Справа № 199/6493/25
(2/199/3687/25)
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

20.08.2025 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпра

у складі головуючого судді Авраменка А.М.,

при секретарі судового засідання Циганок К.С.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , треті особи орган опіки та піклування в особі адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради, Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про надання дозволу на реєстрацію місця проживання неповнолітньої дитини без згоди батька,

ВСТАНОВИВ:

09 червня 2025 року до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра звернулась позивач із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого послалась на те, що сторони в період з 26 серпня 2009 року по 14 липня 2014 року перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого у сторін народилась спільна дитина дочка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якій 09 липня 2024 року видано паспорт. 10 квітня 2025 року дочка сторін особисто звернулась до відділу формування та ведення реєстру територіальної громади Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради із заявою про реєстрацію її місця проживання за адресою АДРЕСА_1 , де зареєстрована також і позивач. За цією адресою позивач фактично мешкаю із дочкою. Однак того ж дня державним реєстратором було відмовлено у реєстрації місця проживання дитини сторін, що мотивовано посиланням на пп.3 п.87 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 лютого 2022 року №265 та зазначенням на неподання в повному обсязі всіх документів, зокрема згоди батька дитини, тобто відповідача. З червня 2013 року відповідач не проживає разом зі позивачкою та дочкою, долею останньої не цікавиться, теперішнє місцеперебування відповідача позивачу не відоме. За таких обставин позивач звернулась до суду із даним позовом, в якому просила суд надати дозвіл на реєстрацію місця проживання дитини сторін за вищевказаною адресою без згоди батька дитини.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра від 16 травня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі, яку вирішено розглядати в порядку загального позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра від 11 липня 2025 року, постановленою без оформлення окремого документу, однак із зазначенням у протоколі судового засідання, підготовче провадження закрито, а справу призначено до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні в повному обсязі з викладених у позові підстав та обставин, проти заочного розгляду справи не заперечувала.

Інші учасники справи в судове засіданні повторно не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись, відповідач правом на подання відзиву не скористався, заяв/клопотань до суду не подавав.

Представником третьої особи у справі органу опіки та піклування в особі адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради подано письмові пояснення, в яких представник просила розглядати справу за своєї відсутності та ухвалити рішення в інтересах дитини.

За таких обставин, керуючись нормами ст.ст.211, 223, 240, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести судове засідання за наведеної явки учасників справи та здійснити розгляд справи по суті в заочному порядку відповідно до Глави 11 Розділу ІІІ ЦПК України.

Вислухавши позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку на підставі нижчевикладеного.

Судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Так, в судовому засіданні встановлено, що у сторін від нині розірваного шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась спільна дитина дочка ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, копіями паспортів, копіями рішень судів про розірвання шлюбу та про стягнення аліментів.

Судом також встановлено, що після розірвання шлюбу сторін і до теперішнього часу спільна дочка сторін мешкає разом із позивачем за адресою зареєстрованого місця проживання позивача АДРЕСА_1 , що підтверджується копією акту обстеження умов проживання, копією паспорту, копією витягу з реєстру територіальної громади, копією рішення суду про стягнення аліментів.

10 квітня 2025 року неповнолітня ОСОБА_2 , якій на той час вже виповнилось п`ятнадцять років, звернулась до відділу формування та ведення реєстру територіальної громади Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради із письмовою заявою про реєстрацію місця проживання (перебування) за адресою зареєстрованого місця проживання своєї матері (позивача) АДРЕСА_1 . В той же день у відповідь на свою заяву неповнолітня дитина сторін отримала відмову, яка мотивована посиланням на пп.3 п.87 постанови КМУ №265 від 07 лютого 2025 року та зазначення про неподання згоди батька дитини. Дані обставини підтверджуються копією відповідної заяви про реєстрацію місця проживання (перебування), яка містить службові відмітки.

Правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані положеннями Конституції України, Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року, підписаної Українською РСР 21 лютого 1990 року та ратифікованою постановою ВР №789-XII від 27 лютого 1991 року (далі Конвенція про права дитини), СК України, ЦК України, Закону України «Про охорону дитинства», Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні», Порядком декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 07 лютого 2022 року №265 (далі Порядок №265), Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

Так, за змістом ст.124 Конституції України, ст.ст.15, 16 ЦК України, ст.18 СК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

Статтею 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Аналогічне положення міститься у ст.2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

Нормою ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.

