ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7453/25 Справа № 932/250/25 Суддя у 1-й інстанції - Рибкін О. А. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Городничої В.С.,

суддів: Петешенкової М.Ю., Красвітної Т.П.,

за участю секретаря судового засідання Марченко С.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у м.Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Гасанова Марина Юріївна, на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 квітня 2025 року, у складі судді Рибкіна О.А. по справі № 932/250/25 за позовною заявою скаргу ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Павленко Інни Василівни, приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької Оксани Олександрівни про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся через суд із позовною заявою, пред`явленою до ОСОБА_2 , визначивши третіми особами приватного нотаріуса ДМНО Павленко І.В., приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької О.О., на предмет визнання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом ДМНО Павленко І.В. 03 грудня 2024 року, таким, що не підлягає виконанню, з підстав вчинення його нотаріусом з порушенням норм діючого законодавства, а саме ст.ст. 5, 88, 89 ЗУ «Про нотаріат», Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, та відкриття виконавчого провадження приватним виконавцем Русецькою О.О. з порушенням Закону України від 27 липня 2022 року №2455-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо діяльності приватних виконавців та примусового виконання судових рішень, рішень інших органів (посадових осіб) у період дії воєнного стану» та Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження».

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 квітня 2025 року у задоволенні позову ОСОБА_1 , в інтересах якого діє Гасанова М.Ю. до Дірявки Є.В., приватного нотаріуса ДМНО Павленко І.В., приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької О.О., про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 грн.

Рішення суду мотивовано недоведеністю позивачем порушення його прав як приватним нотаріусом, так і приватним виконавцем, враховуючи, що порушенням зазначених норм Законів, про які наголошує позивач у позові, судом не встановлено.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 через свого представника адвоката Гасанову М.Ю. звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій зазначає про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю, обґрунтовуючи це тим, що судом першої інстанції не досліджено у повному обсязі наявність чи відсутність безспірності заборгованості, що є істотною умовою вчинення виконавчого напису нотаріуса. Відповідачем разом із додатковими поясненнями було подано виписку по надходженням по картці/рахунку НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) і додатковим рахункам договору SAMDNWFC0 від 26 березня 2024 року за період 01 лютого 2024 року по 27 листопада 2024 року. Однак, скаржник вважає, що невідомо чи подавалась зазначена виписка до нотаріуса разом із заявою про вчинення виконавчого напису. Разом з цим наголошує, що пунктом 3.2.2. Договору позиви №01/24 від 01 лютого 2024 року передбачено, що кожний черговий платіж сплачується позичальником готівкою. Отже, інформація з виписки по картці позивача не підтвержує ненадходження коштів, оскільки здійснення чергових платежів узгоджено готівкою. Враховуючи вищевикладене, скаржник вважає, що отримати довідку фінансової установи про ненадходження платежу, що є документом, який обов`язково має подаватися стягувачем для одержання виконавчого напису, неможливо, чого, на його думку, суд першоїінстанції не врахував. Оскільки відсутній документ, який є частиною обов`язкого переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172, тому скаржник вважає, такий виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню, чому судом належнох правової оцінки не надавалось.

Відповідачі своїм правом, передбаченим ст. 360 ЦПК України, не скористалися та відзиву на апеляційну скаргу не подавали, але, в силу вимог ч. 3 ст. 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Згідно з ч.3 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін, з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 01 лютого 2024 року був укладений договір позики № 01/24, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Павленко І.В. та зареєстрований в реєстрі за №138, згідно з яким позикодавець (відповідач ОСОБА_2 ) передав на умовах цього Договору у власність позичальникові (позивач ОСОБА_1 ) грошові кошти в сумі 1 127 460,00 грн, що є еквівалентом 29 670,00 доларів США терміном до 01 лютого 2025 року включно. Сторони домовились, що Договір є безвідсотковим.

