ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

9 жовтня 2025 року м. Чернівці

справа № 722/918/25

провадження 22-ц/822/834/25

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Перепелюк І. Б.

суддів: Литвинюк І.М., Одинака О.О.

секретар Бугай В.М.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області від 7 липня 2025 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укрпошта», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Департамент соціального захисту населення Чернівецької ОДА (ОВА),

встановив:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до АТ «Укрпошта», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Департамент соціального захисту населення Чернівецької ОДА (ОВА).

Позов мотивовано тим, що позивач є учасником бойових дій, звільнений у вересні 2024 року з військової служби за станом здоров`я, а тому для одержання одноразової грошової допомоги, відповідно до Порядку, затвердженого розпорядженням Чернівецької обласної військової адміністрації від 27.03.2024 року №262-р 05.12.2024 року, здійснив у відділенні поштового зв`язку 60100, м.Кельменці, Чернівецької області поштове відправлення 580 на адресу Департаменту соціального захисту населення Чернівецької ОДА (ОВА) із письмовою заявою від 05.12.2024 року та додатком необхідних документів. Доказом даного звернення є фіскальний чек від 05.12.2024 року №77.

Зазначене поштове відправлення Департаменту СЗН Чернівецької ОДА (ОВА) за адресою: м.Чернівці, вул.Головна, 245 вручено 13.12.2025 року, що підтверджується листом-відповіддю АТ «Укрпошта» від 09.01.2025 року №1853-Д-058-В.

В листах-відповідях від 10.01.2025 року №Д-2154 та від 18.02.2025 року №Д-130/2 Департамент СЗН повідомив, що вищевказане звернення від 05.12.2024 року надійшло до нього 16.12.2024 року після останнього засідання постійно діючої комісії і розглянути питання про надання йому одноразової грошової допомоги у 2024 році не було можливості.

Відповідно до п.1 Р.2 Нормативів та нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 року №958, строк пересилання вищезазначеної рекомендованої поштової кореспонденції позивача від 05.12.2024 року в межах області становить до 6 днів, а не 8 днів, як відбулося фактично. Таким чином неналежне надання відповідачем послуг поштового зв`язку є очевидним і підтверджене вищенаведеними доказами.

По факту порушення термінів пересилання рекомендованого листа №580, позивач звернувся до відповідача із заявою про проведення перевірки від 10.02.2025 року.

У відповідь листом від 18.02.2025 року №1853-Д-144-В йому повідомлено про необхідність заповнення заяви на відшкодування оператором поштового зв`язку йому збитків за несвоєчасну доставку реєстрових поштових відправлень усіх видів у вигляді штрафу у розмірі 25% вартості послуги поштового зв`язку. Так як вартість наданої позивачу послуги поштового зв`язку згідно фіскального чека №77 від 05.12.2024 року становить 72,00 грн., розмір вказаного штрафу в розмірі 25% становить 18,00 грн., який являється сміхотворним у порівнянні із завданою позивачеві матеріальною шкодою у вигляді неодержаної одноразової грошової допомоги в сумі 15000,00 грн.

Крім матеріальної шкоди несвоєчасна доставка вказаного рекомендованого листа зумовила позивача перебування у стресі та переживанні (забрання багато сил та енергії), тим самим завдавши йому моральну шкоду, які він оцінює в розмірі однократного розміру мінімальної заробітної плати 8000,00 грн. А тому вважає, що із-за неналежного виконання обов`язку по наданню послуг поштового зв`язку відповідач повинен понести відповідальність у вигляді відшкодування завданої майнової та моральної шкоди.

Просив визнати неналежним виконання відповідачем обов`язку з пересилання рекомендованого поштового відправлення №580 та стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду в розмірі 15000,00 грн. та моральну шкоду в сумі 8000,00 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області від 7 липня 2025 року позов ОСОБА_1 до АТ «Укрпошта» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - задоволено частково.

