Справа № 188/61/25
Провадження № 2/188/1227/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2025 року с-ще Петропавлівка

Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області в складі :

головуючої судді Курочкіної О.М.,

секретар судового засідання Фесик Ю.В.

справа №188/61/25

позивач: ОСОБА_1

представник позивача: адвокат Дворецька Яна Іванівна

відповідач: ОСОБА_2

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні Позивача ОСОБА_3

про визнання батьківства

ВСТАНОВИВ:

В січні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні Позивача ОСОБА_3 із вимогою про визнання батьківства.

В обґрунтування зазначено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 . При реєстрації народження Позивача запис про батька був зроблений за вказівкою матері на підставі вимог частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, через перебування Відповідача в місцях позбавлення волі та відсутність зареєстрованого шлюбу між його батьками. Позивач вказує, що Відповідач завжди визнавав своє батьківство по відношенню до нього. При розмові завжди називав його сином. Відповідач не одноразово перебував в місцях позбавлені волі, що завадило йому визнати своє батьківство у передбаченому законодавством порядку. У зв`язку з повномасштабним вторгненням російської федерації на територію України, Відповідач був призваний на військову службу за призовом під час мобілізації. З повідомлення на зниклого безвісті, яке надійшло на адресу брата Відповідача ( ОСОБА_4 ), Відповідач зник безвісті 07 жовтня 2023 року. З метою оформлення відстрочки від мобілізації, звільнення з військової служби як члена сім`ї близький родич якого пропав безвісті під час дії воєнного стану, Позивач звернувся до суду з позовом про визнання батьківства. На підтвердження батьківства Позивач надає висновок експерта №2099-МГ молекулярно-генетичної експертизи по відношенню кровного споріднення по батьківській лінії між ним, і ОСОБА_4 , братом Відповідача. На підставі вищенаведеного, просив позовні вимоги задовольнити.

В судовому засіданні представник Позивача, адвокат Дворецька Яна Іванівна, позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити із підстав зазначених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився.

З повідомлення на зниклого безвісті від 12.02.2024р. за вихідним №12/1070 вбачається, що 07 жовтня 2023 року ОСОБА_2 зник безвісті біля н.п. Новопрокопівка, Пологівського р-ну, Запорізької обл. Дані обставини також підтверджуються витягом з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісті за особливих обставин від 08.05.2025р. за №85.

В судовому засіданні ОСОБА_3 повідомила, що вона єматір`ю позивача. Зазначила, що у період з 1994 р. по 1996 р. проживала разом з ОСОБА_2 , як чоловік та жінка однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Після того як дізналась про свою вагітність одразу повідомила про це Відповідача. Він був дуже щасливий, так як це була довгоочікувана дитина. На шостому місяці вагітності, Відповідача було визнано винним у скоєнні злочину та засуджено до позбавлення волі. Після народження Позивача, Третя особа зареєструвала його за правилами частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, тобто відомості про батька були записані з її слів. Третя особа зазначила, що Позивач протягом деяких періодів проживав разом з Відповідачем. Також зазначила, що під час навчання в Комунальному закладі освіти «Межівське професійно-технічне училище» Дніпропетровської обласної ради Позивач проживав разом з батьком.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_4 повідомив, що він являється рідним братом Відповідача. Вказав, що особисто знає Позивача та його матір ). Зазначив, що дізнався про вагітність матері позивача від свого брата. Під час народження Позивача, Відповідач вже перебував в місцях позбавлення волі. До того часу протягом декількох років Відповідач проживав разом з матір`ю позивача як чоловік та дружина, без реєстрації шлюбу. Відповідач та ОСОБА_3 приїздили разом до їх батьків. Відповідач знав про народження дитини та визнавав своє батьківство. Після звільнення з місць позбавлення волі Відповідач підтримував спілкування з сином (Позивачем).