Позичальник зобов`язався повернути позикодавцеві позику в тій сумі, що встановлено цим договором, у повному обсязі у термін, встановлений п. 2.1. цього Договору, в порядку встановленим цим Договором, згідно наведеного графіку, зокрема, з 01 березня 2024 року по 01 січня 2025 року по 560,00 доларів США готівкою щомісячно до першого числа кожного місяця, 01 лютого 2025 року 23 510,00 доларів США.

Згідно пункт 3.3.1. Договору за домовленістю сторін на підтвердження безспірності заборгованості або іншої відповідальності позичальника перед позикодавцем, в тому числі, прострочення виконання зобов`язання, позикодавцем надається примірник цього Договору та письмове повідомлення позикодавця у вигляді заяви або листа про суму заборгованості та строк платежу (а.с.77-78).

Для забезпечення виконання зобов`язань за Договором позики № 01/24 від 01 лютого 2024 року позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 уклали Договір іпотеки № 01/24-з від 01 лютого 2024 року, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Павленко І.В., зареєстрований в реєстрі за №139, предметом якого є квартира АДРЕСА_1 .

Згідно із Договором іпотеки Іпотекодержатель має право задовольнити із вартості Предмета іпотеки всі вимоги негайно після виникнення будь-якої із таких обставин, зокрема: неповернення Іпотекодавцем/Позичальником Іпотекодержателю суми фінансового кредиту у такій валюті та у такий строк і в такому порядку, як встановлено в Кредитному договорі (з врахуванням положень статті 1050 Цивільного кодексу України).

Пунктом 6.3.3. Договору іпотеки передбачено, шо Іпотекодержатель у разі виникнення у нього права на задоволення своїх вимог за рахунок Предмета іпотеки на власний розсуд звертає стягнення на Предмет іпотеки одним із нижчезазначених способів: на підставі рішення суду або виконавчого напису нотаріуса; в позасудовому порядку шляхом набуття права власності на предмет іпотеки; або шляхом продажу предмета іпотеки будь-якій третій особі (а.с.79-81).

Згідно довіреності від 01 лютого 2024 року, посвідченою приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Павленко І.В. та зареєстрованою в реєстрі за №141, ОСОБА_1 уповноважив ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , представляти його інтереси (а.с.82).

06 серпня 2024 року ОСОБА_2 надіслав ОСОБА_1 вимогу-повідомлення про сплату в 30-денний строк заборгованості за Договором позики № 01/24 від 01 лютого 2024 року в сумі 29 670,00 доларів США та повідомив, що у разі невиконання зобов`язань буде вчинено виконавчий напис на іпотечне майно квартиру АДРЕСА_2 . Цю вимогу-повідомлення отримав 20 серпня 2024 року представник позивача ОСОБА_3 (а.с.83, 84).

03 грудня 2024 року приватним нотаріусом ДМНО Павленко І.В. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №1509, згідно з яким у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за договором позики ОСОБА_1 , за рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна, пропоновано задовольнити вимоги ОСОБА_2 : суму заборгованості в розмірі 1 127 460,00 грн та за вчинення виконавчого напису 15 000 грн, всього 1 142 460,00 грн, шляхом звернення стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на нерухоме майно - квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 72,4 кв.м, житловою площею 42,1 кв.м, яка належить на праві власності ОСОБА_1 і була передана в іпотеку ОСОБА_2 за Договором іпотеки № 01/24-з від 01 лютого 2024 року (а.с.85).

У довідці АТ КБ «Приватбанк» від 27 листопада 2024 року зазначена інформація про надходження грошових коштів по картці/рахунку НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) і додатковим рахункам договору SAMDNWFC0 від 26 березня 2024 року за період з 01 лютого 2024 року по 27 листопада 2024 року клієнта банка ОСОБА_2 (а.с.140, 141).

