Номер провадження: 22-ц/813/1248/25
Справа № 510/1455/22
Головуючий у першій інстанції Бошков І.Д.
Доповідач Вадовська Л. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.09.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М.,

суддів - Погорєлової С.О., Сєвєрової Є.С.,

за участю секретаря - Венжик Л.С.,

за участю сторін, інших учасників справи, представників учасників справи:

представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 ,

від позивача ОСОБА_3 не з`явились,

переглянувши справу №510/1455/22 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення пені за аліментами за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на рішення Ренійського районного суду Одеської області від 05 березня 2024 року у складі судді Бошкова І.Д., -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_3 , звернувшись 07 вересня 2022 року до суду з вищеназваним позовом, просила стягнути з відповідача ОСОБА_1 пеню за прострочення сплати аліментів на утримання дочки ОСОБА_5 , 2010 року народження, сина ОСОБА_6 , 2014 року народження, в розмірі 268000,00 грн. (т.1 а.с.1-5).

Ухвалою судді Ренійського районного суду Одеської області від 09 січня 2023 року відкрито провадження у справі (т.1 а.с.34).

Відповідач ОСОБА_1 позов не визнав, зазначивши у відзиві, що аліменти на утримання дітей сплачує, певна заборгованість зі сплати аліментів виникла у зв`язку зі зміною з 02 червня 2020 року розміру аліментів на утримання дітей з 1000,00 грн. на дитину до 5000,00 грн. на дитину та оскарженням судового рішення про збільшення розміру аліментів. Наданий позивачем розрахунок заборгованості по аліментам містив неправдиві відомості, так як не було враховано певні платежі. Після звернення до виконавчої служби для перевірки платежів реальна заборгованість станом на 19 вересня 2023 року склала 208580,00 грн., а не заявлена позивачем заборгованість у розмірі 268000,00 грн. Дійсно є фаховим моряком, проте на даний час за фахом не працює, займається підприємницькою діяльністю в Україні, має нерегулярні доходи (т.1 а.с.87-95).

Ухвалою Ренійського районного суду Одеської області від 27 вересня 2023 року закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті (т.1 а.с.148).

Рішенням Ренійського районного суду Одеської області від 05 березня 2024 року позов задоволено частково; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 пеню за прострочення сплати аліментів на утримання дочки ОСОБА_5 , 2010 року народження, сина ОСОБА_6 , 2014 року народження, у розмірі 120632,00 грн.; стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 992,40 грн. (т.1 а.с.169-161).

Висновок суду мотивовано тим, що розмір неустойки (пені) станом на вересень 2020 року становить 241264,65 грн., проте, з врахуванням майнового стану платника аліментів, воєнного стану в Україні, який впливає на можливість працювати та отримувати доходи, суд застосував положення частини 2 статті 196 СК України та присудив до стягнення пеню в розмірі 120632,00 грн.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 18 квітня 2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_3 на рішення суду.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_3 просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині стягнення пені і ухвалити нове рішення про стягнення пені за прострочення сплати аліментів у розмірі 241264,65 грн. (т.1 а.с.166-170).

За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість рішення з підстав недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права полягає у відсутності підстав для застосування частини 2 статті 196 СК України. Відсутність доходів у відповідача не звільняє його від покладеного на нього законом обов`язку своєчасного утримання дітей. ОСОБА_1 був обізнаний з постановою Одеського апеляційного суду від 24 березня 2022 року про стягнення аліментів на утримання дітей у зміненому розмірі, знав про свій обов`язок з їх сплати, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною 1 статті 196 СК України, однак аж ніяк не зменшення неустойки платнику аліментів.

В апеляційній скарзі не зазначено нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці.

Відзив на апеляційну скаргу не поданий, в судовому засіданні представник ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 заперечив проти доводів та вимог апеляційної скарги.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з огляду на наступне.

