КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №2-1006/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2025 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.

суддів Желепи О.В., Соколової В.В.

розглянувши у письмовому провадженні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою адвокатом Штепою Русланом Петровичем, на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 28 квітня 2025 року, постановлену під головуванням судді Горбенко Н.О.,

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Святошинська районна в м. Києві державна адміністрація, про поділ будинку та земельної ділянки, -

встановив:

1. Кроткий виклад обставин справи.

У 2010 році до суду звернувся ОСОБА_2 із позовом до ОСОБА_1 про поділ будинку та земельної ділянки.

Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз на виконання ухвали Святошинського районного суду міста Києва від 21 травня 2013 року про призначення додаткової судової будівельно-технічної експертизи виконано висновок експерта №11242/13-42 від 26 вересня 2014 року.

У висновку експертом розроблено 3 варіанти розподілу земельної ділянки.

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 26 листопада 2014 року позовні вимоги задоволено (далі - як в оригіналі).

Проведено поділ в натурі житлового будинку з відповідними надвірними будівлями та спорудами, які розташовані по АДРЕСА_1 та виділено ОСОБА_2 в натурі приміщення:

1-1 тамбур площею 2,5 кв.м;

1-2 вбиральню площею 1,7 кв.м;

1-3 кухня площею 15 кв.м;

1-4 ванна площею 2,8 кв.м;

1-5 коридор площею 3,8 кв.м;

1-6 житлова кімната площею 13,5 кв.м;

1-7 житлова кімната площею 11,4 кв.м;

3-2 кухня площею 5,70 кв.м;

3-3 житлова кімната площею 24,10 кв.м, а всього по будинку 80,5 кв.м. вартістю 374 864 грн 65коп.

сарай «Б» вартістю 31361,23 грн, сарай «б» вартістю 9349,45 кв.м, сарай «б1» вартістю 21453,91 кв.м, гараж «В» вартістю 50886,83 кв.м, сарай «В-ІІ пов» вартістю 117371,90 грн, навіс «Г» вартістю 3215,86 грн, а всього по будівлям і спорудам загальною вартістю 608 503 грн 83коп.

Виділено ОСОБА_1 в натурі приміщення:

2-1 тамбур площею 1,20 кв.м;

2-2 ванна площею 3,40 кв.м;

2-3 кухня площею 14,70 кв.м;

2-4 коридор площею 5,50 кв.м;

2-5 вбиральня площею 1,10 кв.м;

2-6 житлова кімната площею 12,60 кв.м;

2-7 житлова кімната площею 24,50 кв.м;

3-1 сходи площею 5.80 кв.м;

3-2 кухня площею 4,20 кв.м;

3-4 житлова кімната площею 9,90 кв.м, а всього 82,90 кв.м вартістю 397 879 грн 17коп.

Зобов`язано ОСОБА_2 :

влаштувати сходову клітину на другий поверх до приміщення 3-2;

влаштувати перегородку в приміщення 3-2 для утворення приміщень площею 5,7 та 4,2 кв.м.

Проведено поділ в натурі земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_1 . Лінія розподілу домоволодіння проходить по межі розподілу, яка проходить по ламаній лінії, що проходить через точки:

від точки «5» (яка знаходиться на фасадній межі домоволодіння на відстані 9,41 м від точки «1» та 9,26 м від точки «4») перпендикулярно від межі до точки «6» довжиною 4,36 м;

від точки «6» через лінію розподілу будинку до точки «7»;

від точки «7» перпендикулярно від стіни будинку до точки «8» довжиною 1,0 м;

від точки «8» паралельно до стіни будинку до точки «9», що знаходиться на межі між точками «3» та «4» на відстані 5,2 м та 23,08 м;

В загальне користування співвласників житлового будинку АДРЕСА_1 запропоновано виділити земельну ділянку площею 36,13 кв.м, межі розподілу якої прокласти по ламаним лініям:

від точки «6» (знаходиться на стіні житлового будинку на відстані 3,72 м від лівого кута будинку та 5,0 м від правого кута будинку) до точки «10» (що є віссю стіни другого поверху) довжиною 2,73 м.

від точки «10» вздовж вісі стіни другого поверху до точки «11» довжиною 5,0 м;

від точки «11» вздовж вісі стіни другого поверху до точки «12» довжиною 2,73 м;

від точки «11» вздовж лінії поділу будинку до точки «6».