Визнано неналежним виконання АТ «Укрпошта» обов`язку з пересилання рекомендованого поштового відправлення №580.

Стягнуто з АТ «Укрпошта» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 1000 грн. У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Вирішено питання судового збору.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить змінити рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області від 7 липня 2025 року та позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Суд першої інстанції вважає, що відповідач не заподіював (позивачу) матеріальної шкоди на суму 15000 грн.

Зазначає, що із-за неналежного виконання відповідачем обов`язку з пересилання зазначеного поштового відправлення (на протязі 8 днів замість до 6 днів) він втратив одноразову грошову допомогу - 15000 грн. А суд першої інстанції, визнавши неналежним виконання відповідачем вказаного обов`язку, за таких обставин дійшов до хибного висновку, що з урахуванням глибини душевних страждань позивача, розумності і справедливості, розмір заявленого позивачем відшкодування моральної шкоди в сумі 8000 грн. не повинен призводити до його збагачення і підлягає стягненню в сумі 1000 грн.

Мотивувальна частина

Обставини справи, встановлені судом

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 05.12.2024 року звертався до відділенні поштового зв`язку 60100, м.Кельменці, Чернівецької області з приводу надання послуг поштового зв`язку, а саме направлення рекомендованого поштового відправлення на адресу Департаменту соціального захисту населення Чернівецької ОДА (ОВА), що підтверджується копією фіскального чека від 05.12.2024 року на суму 72,00 грн.

Зазначене поштове відправлення не було вручено адресату - Департаменту соціального захисту населення Чернівецької ОДА (ОВА) у встановлені строки.

Як вбачається з листа АТ "Укрпошта" N1853-Д-058-В від 09.01.2025 року, наданого за запитом ОСОБА_1 , лист на адресу Департаменту соціального захисту населення Чернівецької ОДА (ОВА) надійшов та був вручений 13.12.2024 року.

Згідно копії заяви ОСОБА_1 про проведення перевірки від 10.02.2025 року, вбачається що позивач просив провести перевірку за фактом неналежного надання оператором поштового зв`язку АТ «Укрпошта» обов`язків з надання послуг поштового зв`язку щодо пересилання адресату його реєстрованого поштового відправлення №580 (рекомендований лист) відправленого з ВПЗ Кельменці 05.12.2024 року.

Відповідно до копії листа директора департаменту клієнтської підтримки від 18.02.2025 року №1853-Д-144-В, вбачається, АТ «Укрпошта» повідомило позивача, що за порушення термінів пересилання рекомендованого листа №580 оператором поштового зв`язку, несе відповідальність за несвоєчасну доставку реєстрованих поштових відправлень усіх видів штраф у розмірі 25% вартості послуги поштового зв`язку і для виплати даного відшкодування запропонувало заповнити заяву та надати чек.

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Згідно з ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи викладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Рішення суду в частині визнання неналежним виконання відповідачем обов`язку з пересилання рекомендованого поштового відправлення №580 не оскаржується, а тому відповідно до положень ч. 1 ст. 13, ч. 1 ст. 367 ЦПК України, не переглядається.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

У статтях 15, 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо); умови публічного договору встановлюються однаковими

Частиною першою статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України).

Статтею 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

З огляду на частину першу статті 906 ЦК України збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором.

Відносини у сфері надання послуг поштового зв`язку регулюються Конституцією України, Законом України «Про поштовий зв`язок», Всесвітньою поштовою конвенцією, Статутом Всесвітнього поштового союзу, Регламентом поштової кореспонденції, Правилами надання послуг поштового зв`язку, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року, та внутрішніми нормативними актами, складеними та прийнятими відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про поштовий зв`язок» послуги поштового зв`язку продукт діяльності оператора поштового зв`язку з приймання, обробки, перевезення та доставки (вручення) поштових відправлень, виконання доручень користувачів щодо поштових переказів банківських операцій, спрямований на задоволення потреб користувачів. Оператор поштового зв`язку (оператор) суб`єкт підприємницької діяльності, який в установленому законодавством порядку надає послуги поштового зв`язку.

