Провадження № 2-др/761/250/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2025 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі головуючого судді Пономаренко Н.В. розглянувши в судовому засіданні без виклику сторін в приміщенні суду цивільну справу за заявою представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Дикого Юрія Олеговича про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в цивільній справі № 761/ 29597/24 за позовом Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, -

в с т а н о в и в :

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 15 вересня 2025 року в цивільній справі № 761/29597/24 позовну заяву Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, - задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» заборгованість за надані житлово-комунальні послуги в розмірі: основного боргу 32589,42 грн., 3% річних у сумі 2790,87 грн., інфляційного збільшення у сумі 7420,09 грн. В іншій частині позову - відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» судовий збір в сумі 1465,25 грн.

Разом з тим, 23.09.2025 року представником відповідача ОСОБА_1 - адвоката Диким Юрієм Олеговичем подано до суду через підсистему «Електронний суд» заяву про ухвалення додаткового рішення, у якій останній просив стягнути з КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва», на користь ОСОБА_1 , витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 400,00 грн.

Згідно ст. 270 ч. 3, 4 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Дослідивши матеріали вищезазначеної справи, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення у даній справі, виходячи з наступного.

Дослідивши матеріали справи та поданого клопотання щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України).

В п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» зазначено, що додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК (у редакції 2004 року ); воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захистити себе у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Згідно зі статтею 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Так, статтею 270 ЦПК України визначено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 15 вересня 2025 року в цивільній справі № 761/29597/24 позовну заяву Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, - задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» заборгованість за надані житлово-комунальні послуги в розмірі: основного боргу 32589,42 грн., 3% річних у сумі 2790,87 грн., інфляційного збільшення у сумі 7420,09 грн. В іншій частині позову - відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» судовий збір в сумі 1465,25 грн.

Як вбачається з описово-мотивувальної частини вказаного рішення, враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що витрати відповідача на професійну правничу допомогу розподілу між сторонами не підлягають, оскільки поданий до суду акт №1 про надання правничої допомоги від 08.02.2025 стосується справи із іншим єдиним унікальним номером, а тому не може бути належним доказом наданих послуг адвокатом клієнту і розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу, тому не можливе вирішення питання щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу.

Окрім того у описово-мотивувальній частині зазначеного рішення надано оцінку доказів поданих стороною відповідача на підтвердження витрат на професійно-правничу допомогу, а також викладено обґрунтування щодо витрат відповідача на професійну правничу допомогу.

Таким чином, рішенням від 15 вересня 2025 року у вказаній справі вирішено питання щодо судових витрат позивача, а саме вирішено, що витрати відповідача на професійну правничу допомогу розподілу між сторонами не підлягають, оскільки поданий до суду акт №1 про надання правничої допомоги від 08.02.2025 стосується справи із іншим єдиним унікальним номером, а тому не може бути належним доказом наданих послуг адвокатом клієнту і розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу, тому не можливе вирішення питання щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу

Відповідно до ч.1, п.1 ч.3 ст. 133 та ч.ч.1-3 ст. 137 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Наведений перелік підстав, за яких може бути постановлене додаткове рішення визначений у ст. 270 ЦПК України, є вичерпним.

Таким чином, ЦПК України передбачено процесуальний інститут додаткового судового рішення, яким вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (для постанов) або вирішені не всі клопотання (для ухвал). Крім того, додаткове судове рішення може прийматися, якщо судом при ухваленні основного судового рішення не визначено способу його виконання або не вирішено питання про судові витрати.

Додаткове судове рішення є засобом усунення недоліків основного рішення, яким вирішено спір по суті позовних вимог за результатами судового розгляду справи, а не прийняття додаткових судових рішень.

Враховуючи те, що рішенням суду розглянуто усі позовні вимоги позивача, вирішено питання розподілу судових витрат та визначено спосіб виконання судового рішення, а також те, що до заяви про ухвалення додаткового рішення нових доказів на підтвердження витрат відповідача на професійну правничу допомогу не надано, у суду відсутні правові підстави для прийняття додаткового рішення у справі, а тому, суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Дикого Юрія Олеговича про ухвалення додаткового рішення, слід відмовити.

Таким чином, дослідивши вказані матеріали, суд вважає, що підстав для ухвалення додаткового рішення в частині стягнення витрат на професійну правничу допомоги немає, оскільки всі позовні вимоги позивача вирішено та питання стягнення судових витрат (включаючи витрати на професійну правничу допомогу), судом було розглянуто і рішення по них прийнято, що виключає підстави для задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення.

На підставі викладеного, керуючись положеннями ст.ст. 270, 353-357 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

в задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Дикого Юрія Олеговича про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в цивільній справі № 761/ 29597/24 за позовом Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Якщо у судовому засіданні було проголошено лише скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення..

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст.261 ЦПК України.

Повний текст ухвали складений 03.10.2025.

Суддя: