ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 686/11389/24

Провадження № 22-ц/820/2066/25

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Янчук Т.О. (суддя-доповідач),

Грох Л.М., Ярмолюка О.І.,

секретар:Шевчук Ю.Г.

за участю представника апелянта адвоката Терлича В.Г.,

позивачки ОСОБА_1 та її представника адвоката Клюцука В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 липня 2025 року (суддя Козак О.В.) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна в натурі, що перебуває у спільній частковій власності,

в с т а н о в и в:

У квітні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна в натурі, що перебуває у спільній частковій власності, припинення права спільної часткової власності.

Позовну заяву мотивовано тим, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 01.03.2012 року, ОСОБА_1 успадкувала 11/50 частин житлового будинку АДРЕСА_1 . На земельній ділянці розташовані: житловий глиняний будинок А-1, житловою площею 44,7 кв.м., житлова цегляна прибудова А-1, житловою площею 8,9, глиняний хлів «Б», цегляний погріб «Г», цегляна вбиральня «Д», дерев. вбиральня «Е». 11/50 частин складаються з: житлова 2-3, площею 9,7 кв.м., житлова 2-2, площею 8.9 кв.м., кухня 2-1 площею 5,2 кв.м., вбиральня літ. «Е».

21 березня 2012 року за ОСОБА_1 на праві приватної власності було зареєстровано 11/50 частки домоволодіння по АДРЕСА_1 .

Як вбачається із інформаційної довідки № 374437767 від 16.04.2024 року, співвласником 39/50 частин домоволодіння по АДРЕСА_1 на даний час являється ОСОБА_2 .

Позивач та відповідач фактично користуються приміщеннями спірного домоволодіння відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 01 березня 2012 року та договору купівлі-продажу від 11.04.2000 року. Приміщень домоволодіння, якими позивач та відповідач користуються спільно немає. Спірний житловий будинок має окремі виходи, якими ізольовано користуються відповідач та позивач, окремо сплачують рахунки за спожиті комунальні послуги та мають окремо автономне газопостачання та електропостачання.

Однак, на протязі тривалого часу ОСОБА_1 не може домовитись з відповідачем про поділ житлового будинку (домоволодіння) по АДРЕСА_1 в натурі у зв`язку із небажанням останнього вчинити будь-які дії щодо зазначеного поділу будинку.

Із урахуванням уточненої позовної заяви, позивачка просила суд поділити в натурі житловий будинок (домоволодіння) АДРЕСА_1 шляхом виділення ОСОБА_1 в натурі із спільної часткової власності в окремий об`єкт нерухомого майна належні їй 11/50 частки житлового будинку (домоволодіння) по АДРЕСА_1 , які складаються з наступного: житловий будинок літера А-1, загальною площею - 23,8 кв.м., житловою площею - 18,6 кв.м., а саме: кухня - 2-1 площею - 5,2 кв.м.; житлова - 2-2 площею 8,9 кв.м.; житлова - 2-3 площею - 9.7 кв.м. та вбиральня літ. «Е»; припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на житловий будинок (домоволодіння) по АДРЕСА_1 .

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 липня 2025 року позов задоволено частково. Поділено в натурі житловий будинок АДРЕСА_2 , виділивши в натурі ОСОБА_1 11/50 частки житлового будинку АДРЕСА_2 , що складаються з наступних приміщень: житлового будинку А-1, загальною площею 23,8кв.м., житловою площею 18,6 кв.м., а саме: кухня 2-1 площею 5,2 кв.м.; житлова 2-2 площею 8,9кв.м.; житлова 2.3 площею 9,7 кв.м. та вбиральня літ. «Е». В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 1474 грн. судового збору та 26000 грн. витрат на проведення експертизи, а всього разом 27474грн.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 з 2000 року перебуває у спільній частковій власності двох осіб, з того часу поділений на дві ізольовані квартири, кожний із співвласників користується частиною будинку з самостійним входом. Між співвласниками визначено фактичний порядок користування будинком. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 01.03.2012 року, ОСОБА_1 успадкувала після смерті сина ОСОБА_3 11/50 частин житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 з належними до нього надвірними будівлями. За зазначеним свідоцтвом 11/50 частин житлового будинку А-1, складають приміщення 2-3 площею - 9,7кв.м.; житлову прибудову "А-1", яка складається з приміщень - житлової 2-2 площею 8,9 кв.м., кухні 2-1 площею 5,2 кв.м.; вбиральні літ. «Е».

