «ОТП БАНК» до відповідача була складена 26.02.2025 року (а.с.2) та подана до суду шляхом її здачі на пошту 15.03.2025 року (а.с.30, 44).

Водночас предметом позову є заборгованість, яка була розрахована станом на дату складення позовної заяви, тобто 26.02.2025 року, про що представником позивача зазначено у змісті самої позовної заяви (а.с.2 на звороті).

При цьому, до позовної заяви позивачем додано розрахунок заборгованості за кредитним договором № (а.с.16), згідно змісту якого цей розрахунок виконувався на дату 16.01.2025 року.

Також суд звертає увагу на те, що додана до клопотання копія звернення відповідача до банку містила прохання надати розрахунок станом на теперішній час та пропозиціє врегулювання кредитної заборгованості у досудовому порядку, хоча вже здійснювалось судове провадження.

У зв`язку з чим суд вважає, що задоволення судом клопотання представника відповідача не здатне забезпечити мети такого витребування, передбаченої ст. 84 ЦПК України, оскільки заявлені до витребування документи не можуть доказами, оскільки не мають значення для вирішення справи, так як мають охоплювати заборгованість за період часу, який не настав на час пред`явлення позову позивачем та не враховувався ним внаслідок цього при здійсненні розрахунку заборгованості, яка є предметом позову.

Окремо суд відзначає те, що формулювання заявленої представником відповідача вимоги фактично є порушенням вимоги про зобов`язання позивача змінити розрахунок заборгованості та зменшити в ньому розмір заявлених позовних вимог, що суперечить прав останнього, передбачених ч.1 ст. 13 та пунктом 2 ч.2 ст. 49 ЦПК України.

У зв`язку з чим суд вважає, що клопотання представника відповідача про витребування доказів є безпідставним, а відтак задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.81, 84, 259-261 ЦПК України, суд

постановив:

Відмовити у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про витребування доказів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає

Суддя Д.В. Вороненко