06 грудня 2024 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької О.О. було відкрито виконавче провадження №76732927 з виконання виконавчого напису № 1509 виданого 03 грудня 2024 року приватним нотаріусом ДМНО Павленко І.В. про звернення стягнення на нерухоме майно-квартиру АДРЕСА_4 , і належить на праві власності ОСОБА_1 . Виконавчим написом за рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна, пропоновано задовольнити вимоги ОСОБА_2 : суму заборгованості в розмірі 1 127 460,00 грн, за вчинення виконавчого напису 15000,00 грн, всього 1 142 460,00 грн (а.с.8-9, 24-27, 38-39).

Також 06 грудня 2024 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької О.О. накладено арешт на майно боржника, а саме квартиру, реєстраційний номер 01, місцезнаходження: АДРЕСА_3 (а.с.10-11).

Відповідно до ст.18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, які встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно ст.88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, пунктом 1-1 передбачене стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами - іпотечними договорами, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу.

Згідно із абз.24 п.10-2 Розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження», забороняється відкриття виконавчих проваджень на підставі виконавчих написів нотаріусів, вчинених на кредитних договорах, які не посвідчені нотаріально (в редакції згідно із Законом № 3048-IX від 11.04.2023).

Згідно з п.5 наказу Міністерства юстиції України від 10.06.2022 №2343/5 «Деякі питання примусової реалізації арештованого майна у виконавчому провадженні в період дії воєнного стану», поновлення електронних аукціонів з реалізації предмета іпотеки відбувається з урахуванням вимог Закону України «Про іпотеку». У період дії воєнного стану та в тридцятиденний строк з дати його припинення або скасування електронні аукціони з реалізації нерухомого майна, що належить фізичним особам та перебуває в іпотеці за споживчими кредитами, не проводяться (крім випадків, визначених абзацом другим пункту 5-2 розділу VI «Прикінцеві положення» Закону України «Про іпотеку»).

Згідно із ч.4 ст.33 Закону України «Про іпотеку», звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до ч.1 ст.41 Закону України «Про іпотеку», реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на електронних аукціонах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону.

В п.5-2 Розділу VI «Прикінцеві положення» Закону України «Про іпотеку» встановлено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування щодо нерухомого майна (нерухомості), що належить фізичним особам та перебуває в іпотеці за споживчими кредитами, зупиняється дія статті 37 (у частині реалізації права іпотекодержателя на набуття права власності на предмет іпотеки), статті 38 (у частині реалізації права іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки), статті 40 (у частині виселення мешканців із житлових будинків та приміщень, переданих в іпотеку, щодо яких є судове рішення про звернення стягнення на такі об`єкти), статей 41, 47 (у частині реалізації предмета іпотеки на електронних торгах) цього Закону.

Положення абзацу першого цього пункту не поширюються на нерухоме майно (нерухомість), оформлене в іпотеку з метою забезпечення виконання зобов`язань за договорами, укладеними після дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» (тобто після 17.03.2022), або за договорами, до яких після дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» за погодженням сторін вносилися зміни в частині продовження строків виконання зобов`язань та/або зменшення розміру процентів, штрафних санкцій.

З`ясовуючи характер спірних правовідносин, суд першої інстанції, враховуючи «Прикінцеві положення» Закону України «Про іпотеку», вірно встановив, що вищевказані положення чинного законодавства в редакції станом на дату вчинення оскаржуваного виконавчого напису, а саме 03 грудня 2024 року, не передбачали заборону нотаріусу вчиняти виконавчі написи на підставі іпотечних договорів, а також заборону виконавцям відкривати виконавчі провадження та вчиняти виконавчі дії на підставі виконавчих написів нотаріусів, вчинених на договорах, посвідчених нотаріально та укладених після дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», тобто після 17 березня 2022 року.