Суд першої інстанції оцінюючи критично, висновок судової будівельно-технічної експертизи від 24 березня 2025 року в частині технічної можливості розподілу зазначеного житлового будинку зі значними відхиленнями (більше 10%) від ідеальних часток співвласників, зазначив що відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження його заперечень щодо того, що розмір частки позивача у житловому будинку А-1 за адресою АДРЕСА_1 не відповідає площі приміщень, які вона набула у власність і якими вона фактично користується, та наявності підстави для сплати позивачем йому компенсації зменшення розміру його частки. Зміна розміру площі житлових приміщень, якими користується ОСОБА_2 відбулася в результаті здійснення ним самовільної реконструкції та самочиної добудови, після набуття ним права власності на 39/50 частки, що підтверджується висновком експерта.

Відмовляючи в решта позовних вимог суд в ходив з того, що у разі поділу майна в натурі право спільної часткової власності співвласників на нього припиняється в силу закону.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що при виділі у власність позивачу частини спірного житлового будинку суд повинен зазначити, яка частка виділяється відповідачу, тим самим визначити конкретний окремий об`єкт нерухомого майна, який залишається у власності відповідача. Виділ частини домоволодіння позивачу, без зазначення яка частина цього ж домоволодіння залишається у власності відповідача та без стягнення відповідної грошової компенсації з позивача на користь відповідача, різниці вартості того на що позивач має право та що отримує при реальному поділі, свідчить про незаконність та необґрунтованість спірного рішення. Суд приймаючи рішення по справі проігнорував експертний висновок, відповідно до якого позивачка набуваючи у власність конкретно визначені приміщення, мала б сплатити на користь відповідача грошову компенсацію за відступ (відхилення) від ідеальних часток по наданому експертом варіанту поділу домоволодіння. Питання поділу в натурі спірного домоволодіння в даній справі є досить проблематичним з факту самовільної реконструкції та самочинної добудови частини приміщень ОСОБА_2 в спірному домоволодінні. Встановивши такий факт суд повинен був би відмовити в задоволені позову. Крім того, суд першої інстанції частково погодившись з висновком експерта, стягнув на користь позивачки витрати на проведення експертизи в повному обсязі.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 не погоджується із доводами апеляційної скарги, вважає їх необґрунтованими та такими що не підлягають до задоволення, просить скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Зазначає що метою звернення позивача із зазначеним позовом до суду слугувала та обставина, що відповідач не бажав вчиняти будь-які дії щодо зазначеного поділу будинку, лише після звернення до суду з даним позовом, відповідач почав імітувати дії щодо врегулювання даного питання про поділ (викуп) будинку. Доводи ОСОБА_2 зазначені в апеляційні скарзі спростовуються дослідженими в суді першої інстанції достовірними доказами з причин ненадання останнім належних та допустимих доказів на підтвердження його заперечень щодо того, що розмір частки позивача у житловому будинку А-1 за адресою АДРЕСА_1 не відповідає площі приміщень, якими вона фактично користується, та наявні підстави для сплати позивачем йому компенсації зменшенням розміру його частки.

В судовому засіданні представник апелянта адвокат Терлич В.Г. підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Клюцук В.П. в судовому засіданні заперечували проти доводів апеляційної скарги, просили її відхилити.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового засідання, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

В силу вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до вимог п.3,4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин (ч.4 ст.376 ЦПК України).