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 компенсацію у зв`язку із відступом від рівності ідеальних часток в розмірі 20 485,55 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 частину судових витрат по оплаті судової будівельно-технічної експертизи в розмірі 485,20 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120,00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.

В квітні 2025 року до суду першої інстанції адвокатом Штепою Р.П., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подано заяву про виправлення помилок у рішенні суду.

Заяву мотивовано тим, що у висновку експерта зазначено, що варіант 1 схеми розподілу земельної ділянки між співвласниками домоволодіння АДРЕСА_1 зображений на схемі у Додатку №9 до висновку експерта.

Відповідно до Додатку № 9 до висновку експерта відстань від точки «7» перпендикулярно від стіни будинку до точки «8» фактично становить 2.03 м, тоді які в рішенні суду зазначається така відстань як 1,0 м; а також розміри частини земельної ділянки, що перебуває у спільному користуванні між співвласниками становить 2,73 м на 5,00 м, що відповідно по площі становить 13,65 кв.м.

Зазначає, що виправлення допущених судом помилок не вливають на суть та зміст рішення суду. Виправленням вказаних помилок усуваються неточності арифметичного / технічного (неюридичного) характеру, які впливають на можливість реалізації судового рішення.

Мотивуючи наведеним, просить суд виправити описки в рішенні Святошинського районного суду міста Києва від 26 листопада 2014 року, а саме:

- в п`ятому абзаці резолютивної частини зазначивши вірно, що довжина від точки «7» перпендикулярно від стіни будинку до точки «8» становить 2,03 м замість 1,0 м.;

- в шостому абзаці резолютивної частини зазначивши вірно, що в загальне користування співвласників житлового будинку АДРЕСА_1 виділяється земельна ділянка площею 13.65 кв.м замість 36.13 кв.м.

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 28 квітня 2025 року заяву представника відповідача про виправлення помилок у судовому рішення у межах розгляду справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Святошинська районна в м. Києві державна адміністрація, про поділ будинку та земельної ділянки залишено без задоволення.

2. Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Залишаючи без задоволення заяву про виправлення помилок у судовому рішенні, суд першої інстанції вказав, що резолютивна частина рішення суду містить варіант розподілу земельної ділянки, визначений під номером 1 згідно висновку експерта, текст резолютивної частини рішення повністю відповідає висновку експертів додаткової комісійної судової будівельно-технічної експертизи №22342/13-42 (як в оригіналі) від 26 вересня 2014 року, викладений експертами у висновку, що розміщено на сторінці 148 матеріалів справи.

Суд погодився із доводами заяви, що додаток №9 до висновку експерта, наявний на сторінці 158 матеріалів справи, містить відмінну інформацію від тієї, що відтворена у висновку експерта, проте суд не вправі виправляти описки та усувати неточності, допущені експертами під час складення висновку додаткової комісійної судової будівельно-технічної експертизи.

Суд констатував, що за наведених обставин резолютивна частина рішення Святошинського районного суду міста Києва від 26 листопада 2014 року не містить описок чи помилок.

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись з ухваленим судовим рішенням, адвокатом Штепою Р.П., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подано апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі наведено ідентичні доводи в частині допущених судом першої інстанції помилок при ухваленні рішення суду від 26 листопада 2014 року, як їх викладено в заяві про виправлення помилок у судовому рішенні.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що допущені в рішенні суду від 26 листопада 2014 року помилки не є юридичними помилками, а є неточностями арифметичного / технічного характеру, які впливають на можливість реалізації судового рішення.

Стверджує, що виправлення вищевказаних допущених у судовому рішенні помилок допускається, оскільки при цьому не зачіпається суть ухваленого судом рішення.

Зазначає, що не усунення вказаних помилок в рішенні суду перешкоджатиме реальному виконанню рішення суду, що відповідатиме дотриманню права на правосуддя, а виправлення зазначеної описки не є виходом за межі заявлених позовних вимог.

Посилається на висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені в постанові від 09.06.2022 у справі (провадження № 11-84сап21), висновки Верхового Суду, викладені в постанові від 28.09.2021 у справі №910/11695/20.