Рішенням Ренійського районного суду Одеської області від 04 травня 2017 року в справі №510/1718/16-ц ОСОБА_1 зобов`язаний до сплати на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дочки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі, рівній 1000,00 грн., щомісячно, починаючи з 28 вересня 2016 року до повноліття дочки, та на утримання сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі, рівній 1000,00 грн., щомісячно, починаючи з 28 вересня 2016 року до повноліття сина.

Постановою Одеського апеляційного суду від 24 березня 2022 року в справі №510/1019/20, розмір аліментів, що стягувався на утримання дітей рішенням Ренійського районного суду Одеської області від 04 травня 2017 року в справі №510/1718/16-ц, збільшено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дочки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі, рівній 5000,00 грн., щомісячно, починаючи з 02 червня 2020 року до повноліття дочки, та на утримання сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі, рівній 5000,00 грн., щомісячно, починаючи з 02 червня 2020 року до повноліття сина.

Ухвалою Верховного Суду від 11 квітня 2023 року у відкритті касаційного провадження на постанову Одеського апеляційного суду від 24 березня 2022 року у справі №510/1019/20 відмовлено.

Аліменти у збільшеному розмірі сплачувались частково, що призвело до заборгованості зі сплати аліментів.

До позовної заяви ОСОБА_3 додала розрахунок станом на 31 серпня 2022 року заборгованості зі сплати аліментів, що визначена рівною 268000,00 грн.

В ході розгляду справи здійснювались перерахунки зі сплати аліментів з урахуванням здійснених ОСОБА_1 платежів, які не були враховані. Так, згідно розрахунку за період з червня 2020 року по вересень 2023 року заборгованість зі сплати аліментів станом на 31 серпня 2022 року була визначена рівною 216580,00 грн., в іншому розрахунку за цей же період заборгованість станом на 31 серпня 2022 року була визначена рівною 268000,00 грн.

Суд першої інстанції проаналізувавши наявні в справі розрахунки та не враховані у розрахунках сплати аліментів, дійшов висновку, що станом на вересень 2022 року заборгованість зі сплати аліментів на утримання дітей становила 241264,65 грн., що фактично не заперечується сторонами (за змістом апеляційної скарги ОСОБА_3 згідна із заборгованістю 241264,65 грн., ОСОБА_1 апеляційну скаргу не подає).

Отже, нарахування пені за прострочення сплати аліментів судом здійснено на суму заборгованості 241264,65 грн.; наданий позивачем розрахунок пені більший за суму заборгованості, відповідач розрахунок пені не надав.

Прострочення сплати аліментів ОСОБА_1 не заперечується.

Відповідальність за прострочення сплати аліментів визначена статтею 196 СК України, за положеннями частини 1 даної статті у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішення суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Відповідно до частини 2 статті 196 СК України розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Суд першої інстанції, встановивши розмір заборгованості за спірний період рівним 241264,65 грн., що сторонами згідно матеріалів справи не оспорюється, застосував положення частини 2 статті 196 СК України та присудив до стягнення пеню в розмірі 120632,00 грн., що становить 50% заборгованості по аліментам.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо застосування положень частини 2 статті 196 СК України та з огляду на те, що ОСОБА_1 наразі не працює за фахом моряком, перебуває в Україні, зареєстрований фізичною особою-підприємцем, що військовий стан в країні суттєво впливає на підприємництво та доходи.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції в частині застосування частини 2 статті 196 СК України не спростовують.

Неустойка (пеня) є відповідальністю за прострочення сплати аліментів, а не сплатою аліментів в порядку виконання обов`язку утримувати дітей.

Присуджена до стягнення пеня у 120632,00 грн. є суттєвою відповідальністю, розмір якої збільшувати апеляційний суд не вбачає підстав з огляду на реалії сьогодення в умовах військового стану, що значно впливає на можливість працювати та мати доходи.

Підстави для скасування рішення суду відсутні.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Ренійського районного суду Одеської області від 05 березня 2024 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення пені за аліментами залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повну постанову складено 13 жовтня 2025 року.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді С.О.Погорєлова

Є.С.Сєвєрова