Судом встановлено, що відповідно до матеріалів інвентаризаційної справи, будівництво домогосподарства по АДРЕСА_1 здійснювалось ОСОБА_4 на підставі договору на право будівництва будинку і безстрокового користування земельною ділянкою від 04.11.1949р., в період з 1949р. по 1963р. 06 травня 1963 року за ОСОБА_4 зареєстровано право власності на житловий будинок, а також трьох сараїв.

В подальшому до вказаного житлового будинку було здійснено самовільно (без дозволу виконкому) добудову: прибудови "а" приміщення 1-1, житлової прибудови "А-1" приміщення 2-1, 2-2, хліва "В".

Рішенням виконкому Хмельницької міської ради народних депутатів №245 від 18.10.1991р., постановлено: Прийняти пристройку "а" під кухню і коридор, де встановити перегородку, облаштувати коридор до проходу в кімнату 1-2, яку рахувати житловою, 2-2 прийняти під столову, 2-1 під хозприміщення; "3" під хозкладову.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 01.03.2012 року, ОСОБА_1 успадкувала після смерті сина ОСОБА_3 11/50 частин житлового будинку за АДРЕСА_1 з належними до нього надвірними будівлями. Згідно вказаного свідоцтва на земельній ділянці розташовані: житловий глиняний будинок А-1, житловою площею 44,7 кв.м., житлова цегляна прибудова А-1, житловою площею 8,9, глиняний хлів «Б», цегляний погріб Г», цегляна вбиральня «Д», дерев.вбиральня «Е». 11/50 частин складаються з: житлова 2-3, площею 9,7 кв.м., житлова 2-2, площею 8,9 кв.м., кухня 2-1 пл. 5,2 кв.м., вбиральня літ. «Е» (а.с.14)

21 березня 2012 року за ОСОБА_1 на праві приватної власності зареєстровано 11/50 частки домоволодіння по АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом про державну реєстрацію від 21 березня 2012 року (а.с. 16).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 374437767 від 16.04.2024 року, співвласником домоволодіння по АДРЕСА_1 на даний час являється ОСОБА_2 , якому належить 39/50 частки вказаного домоволодіння, на підставі договору купівлі-продажу АВК №165056 від 11.04.2000 (а.с. 17).

Згідно вказаного договору-купівлі-продажу частини будинку, у власність покупця ОСОБА_2 переходить: приміщення 1-1 коридор пл.2,8 кв.м., 1-2,1-3,1-4 житловою площею 35,0 кв.м., 1-5 кухня площею 6,8 кв.м., сарай "Б", погріб "Г", уборна "Д", огорожа, а всього житловою площею 35,0 кв.м., згідно проведеного розрахунку складають 39/50 ідеальної частки (а.с.53).

За технічним паспортом на житловий будинок по АДРЕСА_1 від 14.04.2000р. загальна площа будинку становить - 68,4 кв.м., житлова площа - 53,6 кв.м. По квартирі 1 загальна площа становить - 44,6кв.м., житлова -35кв.м., а по квартирі 2 загальна площа становить - 23,8кв.м., житлова - 18,6кв.м. (а.с.43).

Відповідно до висновку експерта № 1199/024 від 24.03.2025 року експертом зазначено:

По першому питанню: провести розподіл житлового будинку (домоволодіння) по АДРЕСА_1 між його співвласниками ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відповідно до вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва та відповідно до часток співвласників ОСОБА_1 - 11/50 частини домоволодіння та ОСОБА_2 - 39/50 частини домоволодіння, а також з незначним відхиленням (до 10%) від часток, технічно неможливо.

Водночас, розподіл зазначеного житлового будинку зі значним відхиленням (більше 10%) від ідеальних часток співвласників та з частковим відхиленням від вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва, є технічно можливим.