ОСОБА_4 також зазначив, що Позивач протягом деякого часу проживав разом з Відповідачем. Під час навчання в Комунальному закладі освіти «Межівське професійно-технічне училище» Дніпропетровської обласної ради ОСОБА_1 проживав разом з батьком. Свідок вказує, що Відповідач мав намір визнати батьківство в передбаченому законом порядку але через неодноразове перебування в місцях позбавлення волі не зміг це зробити. Свідок підтвердив проходження експертизи разом з Позивачем та визнання останнього своїм племінником.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні, вказала, що Позивач є другом її сина. Вона особисто знає Відповідача, спілкувалась з ним. Свідок вказує, що Позивач в деякі періоди проживав з батьком, коли Позивачу було близько 6-7 років, та коли Позивач почав навчатись в училищі, під час навчання в якому, проживав у батька. Свідок також зазначила, що Позивач дуже схожий на свого батька - Відповідача. Зазначає, що була неодноразово свідком, того як Позивач називав Відповідача «татом», а Відповідач на це говорив Позивачу «не називай мене татом, називай батьком». Відповідач називав Позивача сином, представляв його іншим особам як сина. Свідок зазначила, що від Позивача вона знала, що Відповідач не зареєстрований як батько Позивача, але бажав цього. Свідок вказує, що Відповідач їй говорив про своє бажання визнати батьківство у визначеному законодавством порядку, після оформлення необхідних документів.

Представник Позивача, адвокат Дворецька Яна Іванівна, від допиту свідка ОСОБА_6 відмовилась, через виїзд свідка в іншу місцевість та неможливість забезпечення її явки до суду.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Свідоцтвом про народження Серія НОМЕР_1 , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Межівського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №4.

При реєстрації дитини (Позивача) відомості про батька у Книзі реєстрації народжень були записані за вказівкою матері- ОСОБА_3 , відповідно до ч.1 ст. 135 СК України, а саме в графі «батько» зазначено « ОСОБА_7 », що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до часини першої статті 135 Сімейного кодексу України № 0 від 17.09.2024р.

ОСОБА_2 на момент народження ОСОБА_1 перебував в місцях позбавлені волі. ОСОБА_2 відбував покарання в установах виконання покарань підпорядкованих Південно-Східному міжрегіональному управлінню з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції в такі періоди: затриманий 15.08.1996 року та звільнений по відбуттю строку покарання 15.04.2003 року; затриманий 14.10.2005 року та звільнений 23.08.2011 року умовно-достроково за постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 15.08.2011 року; затриманий 14.05.2015 року та звільнений 26.07.2017 року умовно-достроково на підставі ухвали Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.04.2017 року; затриманий 23.12.2020 року та звільнений по відбуттю строку покарання 23.12.2022 року, що підтверджується листом Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції від 14.05.2025р. за вих. №4885/5-2025.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 був мобілізований, і згідно повідомлення на зниклого безвісті від 12.02.2024 р. за вихідним №12/1070, яке надійшло його брату ОСОБА_4 , зник безвісті 07 жовтня 2023 року біля н.п. Новопрокопівка, Пологівського р-ну, Запорізької обл. З витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісті за особливих обставин №85 сформованого 08.05.2025р. Міністерством внутрішніх справ України ОСОБА_2 є розшукуваною особою, який зник на території бойових дій. Кримінальне провадження 0000033 від 13.02.2024р. - відділення поліції №4 Синельниківського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області. Із заявою про розшук Відповідача звернувся його брат, ОСОБА_4 .

За Висновком експерта №2099-МГ молекулярно-генетичної експертизи по відношенню кровного споріднення по батьківській лінії між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (Позивач), і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , братом ОСОБА_2 , спостерігається подібність генетивних ознак Y-хромосоми ОСОБА_7 та ОСОБА_4 . З підсумків висновку вбачається, що молекулярно-генетичним аналізом встановлено співпадіння генетичних ознак Y-хромосоми ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (Позивач), і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що свідчить про належність досліджених осіб одному чоловічому роду, спадковість по чоловічій лінії.

