Житомирський апеляційний суд
Справа №289/19/23 Головуючий у 1-й інст. Мельник О. В.
Категорія 96 Доповідач Борисюк Р. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2025 року

Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Борисюка Р.М.,

суддів Талько О.Б., Шевчук А.М.,

з участю секретаря

судового засідання Смоляра А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Житомирі цивільну справу № 289/19/23 за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Радомишльський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Орган опіки та піклування Радомишльської міської ради Житомирської області, ОСОБА_2 , про встановлення факту батьківства,

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 , яка діє в інтересах малолітнього сина ОСОБА_4 на рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 22 березня 2023 року та додаткове рішення того ж суду від 12 травня 2023 року та за апеляційною скаргою представника ОСОБА_5 , яка діє в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_6 адвоката Якименка Олега Васильовича на рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 22 березня 2023 року, ухвалені під головуванням судді Мельника О.В. у місті Радомишль,

в с т а н о в и в :

У січні 2023 року ОСОБА_1 звернулась із заявою, в якій просила встановити факт батьківства ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 відносно її доньки ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 та внести зміни до актового запису про народження № 167 від 02 грудня 2022 року, складеного Радомишльським відділом ДРАЦС у Житомирському районі та області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), зазначивши відомості про батька: ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянство Україна. Відомості про дитину: прізвище дитини змінити з « ОСОБА_9 » на « ОСОБА_10 » інші відомості залишити без змін і видати нове свідоцтво про народження.

В обґрунтування заяви зазначала, що вона з 2019 року проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_7

ІНФОРМАЦІЯ_3 в них народилась спільна дитина ОСОБА_11 .

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_7 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, загинув, захищаючи Батьківщину.

Після його смерті, ІНФОРМАЦІЯ_5 народилась їх спільна донька ОСОБА_8 .

Оскільки донька народилась після смерті батька із яким заявник не перебувала у зареєстрованому шлюбі, то відомості про батька були вказані відповідно до частини 1 статті 135 СК України.

Встановлення факту батьківство необхідно їй для захисту майнових та немайнових прав дитини, зокрема, оформлення дитині допомоги.

Рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 22 березня 2023 року заяву задоволено повністю.

Додатковим рішенням цього ж суду від 12 травня 2023 року доповнено резолютивну частину рішення від 22 березня 2023 року наступним абзацом:

«внести зміни до актового запису № 167, складеного 02 грудня 2012 року Радомишльським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про народження дитини ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме зазначивши у відомостях про батька: батько - ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянство Україна, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 ; відомості про дитину: прізвище дитини змінити з « ОСОБА_9 » на « ОСОБА_10 », ім`я, по-батькові, дату і місце народження дитини залишити без змін, та видати нове свідоцтво про народження».

Не погодившись з цими рішеннями, особи, які не брали участі у розгляді даної справи, зокрема, ОСОБА_3 , яка діє в інтересах малолітнього сина ОСОБА_4 (заінтересована особа - ОСОБА_2 ) та представник ОСОБА_5 , яка діє в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_6 адвокат Якименко Олег Васильович, подали апеляційній скарги.

ОСОБА_3 , яка діє в інтересах малолітнього сина ОСОБА_4 у поданій апеляційній скарзі, просить основне та додаткове рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що 31 січня 2025 року в додатку «Дія» ОСОБА_3 отримала ухвалу Рокитнянського районного суду Київської області від 28 січня 2025 року в справі № 375/2110/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_12 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , яка діє в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , яка діє в інтересах малолітнього сина ОСОБА_4 , третя особа: Міністерство оборони України, про встановлення юридичних фактів.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Трофимов Р. 31 січня 2025 року надіслав копію позовної заяви з додатками, серед яких, зокрема, було наявне вказане вище оскаржуване рішення суду першої інстанції.

Скаржник не була залучена до участі у справі №289/19/23, не зважаючи на те, що встановлення юридичного факту впливає на права її малолітнього сина.

Так, заявником було вказано, що встановлення факту батьківства необхідно їй для захисту майнових та немайнових прав дитини, зокрема, оформлення дитині допомоги.

Разом з тим, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , загинув ІНФОРМАЦІЯ_4 захищаючи Батьківщину.

У ОСОБА_7 є батьки - ОСОБА_2 та ОСОБА_12 , донька - ОСОБА_6 , матір`ю якої є ОСОБА_5 , син - ОСОБА_4 , матір`ю якого є скаржник ОСОБА_3 та донька - ОСОБА_11 , матір`ю якої є заявник ОСОБА_1 .

Проте, до участі у даній справі як заінтересована особа був залучений лише батько загиблого - ОСОБА_2 , не зважаючи на те, що встановлення юридичного факту впливає на права ще чотирьох осіб, які є спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_7 та які мають право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю останнього.

Вважає, що судом першої інстанції неповно з`ясовані обставин, що мають значення для справи, не доведені обставини, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, висновки, викладені в рішенні суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, порушено норми процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права.

Вказує, що наведені вище обставини свідчать про наявність спору про право в цій справі, встановлення юридичного факту, про який просить заявниця, породжуватиме певний правовий наслідок й впливатиме на права інших членів сім`ї загиблого ОСОБА_7 .

Таким чином, наявні достатні підстави для висновку про неможливість розгляду даної справи у порядку окремого провадження та необхідності залишення заяви без розгляду, суд першої інстанції не надав належної правової оцінки вказаним обставинам, що є порушенням норм процесуального права.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_5 , яка діє в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_6 адвокат Якименко О.В. просить рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 22 березня 2023 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.

Зазначає, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що встановлення факту батьківства загиблого щодо дитини дає можливість останній претендувати на частку в одноразовій допомозі, розмір якої ще 18 серпня 2022 року Міністерством оборони України було розподілено між батьками загиблого, ОСОБА_5 , яка діє як законний представник ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , яка діє як законний представник ОСОБА_4 оскільки жодних відомостей про наявність у загиблого дитини, не існувало.

Звертає увагу, що якщо після призначення одноразової допомоги за її одержанням звертаються інші особи (члени сім`ї, батьки ,утриманці загиблого),питання щодо розподілу суми такої допомоги вирішується за взаємною згодою осіб або в судовому порядку.

Тому вважає, що вказане свідчить про наявність спору про право на час звернення заявниці із заявою, що виключає можливість встановлення факту батьківства в порядку окремого провадження та ще й при незалученні як Міністерства Оборони України так і інших членів сім`ї загиблого в якості заінтересованих осіб.

Крім того, місцевий суд не врахував, що рішення про виплату одноразової допомоги уже прийнято компетентним органом на користь інших членів сім`ї ще до звернення заявниці до суду, яка їх в якості заінтересованих осіб до участі в справі не залучала, що вказує на можливе існування у даних правовідносинах спору про право, який може бути вирішено як за взаємною згодою, так і в судовому порядку.

Враховуючи наведене, зазначену заявницею мету подання заяви про встановлення факту батьківства та незалучення Міністерства оборони України та інших членів сім`ї в якості заінтересованих осіб, вважає, що у справі наявний спір про право, а тому є підстави для задоволення апеляційної скарги та залишення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту батьківства без розгляду.

Відзиви на апеляційні скарги не надходили.

Згідно частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду.

У судовому засіданні в режимі відеоконференції приймали участь представники, зокрема, адвокати Трофімов Р.В. та Якименко О.В.

Представник ОСОБА_5 адвокат Якименко О.В. просив його апеляційну скаргу та скаргу, подану ОСОБА_3 , яка діє в інтересах малолітнього сина ОСОБА_4 задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення про залишення заяви ОСОБА_1 без розгляду, мотивуючи тим, що встановлені по справі обставини містять спір про право.

Представник ОСОБА_1 адвокат Трофімов Р.В. апеляційні скарги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні, а рішення суду першої інстанції, яке є законним і обґрунтованим, просив залишити без змін.

Належним чином, у відповідності до вимог ЦПК України, повідомлені про дату, час і місце розгляду справи інші учасники в судове засідання не з`явились, а тому суд апеляційної інстанції розглянув справу у їх відсутність, що передбачено положеннями частини 2 статті 372 ЦПК України.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до положень статті 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги підлягають до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до статті 1 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтею 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (стаття 15 ЦК України).

На підставі статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом частини 5 статті 12 ЦПК України, на суд покладається обов`язок щодо сприяння всебічному і повному з`ясуванню обставин справи шляхом роз`яснення особам, які беруть участь у справі, їх прав та обов`язків, попередження про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяння здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених законом.

Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа безпідставно не може бути позбавлена права на розгляд своєї справи у суді, оскільки це буде порушенням права, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий судовий розгляд.

Частиною першою статті 352 ЦК України визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

З огляду на наведені норми закону, право на апеляційне оскарження мають особи, які не брали участі в справі, проте ухвалене судом рішення певним чином впливає на їх права та обов`язки, завдає шкоди, що може виражатися у несприятливих для них наслідках.

При цьому, на відміну від оскарження рішення суду учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її (1) право, (2) інтерес, (3) обов`язок і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

Рішення суду, оскаржуване незалученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом першої інстанції є заявник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо у мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб.

Подібний за змістом висновок викладений в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 07 квітня 2020 року в справі № 504/2457/15-ц (провадження № 14-726цс19).

Задовольняючи заяву ОСОБА_1 , суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що із врахуванням досліджених письмових доказів та показань свідків, суд вважає, що факт, який просить встановити заявниця, підтверджений. Встановлення факту батьківства має для неї юридичне значення, оскільки необхідне їй для захисту прав малолітньої доньки.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви.

Апеляційний суд не може погодитися із висновками суду першої інстанції через порушення норм процесуального права, яке є обов`язковою підставою для скасування ухваленого в справі рішення.

Зокрема, скаржники як особи, які не брали участі в справі, обґрунтовуючи порушення своїх прав, посилаються на те, що оскаржуваним рішенням вирішено питання про їх права та обов`язки, однак вони не були залучені до участі в справі.

Встановлено, що ОСОБА_1 звернулась із заявою, в якій просила встановити факт батьківства ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно її доньки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та внести зміни до актового запису про народження № 167 від 02 грудня 2022 року.

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ОСОБА_8 народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 . Батьком записаний ОСОБА_13 (а.с.4).

ОСОБА_7 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 (а.с.5).

Згідно копії витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_3 № 138 від 01червня 2022 року смерть пов`язана з виконанням військових обов`язків (а.с.11).

Відповідно до довідки Ставецьким старостинським округом Радомишльської міської ради № 484 від 29 листопада 2022 року, ОСОБА_1 з 2019 року проживала у цивільному шлюбі із ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 . Вели спільне господарство. Мають спільну дитину ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.9).

Згідно копії свідоцтва про народження Серії НОМЕР_4 від 27 жовтня 2020 року ОСОБА_11 , народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 , її батьками є ОСОБА_7 та ОСОБА_1 (а.с.10).

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 5 частини 2 статті 293 ЦПК України встановлено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

За змістом частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Згідно із частиною 2 статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за умови, що факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення:

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Такий правовий висновок міститься у постановах Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18, від 08 листопада 2019 року у справі № 161/853/19, від 27 березня 2019 року у справі № 569/7589/17.

Перелік юридичних фактів, що підлягають установленню в судовому порядку, визначений у частинах першій та другій статті 315 ЦПК України, не є вичерпним.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (частина четверта статті 315 ЦПК України).

Таким чином, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів в порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний.

Отже, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають в реалізації такого права.

