Справа № 130/2476/23
Провадження № 22-ц/801/2149/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Грушковська Л. Ю.
Доповідач:Шемета Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2025 рокуСправа № 130/2476/23м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді Шемети Т. М. (суддя доповідач),

суддів: Ковальчука О. В., Сала Т.Б.,

секретар судового засідання Кахно О. А.,

учасники справи:

позивачі ОСОБА_1 ОСОБА_2 ,

відповідач (особа яка подала апеляційну скаргу) Товариство з обмеженою відповідальністю «Поділля Агропродукт»,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Товариство з обмеженою відповідальністю «Агротал»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 4 цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Поділля Агропродукт» на рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 22 липня 2025 року, ухвалене у складі судді Грушковської Л. Ю., в місті Жмеринка, дата складеного повного судового рішення відповідає даті його постановлення, -

встановив:

У вересні 2023 року ОСОБА_3 звернулася до Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області із позовом до ТОВ «Поділля Агропродукт» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

Позов обґрунтовувала тим, що їй на права власності належить земельна ділянка площею 3,7570 га, кадастровий номер :06:005:0061 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Потоківської сільської ради Жмеринського району Вінницької області. 15 вересня 2015 вона уклала договір оренди землі з ТОВ «Агротал» терміном на 7 років, однак їй стало відомо, що фактично обробітком її земельної ділянки займається ТОВ «Поділля Агропродукт» на підставі додаткової угоди № 1 від 24 червня 2018 року про заміну сторони та внесення змін до договору оренди землі б/н від 07 березня 2015 року, яким змінено орендаря та строк дії договору продовжено до 24 червня 2025 року.

Однак позивачка не підписувала договорів, тому змушена звернутися до суду та просила усунути перешкоди у користуванні належною на праві власності земельною ділянкою шляхом повернення вказаної земельної ділянки від ТОВ «Поділля Агропродукт», право оренди за яким зареєстровано у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; стягнути з відповідача суму судових витрат.

ІНФОРМАЦІЯ_1 позивачка ОСОБА_3 померла (а.с.91).

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 20.03.2025 року залучено в якості правонаступників позивачки її спадкоємців ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а. с. 124).

Рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 22 липня 2025 року позов задоволено:

- усунуто перешкоди ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у користуванні належною їм на праві власності земельною ділянкою (по 1/2 частки) з кадастровим номером :06:005:0061, площею 3,7570 га, яка розташована на території Потоківської сільської ради Жмеринського району Вінницької області, шляхом повернення цієї земельної ділянки власникам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Поділля Агропродукт»», право оренди за яким зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень;

- стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Поділля Агропродукт» на користь позивачів понесені судові витрати, які складаються з витрат по сплаті судового збору в розмірі 1 073 гривні 60 к., витрат за проведення експертизи в розмірі 7 572 гривні 80 коп. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 14 000.

Задовольняючи позовні вимоги, суд виходив із того, що орендодавиця не підписувала Договір оренди землі від 15 вересня 2025 року та Додаткову угоду № 1 до нього щодо належної позивачці земельної ділянки загальною площею 3,7570 га, кадастровий номер :06:005:0061, відповідно такі договір та додаткова угода є неукладеними. Відповідач ТОВ «Поділля Агропродукт» користується земельною ділянкою позивачки без законних підстав і всупереч волі власника. Позивачка ОСОБА_3 додаткової угоди про передачу її новому орендарю не підписувала, що підтверджується висновком експерта Вінницького відділу Київського науково-дослідного інституту судових експертиз № 216/24-21 від 08 травня 2024 року. Захистити своє право власності в інший спосіб ніж судовий, позивачка не може, тому її звернення з позовною вимогою про усунення перешкод в користуванні належною їй як власнику, земельною ділянкою, шляхом повернення земельної ділянки за досліджених в судовому засіданні обставин справи, є належним способом захисту прав та законних інтересів і позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Не погодившись з таким рішенням, ТОВ «Поділля Агропродукт» 29 серпня 2025 року засобами поштового зв`язку подало апеляційну скаргу, просить його скасувати та постановити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Основними доводами апеляційної скарги є те, що відповідач сплачував орендну плату у готівковій формі, що підтверджується платіжними інструкціями з 2018 року по 2024 року. Крім того, відповідачем з 2018 року по 2024 роки нараховано та сплачено податки на виплачену позивачу орендну плату. Таким чином, отримання позивачкою протягом шести років плати за договором оренди землі насамперед свідчить про те, що з боку ОСОБА_3 було схвалено умови договору оренди землі та вона тривалий час жодних заперечень не висловлювала. Проте суд проігнорував ці обставини та не дав оцінки недобросовісній поведінці позивачки. Окрім того.

Позивач обрала неналежний спосіб захисту, належним способом захисту прав орендодавця, належним способом захисту прав орендодавця, який у спірних правовідносинах вважає, що зареєстроване право оренди відсутнє, є його вимога до особи, за якою зареєстроване право оренди, про визнання відсутнім права оренди. Відповідно до пункту 9 частини першої статті 27 Закону № 1952-IV судове рішення про задоволення такої вимоги є підставою для внесення до державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про припинення права оренди відповідача, про що зокрема зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 листопада 2023 року у справі № 513/879/19, а також у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 19 лютого 2024 року у справі № 567/3/22.

Правом подати відзив на апеляційну скаргу інші учасники справи не скористалися.

У судовому засіданні представник ТОВ «Поділля Агропродукт» Кришталь О. О. підтримав вимоги, викладені в апеляційній скарзі та просив її задовольнити. Позивачі ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, про день та час судового розгляду повідомлені належним чинмо, що підтверджено рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Частинами 1, 2 статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що оскаржуване рішення не відповідає вимогам закону.

По справі встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини:

- позивачка ОСОБА_4 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯД № 36032 була власником земельної ділянки з кадастровим номером :06:005:0061, площею 3,7570 га, яка розташована на території Потоківської сільської ради Жмеринського району Вінницької області (а.с. 7);

- згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Кметюк С. А. зареєстровано право оренди землі на підставі договору оренди землі б/н від 15 вересня 2015 року, додаткової угоди б/н від 24 червня 2018 року. Індексний номер рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 25634390 від 28.10.2015 року (а.с. 8, 9).

- згідно висновку експертів Вінницького відділення КНДІСЕ Міністерства юстиції України № 216/24-21 від 08 травня 2024 року підпис у додатковій угоді № 1 від 24 червня 2018 року до договору оренди землі, укладеній між ОСОБА_3 , ТОВ «Агротал» та ТОВ «Поділля Агропродукт», виконаний не ОСОБА_3 , а іншою особою (а.с. 79-82);

- ІНФОРМАЦІЯ_1 позивачка ОСОБА_3 померла (а.с.91);

- ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 20.03.2025 року залучено в якості правонаступників позивачки її спадкоємців ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а. с. 124);

- згідно витягу з Державного реєстру речових прав за ОСОБА_2 16 грудня 2024 року та за ОСОБА_1 зареєстровано право власності по 1/2 частці земельної ділянки з кадастровим номером :06:005:0061 (а.с. 99, 100);

- на підтвердження виплати орендної плати за період з 2018 по 2024 рік відповідачем надано відомості на виплату готівки та платіжні інструкції про сплату коштів (а. с. 107 112).

Між сторонами виник спір про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом її повернення власнику від орендаря.

Відповідно до частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, та має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Завданням цивільного судочинства є ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05.09.2019 року у справі № 638/2304/17).

Відсутність порушеного, невизнаного або оспорюваного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15.03.2023 року у справі № 753/8671/21).

Приватно-правовими нормами визначене обмежене коло підстав відмови у судовому захисті цивільного права та інтересу особи, серед яких: необґрунтованість позовних вимог (встановлена судом відсутність порушеного права або охоронюваного законом інтересу позивача), а також обрання позивачем неналежного способу захисту його порушеного права / інтересу (див., зокрема постанову Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 11.12.2023 року у справі № 607/20787/19).

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 16 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права. Тлумачення цієї норми свідчить, що такий спосіб захисту застосовується тоді, коли суб`єктивне цивільне право виникло і якщо це право порушується (оспорюється або не визнається) іншою особою (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05.12.2022 року у справі № 233/4580/20). По своїй суті такий спосіб захисту як визнання права охоплює собою і визнання права відсутнім.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29 листопада 2023 року у справі № 513/879/19 вказала, що рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень є підставою для внесення відомостей (записів) про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Належним способом захисту прав орендодавця, який у цих спірних правовідносинах вважає, що зареєстроване право оренди відсутнє (наприклад, у зв`язку з відсутністю підпису на договорі оренди), є його вимога до особи, за якою зареєстроване право оренди, про визнання відсутнім права оренди. Відповідно до пункту 9 частини першої статті 27 Закону № 1952-IV судове рішення про задоволення такої вимоги є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про припинення права оренди відповідача.