Нормою ст.160 СК України передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Частиною 2 ст.29 ЦК України встановлено, що фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Частинами 2, 3 ст.7 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» дитина віком від 14 до 18 років самостійно декларує місце свого проживання за місцем проживання її батьків або інших законних представників чи одного з них без надання згоди такими особами. Дитина віком від 14 до 18 років самостійно декларує місце свого проживання за адресою іншого житла, ніж зареєстроване або задеклароване місце проживання її батьків або інших законних представників, за згодою батьків або інших законних представників чи одного з них, крім випадку, встановленого ст.15 цього Закону (особа, здобувач освіти).

За змістом п.п.14, 15 Порядку №265 дитина віком від 14 років самостійно декларує місце свого проживання за задекларованим/зареєстрованим місцем проживання батьків або інших законних представників чи одного з них без їх згоди. Дитина віком від 14 років самостійно декларує місце свого проживання за адресою іншого житла, ніж задеклароване/зареєстроване місце проживання її батьків або інших законних представників, за згодою батьків або інших законних представників чи одного з них. У разі декларування місця проживання у гуртожитку на період здобуття освіти така згода не надається.

Пунктом 31 Порядку №265 визначено, що особи, які досягли 14-річного віку, самостійно подають заяву про реєстрацію місця проживання (перебування).

Пунктами 32, 34 Порядку №265 встановлено, що у разі подання заяви про реєстрацію місця проживання (перебування) особою, яка не досягла 18-річного віку, реєстрація місця проживання (перебування) здійснюється за згодою батьків або інших законних представників такої особи. Згода не надається у разі коли особа є здобувачем освіти та здійснює реєстрацію свого місця проживання (перебування) в гуртожитку, що належить до сфери управління закладу освіти. У разі коли місце проживання батьків або інших законних представників особи віком до 18 років задекларовано/зареєстровано за однією адресою, згода іншого з батьків або законних представників не надається.

За змістом ст.7 СК України, ст.3 Конвенції про права дитини регулювання сімейних відносин, зокрема судами, має здійснюватися з максимально можливим та першочерговим урахуванням і забезпеченням інтересів дитини.

За змістом ст.ст.12, 13, 76, 81, 82 ЦПК України суд розглядає справи в межах вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказування не можу ґрунтуватись на припущеннях.

Оцінюючи дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми для прийняття рішення у справі по суті.

Аналізуючи встановлені судом на підставі таких доказів фактичні обставини в контексті викладених норм законодавства та приймаючи до уваги, що невизначеність адреси реєстрації місця проживання дитини сторін за бажанням самої дитини за адресою реєстрації місця проживання її матері (позивача) суперечить інтересам такої дитини, суттєво обмежуючи реалізацію її прав, гарантованих Конституцією України та законами України, зокрема права на свободу пересування та вільний вибір місця проживання тощо, враховуючи, що при вирішенні спору сторін суд зобов`язаний в першу чергу керуватись інтересами дитини, з огляду на те, що відповідач мешкає окремо від позивача та дитини, зв`язку із ними не підтримує, а тому отримання згоди від нього на реєстрацію місця проживання дитини сторін наразі не вбачається за можливе, суд приходить до висновку про правомірність, обґрунтованість та доведеність заявлених позовних вимог, а отже і необхідність їх задоволення.

На підставі викладеного та керуючись нормами ст.ст.33, 124 Конституції України, ст.3 Конвенції про права дитини, ст.ст.15, 16, 29 ЦК України, ст.ст.7, 18, 160 СК України, ст.11 Закону України «Про охорону дитинства», ст.2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.7 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні», п.п.14, 15, 31, 32, 34 Порядку №265, ст.ст.2, 5, 12, 13, 76-81, 89, 95, 133, 141, 142, 223, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280, 281, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 ), яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ; адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ), до ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ; адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_3 ), треті особи орган опіки та піклування в особі адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради (; адреса місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, пр. Мануйлівський, 31), Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради (; адреса місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 75), про надання дозволу на реєстрацію місця проживання неповнолітньої дитини без згоди батька задовольнити.

Надати дозвіл на реєстрацію місця проживання неповнолітньої дитини ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ; адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_2 ) за адресою АДРЕСА_1 без згоди батька ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ; РНОКПП НОМЕР_3 ; адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_3 ).

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя А.М. Авраменко