Додатково зазначається, що положеннями методичних рекомендацій щодо проведення досліджень з розподілу передбачена можливість поділу житлового будинку з відхиленням від чинних вимог нормативних документів, зокрема із збереженням існуючої висоти, розмірів та площі приміщень будинків старої забудови, які приймались в експлуатацію за діючими на той час будівельними нормами і правилами, або якщо такий поділ відповідає фактичному порядку користування будинку, але у разі забезпечення безпечних умов проживання в будинку після поділу. Пропонується один технічно можливий варіант розподілу житлового будинку (домоволодіння) по АДРЕСА_1 , у відповідності до фактично складеного порядку користування приміщеннями будинку та господарськими будівлями, з частковим відхиленням від вимог державних будівельних норм та зі значним (більше 10%) відхиленням від ідеальних часток співвласників, який наведений на аркуші 23 висновку в частині Дослідження. При наданні варіанту поділу враховано, що житловий будинок зданий в експлуатацію в 1963 року, запропонований поділ відповідає фактичному порядку користування будинку, крім того після поділу забезпечуються безпечні умови проживання в обох частинах будинку після поділу. Для можливості поділу житлового будинку згідно запропонованого варіанту поділу додаткових робіт проводити не потрібно.

По другому питанню: розміри ідеальних часток, які обраховані на основі ринкової вартості домоволодіння (без врахування вартості земельної ділянки), а також відхилення від часток згідно запропонованого варіанту розподілу (на основі яких можливо розрахувати розмір компенсації того зі співвласників, розмір частки котрого внаслідок виділу зменшується), наведені на аркуші 37 висновку в частині дослідження. Водночас зазначається, що розрахунок розміру компенсації співвласникам внаслідок розподілу не належить до компетенції судового експерта. Варто також зазначити, що розрахунок відхилення від часток проведений без врахування прибудови до житлового будинку площею забудови 31,6 м2, в якій розміщені приміщення загальною площею 26,1 м2, а також гаража площею забудови 47,8 м2, оскільки дані будівлі, що знаходяться у фактичному користуванні ОСОБА_2 , містять ознаки самочинного будівництва.

По третьому питанню: виділити у натурі ОСОБА_1 належну їй 11/50 частки відокремлену частину будинку (домоволодіння) по АДРЕСА_1 , які складаються з наступного: житловий будинок літера А-1, загальною площею 23,8 кв.м., житловою площею 18,6 кв.м., а саме: кухня - 2-1 площею 5,2 кв.м., житлова - 2-2 площею 8,9 кв.м., житлова - 2-3 площею 9,7 кв.м. та вбиральня літ. «Е», відповідно до вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва (з частковим відхиленням від вимог, детальніше див. відповідь на перше питання) та зі значним відхиленням від частки технічно можливо (див. варіант розподілу житлового будинку у відповіді на перше питання).

Частиною першою статті 355 ЦК України визначено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю (частина перша статті 356 ЦК України).

Згідно з частинами першою-третьою статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації (частини перша, третя статті 364 ЦК України).

Відповідно до частин першої, другої статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

У спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності.

При поділі жилого будинку суд зобов`язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена (ізольована після переобладнання) частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також, які підсобні будівлі передаються власнику.

У постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі № 6-1443цс16 зроблено висновок, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин такий поділ (виділ) можна провести зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Отже, визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права щодо спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, то, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), суд повинен передати співвласнику частину нерухомого майна, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо, без завдання не співмірної шкоди господарському призначенню майна. Якщо в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина нерухомого майна, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на це майно.

У постановах Верховного Суду від 28 жовтня 2020 року у справі № 2114/2-3819/11 та від 29 червня 2022 року у справі № 466/3008/17, від 17 січня 2025 року у справі № 385/1957/23 зазначено про необхідність забезпечення дійсного вирішення у дієвий спосіб спору, що виник та існує між сторонами та позбавляє їх можливості спільно використовувати єдиний об`єкт нерухомості без його поділу (виділу частки) в натурі.

У справі, що переглядається судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом позивачка є власником 11/50 часток домоволодіння. Зазначеним правовстановлюючим документом визначено, що 11/50 часток складаються з : житлова 2-3, площею 9,7 кв.м., житлова 2-2, площею 8,9 кв.м., кухня 2-1 пл. 5,2 кв.м., вбиральня літ. «Е».