У відповідності до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановлену цим кодексом звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини.

Відповідно до ст. 125 Сімейного кодексу України (далі - СК України), якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду.

19. Визнання батьківства за рішенням суду регулюється статтею 128 СК України.

Згідно зі статтею 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері.

Відповідно до роз`яснень п. 9 вищевказаної Постанови, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Визнання батьківства за рішенням суду, розглядається як засіб захисту прав дитини, тобто міра, спрямована на відновлення, визнання порушених або оспорених прав дитини.

Верховний Суд у постановах від 11 липня 2023 року в справі № 449/433/22 (провадження № 61-4176св23), від 17 лютого 2021 року в справі № 373/2257/18 (провадження № 61-15136св20), від 21 березня 2018 року в справі № 543/738/16-ц (провадження № 61-4163св18) зазначає, що доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Припинення цих відносин до народження дитини може бути підставою для відмови в позові лише у випадках, коли це сталося до її зачаття. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі ч. 2 ст. 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 17 травня 2007 року у справі «Jevremovic v. Serbia» зазначив, що у відповідності до статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод під час розгляду скарги про встановлення батьківства суди мають приділяти особливу увагу інтересам конкретної дитини.

Відповідно до ст.134 СК України на підставі рішення суду про встановлення факту батьківства, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження.

Як убачається з п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису.

Згідно з п. 2.16.4 Розділу ІІ зазначених вище правил, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

Згідно висновків викладених в постанові Верховного Суду від 25.08.2020 року у справі N 478/690/18 (провадження N 61-18333св19) зазначено, що рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах реєстрації актів цивільного стану (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

За статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

31. Згідно із ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може гуртуватися на припущеннях.

У постанові від 16 травня 2018 року у справі №591/6441/14-ц, провадження №61-6030св18 Верховний Суд зазначив, що підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. А доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства. Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України).

При вирішенні спору про визнання батьківства суд приділяє особливу увагу інтересам дитини, не ігноруючи при цьому інтереси ймовірного біологічного батька.

Враховуючи те, що обставини, на які посилався позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, позовні вимоги позивача ґрунтуються на вимогах закону, суд дійшов до висновку, що позов про визнання батьківства підлягає задоволенню, оскільки факт визнання батьківства ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 повністю підтверджується зібраними у справі доказами в їх сукупності. Суд дійшов висновку про доцільність задоволення позовних вимог.

Відповідно до статті 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір, витрати по сплаті якого понесені позивачем і документально підтвердженні.

Зокрема, згідно квитанції ID №2623-5870-2594-3349 від 08.01.2025 р. позивачем сплачено 1211 грн. 20 коп. судового збору, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, але враховуючи, що відповідач є військовослужбовцем і на час прийняття рішення вважається зниклим безвісті 07 жовтня 2023 року біля н.п. Новопрокопівка, Пологівського р-ну, Запорізької обл. на території бойових дій, судові витрати слід віднести на рахунок держави.

На підставі зазначеного та керуючись ст. ст. 14, 76-81, 141, 259, 263-265, 267, 268, 351-352, 354 ЦПК України, ст. 128 СК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 про визнання батьківства задовольнити.

Визнати, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_6 , рнокпп НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 є батьком ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , рнокпп НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Органу державної реєстрації актів цивільного стану внести відомості до актового запису про народження №4 від 03.02.1997р. складеного виконкомом Слов`янської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , де у відомості про батьківство вказати батьком дитини громадянина України ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У відповідності до п.п. 15.5 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ;

представник позивача адвокат Дворецька Яна Іванівна, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія ДП №3152, видане Радою адвокатів Дніпропетровської області 19.09.2016 року, ордер на надання правничої допомоги серії АЕ №1348465 від 08.01.2025 року, адреса: АДРЕСА_3

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 );

третя особа ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 .

Суддя О. М. Курочкіна