Справа № 526/2492/25
Провадження № 2/526/1389/2025
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

16 жовтня 2025 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого Киричка С.А.,

з участю секретаря Широколави О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Гадяч цивільну справу № 526/2492/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини,

встановив:

Позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 в якому просила стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 5000 грн. починаючи з дня пред`явлення позовної заяви до суду і до досягнення дочкою ОСОБА_3 трьохрічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою судді від 12 серпня 2025 року відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження

Позивач ОСОБА_1 копію ухвали про відкриття провадження не отримала.

Відповідач ОСОБА_2 копію ухвали про відкриття провадження у справі та позовну заяву з додатками не отримав, поштове повідомлення із копією ухвали суду від 12 серпня 2025 року та копією позовної заяви із доданими до неї документами, направлене за місцезнаходженням відповідача (вказаним в позовній заяві), повернулось на адресу суду із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Будь-яких заяв та клопотань від нього, відзиву на позов, на час розгляду справи не надійшло.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, з`ясувавши всі обставини справи, суд дійшов наступного.

Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що 28 серпня 2024 року у Печерському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , актовий запис № 1471, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 28.08.2024.

Строни мають малолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 12.03.2025 року.

Відповідно до акту обстеження депутатом Обухівської міської ради Київської області Шевчук Д. від 14.03.2024 року , на предмет реєстрації та проживання громадянки ОСОБА_1 , 1997 року народження, встановлено, що ОСОБА_1 , 1997 р.н., зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , але з 2006 року по даний час постійно проживає за адресою: АДРЕСА_2 , разом зі своєю дочкою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (без рестрації місця проживання). Також, згідно вказаної довідки дитині створені всі належні умови для проживання, розвитку та виховання.

Позивачка ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення виконавчого комітету Обухівської міської ради та отримує державну соціальну допомогу при народженні дитини, що підтверджується довідкою управління соціального захисту населення виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської ради № 143 від 05.05.2025.

Згідно ч.1, 2 та 3 ст. 75 Сімейного кодексу України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч. 2, ч. 4 ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Таким чином, право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

При визначені розміру аліментів суд враховує положення частин 1, 2 та 3 статті 77 СК України згідно з якими утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. За взаємною згодою аліменти можуть бути сплачені наперед.

Статтею 184 СК України встановлено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Виходячи з положень, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу.

Виходячи з предмету спору та суб`єктивного складу сторін, суд вважає доведеним той факт, що позивач, з якою проживає дитина віком до трьох років, потребує матеріальної допомоги від чоловіка - батька дитини, а відповідач спроможний виплачувати аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку.

Оскільки між сторонами не досягнуто домовленостей щодо розміру матеріальної допомоги, яку має надавати відповідач на утримання матері дитини, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною, яка не досягла трирічного віку, тому у сукупності наведених обставин з урахуванням положень ст. 84 Сімейного кодексу України є підстави для стягнення аліментів на утримання дружини.

Подавши докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст. ст. 43 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов`язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Крім того, суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу.

Однак, зважаючи на вищевикладені обставини, суд не може погодитися в повному обсязі з вимогами позивача щодо стягнення аліментів на особисте утримання у розмірі 5000 грн, оцінюючи докази в їх сукупності та виходячи при цьому із принципу розумності, майнового стану відповідача, а тому дійшов висновку щодо можливого стягнення з відповідача аліментів на утримання позивача у вигляді 3000 гривень щомісячно. Вважає вказаний розмір об`єктивним та справедливим на утримання позивачки, таким що не буде накладати непропорційний фінансовий тягар на відповідача та буде необхідним та достатнім для забезпечення позивача.

Враховуючи положення ст. 191 СК України стягнення аліментів слід розпочати з часу пред`явлення позову, а саме з 08 серпня 2025 року.

Крім того, відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача належить стягнути судовий збір в дохід держави у розмірі 1211, 20 грн. від сплати якого позивач була звільнена відповідно до положень п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

На підставі ст. 430 ч. 1 п. 1 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст. 79, 80, 84 Сімейного Кодексу України, ст. ст.12, 13, 200, 206, 258, 263, 265, 354 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , жительки: АДРЕСА_1 , аліменти на її утримання у розмірі 3 000 (три тисячі) грн. щомісячно, починаючи з 08 серпня 2025 року і до досягнення дочкою ОСОБА_3 трьохрічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 16 жовтня 2025 року.

Повне найменування сторін:

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_4 .

Відповідач ОСОБА_2 , місце реєстрації АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податку - НОМЕР_3 .

Суддя: С. А. Киричок