За договором купівлі-продажу від 11.04.2000 року відповідач є власником 39/50 часток спірного домоволодіння. За вказаним договором купівлі-продажу частини будинку, у власність покупця ОСОБА_2 переходить: приміщення 1-1 коридор пл.2,8 кв.м., 1-2,1-3,1-4 житловою площею 35,0 кв.м., 1-5 кухня площею 6,8 кв.м., сарай "Б", погріб "Г", уборна "Д", огорожа, а всього житловою площею 35,0 кв.м., згідно проведеного розрахунку складають 39/50 ідеальної частки.

За висновком проведеної судової будівельно-технічної експертизи поділ спір спірного домоволодіння можливий однак з значним (більше 10%) відхиленням від ідеальних часток співвласників.

Колегія суддів погоджується з критичною оцінкою висновку експерта в цій частині.

Відповідно до правовстанавлюючих документів, а саме свідоцтва про спадщину за законом та договором купівлі-продажу, частка 11/50, яка належить позивачці визначена та складається з житлова 2-3, площею 9,7 кв.м., житлова 2-2, площею 8,9 кв.м., кухня 2-1 пл. 5,2 кв.м., вбиральня літ. «Е», 39/50 частки спірного домоволодіння- складається із приміщення 1-1 коридор пл.2,8 кв.м., 1-2,1-3,1-4 житловою площею 35,0 кв.м., 1-5 кухня площею 6,8 кв.м., сарай "Б", погріб "Г", уборна "Д", огорожа, а всього житловою площею 35,0 кв.м.

Згідно договору купівлі-продажу від 11.04.2000 року частка 39/50, яка належить відповідачу складається із: приміщення 1-1 коридор пл.2,8 кв.м., 1-2,1-3,1-4 житловою площею 35,0 кв.м., 1-5 кухня площею 6,8 кв.м., сарай "Б", погріб "Г", уборна "Д", огорожа.

Позивач та відповідач фактично користуються приміщеннями спірного домоволодіння відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 01 березня 2012 року та договору купівлі-продажу від 11.04.2000 року. Приміщень домоволодіння, якими позивач та відповідач користуються спільно немає.

Проте в подальшому відповідачем без згоди іншого співвласника було самовільно демонтовано приміщення : 1-5 кухню площею 6,8 кв.м, коридор 1-1 площею 2,8 кв.м, на їх місці самочинно здійснено добудову, крім того відповідачем самочинно демонтовано сарай «Б», зараз знаходиться самовільно побудований приміщення гаража, що підтверджується висновком судової будівельно технічної експертизи.

Відповідно до ч. 3,4,5 ст. 357 ЦК України співвласник має право на відповідне збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного майна, які не можна відокремити, зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників, з додержанням встановленого порядку використання спільного майна. Співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди може зробити у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав. Така добудова (прибудова) є власністю співвласника, який її зробив, і не змінює розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності.

Поліпшення спільного майна, які можна відокремити, є власністю того з співвласників, який їх зробив, якщо інше не встановлено домовленістю співвласників

Визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.

У постанові Верховного Суду від 19 травня 2021 року у справі № 501/2148/17 (провадження № 61-22087св19) зроблено висновок, що поняття «поділ» та «виділ» не є тотожними. При поділі майно, що знаходиться в спільній частковій власності, поділяється між усіма співвласниками, і правовідносини спільної часткової власності припиняються. При виділі частки правовідносини спільної часткової власності, як правило, зберігаються, а припиняються лише для співвласника, частка якого виділяється. Винятком з цього правила є ситуація, коли майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам, - тоді має місце поділ спільного майна. Тобто, поділ спільного майна відрізняється від виділу частки співвласника або припинення його права на частку в спільному майні однією суттєвою ознакою - у разі поділу майна право спільної часткової власності на нього припиняється.