Згідно із статтею 3 Закону України «Про поштовий зв`язок» основними засадами діяльності у сфері надання послуг поштового зв`язку, зокрема, є забезпечення надання послуг поштового зв`язку встановленого рівня якості.

Послуги поштового зв`язку надаються на договірній основі згідно з Правилами надання послуг поштового зв`язку, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, та повинні відповідати встановленим нормам якості (абзац 2 статті 13 Закону України «Про поштовий зв`язок»).

Відповідно до Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270 (з наступними змінами і доповненнями), міжнародне поштове відправлення з оголошеною цінністю міжнародне реєстроване поштове відправлення з вкладенням паперів, документів або інших предметів, оцінка вартості яких визначається відправником. Приймання поштового відправлення, поштового переказу виробнича операція, яка полягає в оформленні поштового відправлення, поштового переказу, що подаються для пересилання.

Статтею 18 Закону України «Про поштовий зв`язок» та пунктом 129 Правил надання послуг поштового зв`язку передбачено, що оператор поштового зв`язку за невиконання чи неналежне виконання послуг поштового зв`язку несе відповідальність перед користувачами послуг поштового зв`язку згідно із законами України.

З матеріалів справи вбачається, що 05.12.2024 року ОСОБА_1 звернувся у відділенні поштового зв`язку 60100, м.Кельменці, Чернівецької області з приводу надання послуг поштового зв`язку, а саме направлення рекомендованого поштового відправлення на адресу Департаменту соціального захисту населення Чернівецької ОДА (ОВА), що підтверджується копією фіскального чека від 05.12.2024 року на суму 72,00 грн.

Поштове відправлення адресату надійшло та було вручено 13.12.2024 року.

Позивач заявою від 10.02.2025 року ініціював проведення перевірки за фактом неналежного надання оператором поштового зв`язку АТ «Укрпошта» обов`язків з надання послуг поштового зв`язку щодо пересилання адресату його реєстрованого поштового відправлення №580 (рекомендований лист) відправленого з ВПЗ Кельменці 05.12.2024 року.

Відповідно до копії листа директора департаменту клієнтської підтримки від 18.02.2025 року №1853-Д-144-В, вбачається, АТ «Укрпошта» повідомило позивача, що за порушення термінів пересилання рекомендованого листа №580, оператор поштового зв`язку несе відповідальність за несвоєчасну доставку реєстрованих поштових відправлень усіх видів штраф у розмірі 25% вартості послуги поштового зв`язку і для виплати даного відшкодування запропонувало заповнити заяву та надати чек.

У відзиві на позов, АТ «Укрпошта» визнає той факт, що 05.12.2024 року у відділенні поштового зв`язку Кельменці з поштовим індексом 60100 було прийнято до пересилання рекомендоване поштове відправлення №580. Щодо інших обставин та факту заподіяння шкоди АТ «Укпошта» заперечує. Як вбачається зазначене поштове відправлення було доставлене адресату 13.12.2025 року, однак, з огляду на закінчення робочого дня, вхідна кореспонденція була зареєстрована лише 16.12.2025 року. Крім того представник відповідача посилався на те, що позивач на власний розсуд користуючись своїми правами, затримав відправку заяви на допомогу до 05.12.2024 року, передбачаючи ризики щодо пересилання відправлення, включаючи можливу зупинку енергопостачання, оголошення тривоги та інші причини, які впливають на роботу операторів поштового зв`язку, адресата. За даних обставин вважають, що АТ «Укрпошта» не заподіювало ОСОБА_1 матеріальної шкоди на суму 15000,00 грн.