Колегія суддів наголошує, що зазначеним вище спростовуються доводи скаржника про те, що судом першої інстанції не було враховано заборону на вчинення нотаріусами виконавчих написів в період воєнного стану, а його посилання на роз`ясненням Мін`юсту, де зазначено, що з метою приведення нормативно-правових актів Міністерства юстиції України у відповідність із Законом від 27 липня 2022 року, наказом Міністерства юстиції України від 14 вересня 2022 року № 3873/5 «Про внесення зміни до наказу Міністерства юстиції України від 10 червня 2022 року №2343/5» внесено зміну до пункту 5 наказу Міністерства юстиції України від 10 червня 2022 року № 2343/5 «Деякі питання примусової реалізації арештованого майна у виконавчому провадженні в період дії воєнного стану», є безпідставними, адже доказів ані проведення електронних прилюдних торгів, ані фактичної реалізації арештованого майна, тобто, спірної квартири, матеріали справи не містять.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог повністю, суд першої інстанції виходив також і з того, що оскільки свої обов`язки за договором позики позивач не виконував, відповідач згідно з умовами договору позики № 01/24 від 01 лютого 2024 року та договору іпотеки № 01/24-з від 01 лютого 2024 року, відповідно до ст.ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат», на законних підставах звернувся до нотаріуса щодо вчинення виконавчого напису про звернення стягнення на предмет іпотеки для забезпечення виконання зобов`язань за договором позики.

При цьому судом першої інстанції встановлено, що відповідачем нотаріусу були подані документи, які підтверджували безспірність заборгованості боржника перед стягувачем, а сааме: примірник Договору та письмову вимогу-повідомлення від 06 серпня 2024 року про сплату заборгованості з зазначенням суми боргу та строк платежу, яку позивач отримав через представника ОСОБА_3 .

Саме ці документи передбачені пунктом 3.3.1. Договору позики № 01/24 від 01 лютого 2024 року за домовленістю сторін договору як підтвердження безспірності заборгованості позичальника перед позикодавцем.

Суд першої інстанції правомірно вважав, що оскільки відповідачем ОСОБА_2 була підтверджена нотаріусу безспірність заборгованості позичальника за Договором позики № 01/24 від 01 лютого 2024 року, а також те, що за умовами Договору позики № 01/24 від 01 лютого 2024 року позика була отримана позичальником готівкою і повинна була повертатися позикодавцеві готівкою, тому в даному випадку за умовами договірних взаємовідносин сторін передбачена підпунктом ґ) пункту 1-1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, довідка фінансової установи про ненадходження платежу за умовами Договору позики № 01/24 від 01.02.2024 сама по собі не є тим документом, який підтверджує заборгованість позичальника.

Доводи скаржника про те, чи подавалась ОСОБА_2 виписка по надходженням по картці/рахунку НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) і додатковим рахункам договору SAMDNWFC0 від 26 березня 2024 року за період 01.02.2024 27.11.2024 року до нотаріуса разом із заявою про вчинення виконавчого напису, колегія суддів не приймає до уваги, адже, такий документ є необхідним для нотаріуса та міститься у переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172, а у разі відсутності такого документу приватний нотаріус не міг би вчинити виконавчий напис, який оскаржує позивач, з відмовою у такій заяві стягувачу на підстав ст 49 ЗУ «Про нотаріт».

Разом з цим належить зазначити, що скаржник не наводить аргументів, з яких би встановлювалось повне погашення заборгованості перед ОСОБА_2 , а, відтак, і відсутність безспірності заборгованості. Разом з цим не спростовував факт наявності заборгованості саме в такому розмірі, як зазначено у виконавчому написі приватного нотаріуса, судовими рішеннями з цього приводу, де б встановлювався інший розмір заборгованості за договором позики.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів повністю погоджується як зі встановленими фактичними обставинами справи, так і з висновками суду першої інстанції, що скаржником жодним доказом не спростовано.

Доводи апеляційної скарги не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте, відповідно до вимог ст.89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджені письмовими доказами, тоді як скаржником такі докази не спростовані.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення має бути залишено без змін.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Гасанова Марина Юріївна - залишити без задоволення.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 квітня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Вступна та резолютивна частини постанови проголошені 01 жовтня 2025 року.

Повний текст постанови складено 09 жовтня 2025 року.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: М.Ю. Петешенкова

Т.П. Красвітна