Оскільки учасники спільної часткової власності мають право власності на майно пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен виділити його співвласнику таку частину житлового будинку та нежитлових будівель, яка відповідає розміру та вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди призначенню будівлі.

У тих випадках, коли в результаті виділу співвласнику передається частина житлового будинку, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на будинок.

Зважаючи на вищезазначене, в порядку поділу спірного домоволодіння в натурі, ОСОБА_1 слід виділити частку 11/50, яка складається: з житлова 2-3, площею 9,7 кв.м., житлова 2-2, площею 8,9 кв.м., кухня 2-1 пл. 5,2 кв.м., вбиральня літ. «Е», що визначено свідоцтвом про на спадщину за законом.

Оскільки ОСОБА_2 , після визначення його частки 39/50, яка складалася з : приміщення 1-1 коридор пл.2,8 кв.м., 1-2,1-3,1-4 житловою площею 35,0 кв.м., 1-5 кухня площею 6,8 кв.м., сарай "Б", погріб "Г", уборна "Д", огорожа., самовільно було демонтовано приміщення 1-1 коридор пл.2,8, 1-5 кухня площею 6,8 кв.м., сарай «Б», в порядку поділу підлягає виділенню, житлового будинкуА-1, а саме житлова кімната 1-2 площею 10,1 кв.м, житлова кімната 1-3 площею 13,5 кв.м, житлова кімната 1-4 площею 11,8 кв.м, а всього житловою площею 35,4 кв.м, та погріб «Г», вбиральня «Д», що буде відповідати його 39/50 частин.

З огляду на зазначене поділ спірного домоволодіння поділено в натурі відповідно до правовстановлюючих документів, співвласникам передано частина домоволодіння, яка відповідає їх визначеним часткам, а тому підстав для стягнення грошової компенсації не вбачається.

Проте, суд першої інстанції виділивши в натурі 11/50 часток позивачці, помилкового не виділив його співвласнику, відповідачу таку частину житлового будинку та нежитлових будівель, яка відповідає його розміру частки, у зв`язку з чим резолютивну частину рішення суду слід доповнити.

Виділити ОСОБА_2 в натурі частину житлового будинку (домоволодіння) за адресою АДРЕСА_1 , яка складається з: 39/50 частин житлового будинку А-1, а саме житлова кімната 1-2 площею 10,1 кв.м, житлова кімната 1-3 площею 13,5 кв.м, житлова кімната 1-4 площею 11,8 кв.м, а всього житловою площею 35,4 кв.м, та погріб «Г», вбиральня «Д».

Згідно з частиною 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Позивачкою ОСОБА_1 за подання позовної заяви сплачено судовий збір в розмірі 1474 грн. За її клопотанням призначено та проведено судову будівельно-технічну експертизу вартість якої складає 26000 грн. Відповідачем ОСОБА_2 - за апеляційну скаргу сплачено судовий збір в розмірі 1768,80 грн.

Зважаючи на те, що апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково, висновок експерта використаний судом на 1/3 частину, застосуванням пропорційності задоволених позовних вимог з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню судові витрати в розмірі 9256,26 грн.( 8666,66 грн. ( за проведення експертизи) + 589,60 грн.(1474,00-884 грн.(50% від 1768,80)) судовий збір.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 липня 2025 року змінити по суті спору.

Доповнити резолютивну частину

Виділити ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , НОМЕР_1 ) в натурі частину житлового будинку (домоволодіння) за адресою АДРЕСА_1 , яка складається з:39/50 частин житлового будинкуА-1, а саме житлова кімната 1-2 площею 10,1 кв.м, житлова кімната 1-3 площею 13,5 кв.м, житлова кімната 1-4 площею 11,8 кв.м, а всього житловою площею 35,4 кв.м, та погріб «Г», вбиральня «Д».

Змінити розподіл судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 9256,26 грн.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 15 жовтня 2025 року.

Судді: Т.О. Янчук

Л.М. Грох

О.І. Ярмолюк