Справа № 214/6687/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

16 жовтня 2025 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Сіденко С.І.,

за участю: секретаря судового засідання Розстальної К. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

08.07.2025 до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла позовна заява, у якій представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» Какун А. С. просить стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за договором позики №7783442 у розмірі 20440 грн., з яких: 7000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 6650 грн. - сума заборгованості за відсотками за користування позикою, 6790 грн. сума заборгованості за відсотками за прострочену позику та заборгованість за договором позики №8202402 у розмірі 32080 грн., з яких 8000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 9600 грн. - сума заборгованості за відсотками, 14480 грн. сума заборгованості за пенею, штрафами. Загальний розмір заборгованості за договорами становить 52520,00 грн.

Свій позов позивач обґрунтовує тим, що 02.08.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІФОЮ» (первісний кредитор) та ОСОБА_1 (позичальник) було укладено договір позики № 7783442. Договір був укладений в електронній формі.

11.01.2024 між ТОВ «МАНІФОЮ» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №11-01/2024, відповідно до умов цього договору ТОВ «МАНІФОЮ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «МАНІФОЮ» права вимоги до Боржників, вказаних у реєстрі боржників.

Відповідно до Реєстру боржників від 11.12.2024 №9 до Договору факторингу № 11-01/24 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 20440,00 грн., з яких: 7000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 6650 грн. - сума заборгованості за відсотками за користування позикою, 6790,00 грн сума заборгованості за процентами на прострочену позику.

19.08.2024 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 було укладено договір позики №8202402. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Відповідно до умов договору ТОВ надає клієнту фінансовий кредит в розмірі, на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених договором.

24.04.2025 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 24042025, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право до Відповідача за кредитним договором №8202402.

Відповідно до Реєстру боржників від 24.04.2025 до Договору факторингу № 24042025 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 32080 грн., з яких: 8000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 9600 грн. - сума заборгованості за відсотками, 14480 грн- сума заборгованості за пенею, штрафами.

Відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки позивача, ні на рахунки попереднього кредитора.

З урахуванням вищенаведеного позивач вимушений звернутися до суду та просить стягнути із відповідача на свою користь заборгованість за кредитними договорами;

№7783442 у розмірі 20440 грн., з яких: 7000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 6650 грн. - сума заборгованості за відсотками за користування позикою, 6790 грн. сума заборгованості за відсотками за прострочену позику;

№8202402 в розмірі 32080 грн., з яких: 8000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 9600 грн. - сума заборгованості за відсотками, 14480 грн- сума заборгованості за пенею, штрафами.

Усього разом:52520,00 гривень.

Ухвалою судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.07.2025, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд цієї цивільної справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявне клопотання про розгляд справи без їх участі. Проти внесення заочного рішення не заперечують.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, відзиву не подавав.

На підставі частини другоїстатті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Судом встановлено, що 02.08.2025 року між ТОВ «МАНІФОЮ» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №7783442. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Відповідно до умов договору ТОВ надає клієнту фінансовий кредит в розмірі, на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених договором.

11.01.2024 року між ТОВ «МАНІФОЮ» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 11-01/24, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право до Відповідача за кредитним договором №7783442.

Відповідно до Реєстру боржників від 11.12.2024 №9 до Договору факторингу № 11-01/24 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 20440,00 грн., з яких: 7000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 6650 грн. - сума заборгованості за відсотками за користування позикою, 6790 грн. сума заборгованості за відсотками за прострочену позику.

24.04.2025 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 24042025, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право до Відповідача за кредитним договором №8202402.

Відповідно до Реєстру боржників від 24.04.2025 року до Договору факторингу № 24042025 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 в розмірі 32080 грн., з яких: 8000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 9600 грн. - сума заборгованості за відсотками, 14480 грн- сума заборгованості за пенею, штрафами.

Відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки позивача, ні на рахунки попереднього кредитора.

Перевіряючи правомірність позовних вимог законодавчим нормам, суд виходить з наступного.

За змістомстатті 11 ЦК Українипідставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

За змістом статей626,628 ЦК Українидоговором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зіст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1ст.627 ЦК України).

Частиною 1статті 638 ЦК Українивстановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч.2ст.639 ЦК України.)

Абзац другий ч.2ст.639 ЦК Українипередбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до правового висновку, висловленого Верховним Судом у постановах від 09 вересня 2020 року в справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року, в справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року, в справі №127/33824/19 будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексівУкраїни може мати електронну форму.

Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті205,207 ЦК України).

Згідно з ч.ч.1, 3, 4, 7ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеномуст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до п.6 ч.1ст.3 вказаного Законуелектронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Устатті 526 ЦК Українипередбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Пунктом 1 статті 536 ЦК Українипередбачено, що за користування чужими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною першою ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК Україниза кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

За положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Зважаючи на оформлений у встановленому порядку кредитний договір, позивач має право вимагати від позичальника повернення кредиту та процентів за користування кредитом.

Зобов`язання за основною сумою боргу:

за договором №7783442 у розмірі 20440 грн., з яких: 7000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 6650 грн. - сума заборгованості за відсотками за користування позикою, 6790 грн. сума заборгованості за відсотками за прострочену позику;

за договором №8202402 в розмірі 32080 грн., з яких: 8000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 9600 грн. - сума заборгованості за відсотками, 14480 грн- сума заборгованості за пенею, штрафами.

Всього відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ "ФК"ЄАПБ"за кредитними договорами у розмірі 52520,00 грн.

Як установлено судом, умови договорів від 02.08.2024, 19.08.2024 року передбачають надання кредиту шляхом перерахування товариством грошових коштів на банківський картковий рахунок, наданий позичальником, тобто у даному випадку відповідача.

Натомість, позивачем не надані суду належні, допустимі і достатні докази на підтвердження фактичного надання відповідачу ОСОБА_1 визначених умовами договорів позики та кредитного договору.

Ураховуючи наведене суд позбавлений можливості визначити на яку суму між сторонами спору виникли боргові зобов`язання, момент їх виникнення, що у свою чергу впливає на розрахунок розміру відсотків за користування грошовими коштами.

Надані суду таблиці обчислення загальної вартості кредиту та розрахунок заборгованості ОСОБА_1 не спростовують наведених висновків, оскільки за своєю правовою природою є лише односторонніми математичними розрахунками, які в силу положень статті 11 Цивільного кодексу України не є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків.

Такі висновки суду узгоджуються з висновками Верховного Суду, висловленими у постанові від 17 грудня 2020 року по справі №278/2177/15-ц (провадження № 61-22158св19). Під час розгляду вказаної справи Верховний Суд зазначив, що з аналізу положень ч. 1 ст. 76, ст. 80, ч. 1 ст. 81 ЦПК України випливає те, що належним чином дослідити поданий стороною доказ (у даному випадку - розрахунок заборгованості), перевірити його, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково - зазначити правові аргументи на його спростування і навести у рішенні свій розрахунок - це процесуальний обов`язок суду.

За таких обставин суд дійшов висновку, що сукупність наданих доказів не доводить факту передання грошових коштів відповідно до умов укладеного договору відповідачеві, що є підставою для визнання такого договору неукладеним відповідно до вимог статті 1046 ЦК України, у зв`язку із чим під час розгляду справи судом не встановлений момент виникнення у сторін такого договору взаємних прав та обов`язків, зокрема обов`язку в ОСОБА_1 повернути позики та сплатити відсотки за користування ними, та, відповідно, права первісного кредитора вимагати від відповідача повернення суми позики, сплати відсотків за користування нею і виконання усіх інших зобов`язань, визначених умовами договору позики від 02.08.2024 року та договору від 19.08.2024 року.

За своєю правовою природою відступлення права вимоги є підставою заміни кредитора у зобов`язанні, тобто є правочином, на підставі якого до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав (ст. ст. 512, 514 ЦК України). Відповідно відображення у реєстрі боржників заборгованості боржника не може бути єдиною правовою підставою виникнення у нього боргових зобов`язань перед новим кредитором, оскільки відповідно до положень статті 519 Цивільного кодексу України первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги.

За таких обставин укладення між ТОВ "«МАНІФОЮ" як первісним кредитором та ТОВ "ФК "ЄАПБ" як новим кредитором договору факторингу № 11-01/24 від 11.01.2024 та додаткових угод, та між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНАяк первісним кредитором та ТОВ "ФК "ЄАПБ" як новим кредитором договору факторингу №24042025 від 24.04.2025 р. до нього не може бути правовою підставою виникнення боргових зобов`язань в ОСОБА_1 без доведення факту виникнення між сторонами первісного договору боргових правовідносин. За таких обставин суд дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення.

З урахуванням наведеного, понесені позивачем судові витрати на підставі ст. 141 ЦПК України не підлягають відшкодуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 1-18, 81, 141, 209-245, 259, 264, 265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Відмовити у позові Товариства з обмеженою відповідальністю "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з часу його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Ознайомитись з повним текстом судового рішенням, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Суддя С.І. Сіденко