Суд першої інстанції встановив, що рекомендоване поштове відправлення позивача було доставлено із запізненням, оскільки одержувач його отримав через 8 днів, а позивач затримав відправку заяви на допомогу до 05.12.2024 року, передбачаючи ризики щодо пересилання відправлення, які вплинули на роботу операторів поштового зв`язку. За таких обставин суд зробив висновок, що АТ «Укрпошта» не заподіювало ОСОБА_1 матеріальної шкоди на суму 15000,00 грн.

Колегія суддів звертає увагу апелянта на те, що відповідальність АТ «Укрпошта», як Національного оператора поштового зв`язку перед користувачами чітко регламентована ст.32 Законом України «Про поштовий зв`язок». Зокрема за невиконання чи неналежне виконання послуг з пересилання внутрішніх поштових відправлень, доручень користувачів щодо поштових переказів оператори поштового зв`язку несуть перед користувачами таку визначену вказаною спеціальною нормою відповідальність за несвоєчасну доставку реєстрованих поштових відправлень усіх видів штраф у розмірі 25% вартості послуги поштового зв`язку. з цим погоджується.

Щодо відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції враховуючи неналежне виконання відповідачем АТ «Укрпошта» своїх обов`язків з пересилання та вручення поштового відправлення, та з урахуванням характеру правопорушення, глибини душевних страждань позивача, враховуючи вимоги розумності і справедливості, визначив відшкодування моральної шкоди в розмірі 1000 грн.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди.

Позивач повинен довести наявність моральної шкоди та причинний зв`язок, а відповідач доводить відсутність протиправності та вини. Завдання моральної шкоди - явище завжди негативне.

Гроші виступають еквівалентом моральної шкоди. Грошові кошти як загальний еквівалент всіх цінностей, в економічному розумінні «трансформують» шкоду в загальнодоступне вираження, а розмір відшкодування «обчислює» шкоду. Розмір визначеної компенсації повинен, хоча б наближено, бути мірою моральної шкоди та відновленого стану потерпілого.

При визначенні компенсації моральної шкоди складність полягає у неможливості її обчислення за допомогою будь-якої грошової шкали чи прирівняння до іншого майнового еквіваленту. Тому грошова сума компенсації моральної шкоди є лише ймовірною, і при її визначенні враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставини, які мають істотне значення, вимоги розумності і справедливості.

Такі висновки зроблені Верховним Судом в постанові від 25 травня 2022 року в справі № 487/6970/20, постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2022 року в справі № 214/7462/20.

Оскаржуючи рішення суду першої інстанції, апелянт не погоджується із визначеним судом розміром моральної шкоди та просить задовольнити позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди в повному обсязі.

Однак, апелянтом не враховано наступного.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частини перша-четверта статті 12 ЦПК України).

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

Враховуючи обставини даної справи та зазначені норми права, колегія суддів вважає, що позивачем належними та допустимими доказами не доведено підстав для відшкодування йому як матеріальної так і моральної шкоди в зазначеному в позові розмірі.

Однак, апеляційний суд звертає увагу, що принцип заборони повороту до гіршого (non reformatio in peius) відомий ще з часів римського права та існував у зв`язку із іншим правилом - tantum devolutum quantum appellatum (скільки скарги, стільки і рішення). Правило заборони повороту означає недопустимість погіршення становища сторони, яка оскаржує судове рішення.

Тобто, особа, яка оскаржує судове рішення, не може потрапити в гірше становище, порівняно із тим, що така особа досягнула в попередній інстанції в результаті своєї ж скарги. Зазначена позиція викладена в постанові Верховного Суду від 24 травня 2023 року у справі № 179/363/21, постанові Верховного Суду від 21 червня 2023 року в справі № 757/42885/19-ц, постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 25 березня 2024 року в справі № 336/6023/20, постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 червня 2024 року в справі № 756/11081/20.

Враховуючи зазначене, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції без змін.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив це рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області від 7 липня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її складення.

Судді: І.Б. Перепелюк

І.М. Литвинюк

О.О. Одинак