У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав осіб; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Згідно статті 318 ЦПК України, у заяві про встановлення юридичного факту повинно бути зазначено, який факт заявник просить встановити та з якою метою.

Відповідно до роз`яснень, які зазначені у Постанові Пленуму Верховного суду України за №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення юридичних фактів, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Тобто, від встановлення такого факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян та встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

З точки зору закону під спором про право у справах окремого провадження розуміється конфлікт інтересів заявника та хоча б однієї із заінтересованих осіб внаслідок заперечення такої особи проти задоволення заяви про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів або неоспорюваних прав, а також можливість виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у третіх осіб внаслідок задоволення відповідної заяви.

Зазначене відповідає висновкам, викладеним у Постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2018 року (справа № 522/11740/14-ц, провадження № 61-19160св18), від 27 червня 2018 року (справа №522/10696/17, провадження № 61-12109св18), від 31 жовтня 2018 року (справа № 477/284/16-ц, провадження № 61-24391св18), у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 березня 2021 року (справа № 643/14985/18-ц).

Також, згідно правової позиції, викладеної в Постанові Верховного Суду від 29 червня 2022 року у справі 205/6338/21 під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

Відповідно частини 6 статті 294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

В обґрунтування поданої заяви ОСОБА_1 вказувала, що встановлення даного факту їй необхідно для вирішення питання призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника.

Судом установлено, що апелянт ОСОБА_3 та ОСОБА_7 , є батьками - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії НОМЕР_5 від 05 червня 2015 року (а.с.70).

А відповідно до копії свідоцтва про народження Серії НОМЕР_6 від 11 лютого 2012 року, ОСОБА_5 (апелянт) та ОСОБА_7 є батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (а.с.105).

Згідно рішення Комісії Міністерства Оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних виплат, оформленого протоколом від 18 серпня 2022 року за № 178, членам сім`ї загиблого військовослужбовця ОСОБА_7 призначено одноразову грошову допомогу.

Як убачається із змісту апеляційної скарги, поданої адвокатом Якименка О.В., одноразова грошова допомога розподілена вже між батьками загиблого ОСОБА_7 , а також між законними представниками дітей: ОСОБА_6 та ОСОБА_4 .

Таким чином, встановлення факту батьківства ОСОБА_7 , відносно ОСОБА_8 , впливає не лише на захист, виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав самого заявника та малолітньої ОСОБА_8 , а також на майнові права інших дітей померлого, законні представники яких не були залучені до участі у справі, а також на виникнення між ними спору про майнове право.

Неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи є підставою для скасування судового рішення (пункт 1 частина 1 статті 376 ЦПК України).

Таким чином, рішення місцевого суду підлягає скасуванню, а заява ОСОБА_1 залишенню без розгляду, що не позбавляє заявника звернутися повторно до суду у порядку позовного провадження для захисту особистих чи майнових прав малолітньої доньки із залученням до участі у справі інших заінтересованих осіб.

Крім того, колегія суддів зазначає, що додаткове рішення, за своєю суттю, є частиною основного судового рішення і не може існувати окремо від нього. Якщо основне рішення, яке є фундаментом для додаткового, скасовується, то і вся його "надбудова", у вигляді додаткового рішення також втрачає юридичну силу.

З урахуванням того, що рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 22 березня 2023 року підлягає скасуванню, то додаткове рішення цього ж суду від 12 травня 2023 року також належить скасувати.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 367, 368, 374, 377, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Апеляційні скарги ОСОБА_3 , яка діє в інтересах малолітнього сина ОСОБА_4 , та представника ОСОБА_5 , яка діє в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_6 адвоката Якименка Олега Васильовича, - задовольнити.

Рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 22 березня 2023 року та додаткове рішення цього ж суду від 12 травня 2023 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту батьківства залишити без розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді

Повний текст постанови складений: 09 жовтня 2025 року.