Аналогічна з приводу належного способу захисту викладена у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 19 лютого 2024 року у справі № 567/3/22: «такий спосіб захисту як визнання права може застосовуватися для захисту (невизнання чи оспорювання) різноманітних приватних прав (зобов`язальних, речових, виключних, спадкових, права на частку в спільній частковій власності і т. д.). По своїй суті такий спосіб захисту як визнання права охоплює собою і визнання права відсутнім. Належним способом захисту прав орендодавця, який вважає, що зареєстроване право оренди відсутнє, є його вимога до особи, за якою зареєстроване право оренди, про визнання відсутнім права оренди. Судове рішення про задоволення такої вимоги є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про припинення права оренди відповідача».

У справі, що переглядається, ОСОБА_5 правонаступниками якої є ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 просила усунути їй перешкоди у користуванні земельною ділянкою шляхом її повернення від ТОВ «Поділля Агропродукт».

Однак, з урахуванням правової позиції Верховного Суду, такий спосіб захисту як усунення перешкод шляхом повернення земельної ділянки, у випадку коли спір стосується відсутності зареєстрованого права оренди, не є ефективним та належним для відновлення порушеного права позивачки, оскільки не призводить до припинення зареєстрованого права оренди в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Відтак апеляційний суд виснує, що позивачкою обрано неналежний спосіб захисту порушеного права, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову. Розглядаючи справу, суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув, що призвело до неправильного вирішення спору, доводи апеляційної скарги в цій частині є підставними та обґрунтованими.

З урахуванням того, що обрання позивачем неналежного способу захисту є самостійною підставою для відмови у позові (див. постанову Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 11.12.2023 року у справі № 607/20787/19) апеляційний суд не дає оцінки добросовісності (недобросовісності) дій орендодавця, яка тривалий час отримувала орендну плату, а також не оцінює наявність чи відсутність порушеного права сторони позивача.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України, апеляційний суд за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати судове рішення та ухвалити нове.

Підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (частина 1 статті 376 ЦПК України).

Зважаючи на надану оцінку доводам учасників справи та висновкам суду першої інстанції, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги ТОВ «Поділля Агропродукт» обґрунтованими, а рішення суду першої інстанції є таким, що постановлене без повного з`ясування обставин справи, що призвело до невідповідності висновків суду першої інстанції обставинам справи та невірного застосування норм матеріального права, які регулюють дані правовідносини.

Тому рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 22 липня 2025 року підлягає скасуванню з постановленням нового: про відмову у задоволенні позову.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до частин першої та другої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі відмови у задоволенні позову (що має місце у цій справі) - на позивача.

Сторона позивача понесла витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в розмірі 1073,60 грн (а.с.5), витрати за проведення експертизи розмірі 7 572,80 грн (а.с. 84), витрати за надання правничої допомоги в розмірі 14 000 (а.с. 143 144).

Відповідач ТОВ «Поділля Агропродукт» поніс витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 1 610,40 грн (а.с. 169).

Враховуючи те, що позовні вимоги не підлягають до задоволення, з позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 слід стягнути з кожної по 805,20 грн (1 610,40/2) грн з кожної у відшкодування судових витрат відповідача.

Керуючись статтями 141, 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

постановив :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Поділля Агропродукт» задовольнити.

Рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 22 липня 2025 року скасувати і ухвалити нове.

Відмовити в задоволені позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Поділля Агропродукт», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Товариство з обмеженою відповідальністю «Агротал», про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Поділля Агропродукт» по 805,20 (вісімсот п`ять гривень 20 копійок) гривень з кожної понесених ним судових витрат.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 17 жовтня 2025 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Поділля Агропродукт» , місцезнаходження: вул. Заводська, 7, смт. Браїлів, Жмеринський район, Вінницька область, 23130.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Товариство з обмеженою відповідальністю «Агротал» , місце знаходження: вул. Миру, 25 А, с. Бережани, Хмільницький район, Вінницький район, 23130.

Головуюча Т. М. Шемета

Судді: О. В. Ковальчук

Т. Б. Сало