Мотивуючи наведеним, просить суд скасувати ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 28 квітня 2025 року та або задовольнити заяву представника відповідачки про виправлення помилок у рішенні Святошинського районного суду міста Києва від 26 листопада 2014 року, або справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

4. Позиція учасників справи.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України справа розглядається без повідомлення учасників справи.

5. Позиція суду апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

6. Фактичні обставини справи, установлені судом.

З матеріалів справи убачається, що в грудні 2010 року до суду звернувся ОСОБА_2 із позовом до ОСОБА_1 про поділ в натурі житлового будинку та земельної ділянки.

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 24 грудня 2010 року відкрито провадження у справі (том 1 а.с.23).

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 11 жовтня 2011 року у справі призначено судову будівельно-технічну експертизу (том 1 а.с.52).

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 21 травня 2013 року у справі призначено додаткову судову будівельно-технічну експертизу (том 1 а.с.123).

На виконання ухвали суду від 21 травня 2013 року Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз надано висновок експертів за результатами проведення додаткової комісійної судової будівельно-технічної експертизи №11242/13-42 від 26 вересня 2014 року з додатками (том 1 а.с.130-149, 150-160).

У висновку експертів №11242/13-42 наведено три варіанти розподілу спірної земельної ділянки та три варіанти поділу спірного житлового будинку близького до ідеальної частки.

На сторінці 37 висновку №11242/13-42 від 26 вересня 2014 року, яка міститься на аркуші цивільної справи 148 (том 1) наведено Варіант 1 розподілу земельної ділянки у такій редакції:

«Лінія розподілу домоволодіння АДРЕСА_1 проходить по межі розподілу яка проходить по ламаній лінії, що проходить через точки:

- від точки «5»( яка знаходиться на фасадній межі домоволодіння на відстані 9,41 м від точки «1» та 9,26 м від точки «4») перпендикулярно від межі до точки «6» довжиною 4,36 м;

- від точки «6» через лінію розподілу будинку до точки «7»;

- від точки «7» перпендикулярно від стіни будинку до точки «8» довжиною 1,0 м;

- від точки «8» паралельно до стіни будинку до точки «9», що знаходиться на межі між точками «3» та «4» на відстані 5,2 м та 23,08 м;

В загальне користування співвласників житлового будинку АДРЕСА_1 пропонується виділити земельну ділянку площею 36,13 кв.м, межі розподілу якої прокласти по ламаним лініям:

- від точки «6» (знаходиться на стіні житлового будинку на відстані 3,72 м від лівого кута будинку та 5,0 м від правого кута будинку)до точки «10» (що є віссю стіни другого поверху) довжиною 2,73 м.

- від точки «10» вздовж вісі стіни другого поверху до точки «11» довжиною 5,0 м;

- від точки «11» вздовж вісі стіни другого поверху до точки «12» довжиною 2,73 м;

- від точки «11» вздовж лінії поділу будинку до точки «6».

Варіант 1 схеми розподілу земельної ділянки між співвласниками домоволодіння АДРЕСА_2 зображений на схемі в Додатку 9 до даного Висновку».

Додаток 9 до висновку експертів №11242/13-42 від 26 вересня 2014 року міститься на аркуші цивільної справи 158 в томі 1.

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 02 жовтня 2014 року відновлено провадження у справі (том 1 а.с.161).

В листопаді 2014 року відповідачка ОСОБА_1 подала до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, у якому, в тому числі, просила врахувати її думку при ухваленні судового рішення, а саме про те, що відповідачці найбільше підходить Варіант 1 розподілу спірних будинку та земельної ділянки між співвласниками із запропонованих експертною установою згідно висновку експертів (том 1 а.с.180).

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 26 листопада 2014 року позовні вимоги задоволено.

Із змісту рішення суду убачається, що в основу такого покладено Варіант 1 розподілу спірної земельної ділянки згідно висновку експертів №11242/13-42 від 26 вересня 2014 року, як такий, що погоджено учасниками справи, та є найближчим до ідеальних часток співвласників та враховує порядок користування, що склався між ними. Резолютивна частина рішення суду відтворена в редакції Варіанту 1 розподілу земельної ділянки, розробленого висновком експертів №11242/13-42 від 26 вересня 2014 року.

7. Мотиви, якими керується колегія суддів апеляційного суду, та застосовані норми права.

