Справа № 545/3059/25
Провадження № 2/545/1906/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" жовтня 2025 р. Полтавський районний суд Полтавської області у складі головуючого судді Любчика О.В., за участю секретаря судового засідання Синегуб Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

представник ТОВ «Фінансова компанія «Бізнес Позика» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просив стягнути заборгованість за договором №515361-КС-001 про надання кредиту від 06.11.2024, що становить 84750 грн., що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту у сумі 25000 грн., суми прострочених платежів по процентах 42250 грн., суми заборгованості по штрафам 12500 грн., суми прострочених платежів за комісією у розмірі 5000 грн.

В обґрунтування зазначив, що 06.11.2024 між ТОВ «Бізнес позика» та ОСОБА_1 укладено договір №515361-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором. Зважаючи на ті обставини, що ОСОБА_1 належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, у боржника станом на 22.06.2025 утворилась заборгованість за договором в розмірі 84750 грн.

Ухвалою суду 21.07.2025 відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.79).

У судове засідання представник позивача не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, у позовній заяві просив проводити розгляд справи у його відсутність, не заперечує проти заочного рішення суду.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, був належним чином повідомлений про місце, дату та час розгляду справи. Приймаючи до уваги, що представник позивача не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення, суд відповідно до ст. 280 ЦПК України, ухвалив проводити заочний розгляд справи.

З урахуванням ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що 06.11.2024 укладено договір №515361-КС-001 про надання кредиту між ТОВ «Бізнес позика» та ОСОБА_1 (а.с.17-26).

Відповідач ОСОБА_1 прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) укласти договір №515361-КС-001 про надання кредиту шляхом направлення одноразового ідентифікатора UA-2734 електронного смс-повідомлення (а.с.39).

Відповідно до умов вказаного договору строк, на який надається кредит 24 тижнів; стандартна процентна ставка за кредитом: в день 1%, фіксована; комісія за надання кредиту (далі Комісія) 5000 грн.; загальний розмір наданого кредиту 25000 грн.; строк дії договору до 23.04.2025; орієнтована загальна вартість наданого кредиту 61367,66 грн.; орієнтована реальна річна процентна ставка 6679,28 % (зворот а.с.17).

ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало та надало відповідачу грошові кошти в розмірі 25000 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника № НОМЕР_1 , відповідно до підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів 06.11.2024 згідно до кредитного договору №515361-КС-001 (а.с.52).

Згідно анкети клієнта від 01.07.2025, номер банківського рахунку клієнта ОСОБА_1 НОМЕР_2 (зворот а.с.51).

Із положень статті 11 Закону України від 3 вересня 2015 року №675-VIII «Про електронну комерцію» слідує, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана, зокрема, шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону.

Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (стаття 12 Закону №675-VIII).

В силу пункту 6 частини першої статті 3 Закону №675-VIII електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Отже, між сторонами у відповідності до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» укладено електронний договір та вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі.

З матеріалів справи вбачається, що позичальником умови кредитного договору належним чином не виконувались внаслідок чого виникла заборгованість.

Відповідно до довідки про стан заборгованості за договором №515361-КС-001 про надання кредиту від 06.11.2024 та розрахунку заборгованості, станом на 03.07.2025, в період з 06.11.2024 по 23.04.2025 сума заборгованості становить 84750 грн., з яких: 25000 грн. заборгованість за кредитом, 42250 грн. за відсотками; 5000 грн. за комісією, 12500 грн. заборгованість по штрафам (а.с.11-13).

Щодо нарахування відсотків.

Відповідно до договору №515361-КС-001 про надання кредиту від 06.11.2024, строк дії договору до 23.04.2025, стандартна процента ставка становить 1%, яка є фіксованою.

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитом вбачається, що відсотки за кредитом нараховані згідно умов договору в межах строку кредиту.

Щодо стягнення комісії за надання кредиту.

У пункті 2.5 Договору сторони визначили, що комісія за надання кредиту становить 5000 гривень. Комісія нараховується одноразово при видачі Кредиту в дату видачі Кредиту. Розмір комісії, встановлений цим пунктом Договору, залишається незмінним протягом усього строку (терміну) Договору.

Підписавши договір, відповідач погодився із вказаною умовою отримання кредиту, а отже повинен сплатити комісію за його надання.

Щодо стягнення штрафу суд зазначає наступне.

Згідно п. 7.6 Договору, у разі не здійснення сплати Процентів та/або Комісії за видачу Кредиту (якщо умови цього Договору передбачають сплату комісії за видачу Кредиту), та/або Комісії за видачу додаткових грошових коштів у Кредит (якщо умови додаткової угоди до цього передбачають сплату комісії за видачу у Кредит додаткових грошових коштів), та/або суми кредиту у визначені цим Договором та додатковими угодами до Договору терміни, Позичальник зобов`язаний сплатити Кредитодавцю штраф у розмірі 32% від розміру простроченої заборгованості, який визначається відповідно до умов (а.с.23).

Законом України №2120-ІХ від 15.03.2022 року «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» розділ Прикінцеві та перехідні положення ЦК України було доповнено пунктом 18, відповідно до якого визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Верховний Суд у постанові від 18 жовтня 2023 року в справі № 706/68/23 зазначив, що з аналізу положень пункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» на кредитний договір розповсюджується дія пункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України.

Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Законом № 13471 затверджено Указ Президента України від 14 липня 2025 року №468/2025 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ (з відповідними змінами), строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 7 серпня 2025 року на 90 діб, тобто до 05 листопада 2025 року.

З довідки про стан заборгованості та розрахунку заборгованості за кредитним договором №515361-КС-001 від 06.11.2024 вбачається, що заявлена до стягнення неустойка (штраф) за неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором становить 12500 грн. (зворот а.с.12-а.с.13).

Водночас стягнення штрафних санкцій суперечить вимогам вищенаведеного законодавства, а тому в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Згідно із ст. 526 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

На підставі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором.

На підставі ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

На спростування позовних вимог відповідачем не надано доказів на підтвердження належного виконання зобов`язання за договором щодо повернення кредитних коштів.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме, стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором №515361-КС-001 від 06.11.2024 у розмірі 72250 грн., що складається з наступного: заборгованість за основним зобов`язанням 25000 грн., заборгованість за нарахованими відсотками 42250 грн., заборгованість по комісії 5000 грн.

В частині позовних вимог про стягнення штрафу суд відмовляє.

Щодо судових витрат.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при зверненні до суду з позовом про стягнення заборгованості за договором сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Ціна позову 84750 грн., позов задоволений на суму 72250 грн., тобто на 85,25 %.

Отже, на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених вимог в сумі 2065,10 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 76, 141, 263, 265, 279, 354 ЦПК України,

вирішив:

позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика», (ЄДРПОУ 41084239, адреса: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26 офіс 411) заборгованість за договором про надання кредиту №515361-КС-001 від 06.11.2024 у розмірі 72250 грн., а також судовий збір в розмірі 2065,10 грн.

У задоволенні іншої частини вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя О. В. Любчик