Відповідно до статті 269 ЦПК України визначено, що суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки. Питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала. За ініціативою суду питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні за участю учасників справи, проте їхня неявка не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень. Заява про внесення виправлень розглядається протягом десяти днів після її надходження. Ухвала про внесення виправлень надсилається всім особам, яким видавалося чи надсилалося судове рішення, що містить описки чи арифметичні помилки.

Наведена норма передбачає можливість після ухвалення судового рішення у справі усунути в ньому помилки технічного (неюридичного) характеру ? описки та очевидні арифметичні помилки.

У розумінні процесуального закону описка ? це зроблена судом механічна граматична помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках, одрук тощо). Не вважається опискою помилка, яка не викривляє зміст рішення, тобто неправильне розташування розділових знаків, неправильні відмінки слів, застосування русизмів та діалектизмів тощо.

Тобто опискою необхідно вважати помилку, що порушує правила граматики, синтаксису, пунктуації, нумерації, що мають вплив на зміст судового рішення та його виконання.

Арифметична помилка ? це помилка у визначенні результату підрахунку (пропуск цифри, випадкова перестановка цифр, спотворення результату обчислення у зв`язку із використанням несправної техніки або неуважністю), тобто та помилка, яка суттєво впливає на вирішення спору

Разом з тим виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належать написання прізвищ та імен, адрес, зазначення дат та строків тощо.

Такий висновок щодо застосування інституту виправлення описок і очевидних арифметичних помилок у судовому рішенні викладено в ухвалах Великої Палати Верховного Суду від 27.05.2020 у справі № 904/10956/16, від 11.01.2022 у справі № 921/730/13-г/3, від 23.03.2023 у справі № 990/106/22, від 26.04.2023 у справі № 522/22473/15-ц та від 09.05.2023 у справі № 522/22473/15-ц.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 вересня 2024 року у справі № 990/162/23 вказано, що вирішуючи питання про виправлення описок (очевидних арифметичних помилок), допущених в судовому рішенні, суд не вправі змінювати зміст судового рішення незалежно від його юридичного значення чи зовнішнього оцінного сприйняття (розуміння). Суд лише усуває неточності щодо встановлених фактичних обставин справи (наприклад, дати події, номера і дати документа, найменування сторін, прізвища, імені, по батькові особи, займаної посади тощо) або виправляє помилки, що мають технічний характер (тобто виникли при виготовленні тексту судового рішення), які водночас впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності. Отже, виправлення допущених у судовому рішенні описок, арифметичних чи технічних помилок допускається, якщо при цьому не зачіпається суть ухваленого судом рішення.

Як роз`яснено в пункті 19 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року "Про судове рішення у цивільних справах" вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

Аналіз досліджених матеріалів справи дозволяє зробити висновок, що судом при ухваленні 26 листопада 2014 року судового рішення, не допущено описок при затвердженні погодженого сторонами варіанту 1 поділу спірного майна, розробленого експертами згідно висновку №11242/13-42 від 26 вересня 2014 року.

Колегія суддів погоджується із висновком районного суду про наявність розбіжностей у відомостях, наведених у висновку №11242/13-42 від 26 вересня 2014 року та додатком №9 до висновку, проте такі розбіжності допущено не судом при ухваленні судового рішення, а безпосередньо експертами при розробленні висновку на виконання відповідної ухвали суду.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 102 ЦПК України висновок експерта ? це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Ураховуючи, що для складення висновку експерта відповідна особа (експерт) має володіти спеціальними знаннями, суд позбавлений права втручатися у висновки, зроблені експертами на виконання судової експертизи, у тому числі, робити виправлення у відомостях та розрахунках, наведених експертом у складеному висновку.

Установивши ці обставини, суд першої інстанції зробив правильний висновок про наявність відсутність підстав для виправлення описки у рішенні суду від 26 листопада 2014 року.

Посилання апеляційної скарги на постанови Великої Палати Верховного Суду та Верхового Суду апеляційний суд приймає, проте у вказаних судових рішеннях не міститься протилежного правового висновку щодо застосування положення статті 269 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та на їх правильність не впивають.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Штепою Русланом Петровичем, залишити без задоволення.

Ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 28 квітня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді О.В. Желепа

В.В. Соколова