Справа №731/415/25
Провадження №2/731/259/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(з а о ч н е)

13 жовтня 2025 року с-ще Варва

Варвинський районний суд Чернігівської області в складі:

судді Савенка А.І.,

за участю секретаря Смаглюк В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань №1 Варвинського районного суду Чернігівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В:

23 липня 2025 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що від шлюбу з ОСОБА_2 у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На підставі рішення Варвинського районного суду Чернігівської області від 25 травня 2017 року з ОСОБА_2 на її користь стягуються аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 850 гривень. На теперішній час вказаний розмір аліментів значно менший від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Водночас із віком потреби дитини зростають, дитина потребує більших коштів для нормального забезпечення навчання, розвитку, медичного догляду та відпочинку.

У зв`язку з цим просить змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Варвинського районного суду Чернігівської області від 25 травня 2017 року у цивільній справі № 731/206/17 у твердій грошовій сумі у розмірі 850 гривень щомісячно, встановивши спосіб стягнення аліментів у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 , але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно.

Ухвалою Варвинського районного суду Чернігівської області від 10 вересня 2025 року цивільну справу прийнято до провадження, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, призначено справу до судового розгляду на 13 жовтня 2025 року.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, свідченням чого є відповідна розписка (а.с. 26), подала клопотання про розгляд справи без її участі, у якому підтримала позовні вимоги про зміну способу стягнення аліментів.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, свідченням чого є відповідне поштове повідомлення(а.с. 27). Відзиву на позовну заяву чи заяв з процесуальних питань від відповідача не надійшло.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, про причини своєї неявки в судове засідання не повідомив, відзиву не подав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на підставі ст. 280 ЦПК України проводить заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що прізвище позивача ОСОБА_4 було набуте на підставі укладеного шлюбу з ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , а дошлюбне прізвище ОСОБА_1 , відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 ОСОБА_6 (а.с. 9).

Під час перебування в шлюбі у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 народилася дитина - син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а.с. 8).

Рішенням Варвинського районного суду Чернігівської області від 25 травня 2017 року у справі № 731/206/17 ухвалено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_7 аліменти на утримання дитини сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі у розмірі 850 гривень щомісячно, починаючи з 11 травня 2017 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.11, 12).

На теперішній час син ОСОБА_8 продовжує мешкати з матір`ю, що підтверджується відомістю виданою Варвинською селищною радою № 790 від 17 липня 2025 року. про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 10).

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 27 Конвенції ООН Про права дитини від 20листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N789-XII від 27лютого 1991 року та набула чинності для України 27вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Також Конвенцією про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держава зобов`язується забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків,опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів (ч. 1, 2 ст. 3).

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною першою ст. 181 СК України визначено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Таким чином, саме одержувач аліментів наділений правом на звернення до суду із вимогою про зміну способу аліментів. При цьому положення ч.3 ст.181 СК України не пов`язують право особи, яка звертається до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів з обов`язком надання доказів про наявність підстав для зміни розміру аліментів, оскільки таке право одержувачу аліментів гарантовано ч.3 ст.181 СК України.

Згідно з ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

При визначенні розміру аліментів відповідно до ст. 182 СК України суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини.

Згідно зі ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд зважає на те, що відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» було встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2017 року - 1355 гривень, з 1 травня - 1426 гривень, з 1 грудня - 1492 гривні.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину у листопаді 2017 року становив 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тобто 713 грн. При цьому визначена судом у 2017 році сума аліментів у розмірі 850 грн значно перевищувала мінімальний розмір аліментів.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» установлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 років до 18 років у сумі 3 196 гривень.

Отже, з 01 січня 2025 року гарантований мінімальний розмір аліментів на одну дитину від 6 до 18 років 1598 грн.

Ті обставини, що з віком потреби дітей зростають, а це, в свою чергу, тягне постійне зростання витрат, зокрема, з боку матері, з якою проживає дитина, на їх утримання, на забезпечення освіти, гармонійного розвитку, медичного догляду та відпочинку, є загальновідомими та не потребують доказування.

Оскільки змінюються потреби в коштах для утримання і розвитку дитини, то виникли дійсні підстави для вимоги до платника аліментів про зміну способу їх стягнення та, відповідно, збільшення їх розміру.

Зважаючи на інтереси дитини, враховуючи вимоги ст. ст.181-183 СК України, зокрема те, що відповідно до положень ч.3 ст. 181 СК України право вибору способу стягнення аліментів (у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі) належить тому з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина; виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про зміну способу стягнення аліментів на сина ОСОБА_3 та встановлення способу стягнення аліментів у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача.

На переконання суду вказаний розмір аліментів буде достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Крім того, суд зважає, що стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу) платника автоматично регулює розмір стягнень залежно від рівня доходів платника і одночасно забезпечує обов`язкове стягнення аліментів у розмірі, не нижчому від гарантованого мінімального розміру, встановленого на рівні 50% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору, а тому на підставі ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідача та стягується з нього в дохід держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 141, 247, 263, 265, 273, 280-284, 353, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ) про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити повністю.

Змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Варвинського районного суду Чернігівської області від 25 травня 2017 року у цивільній справі №731/206/17 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_7 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі 850 гривень щомісячно.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дати набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття.

Припинити з моменту набрання цим рішенням законної сили стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів за виконавчим листом, виданим на виконання рішення Варвинського районного суду Чернігівської області від 06 червня 2017 року у цивільній справі №731/206/17 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_7 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у твердій грошовій сумі 850 гривень щомісячно, починаючи з дати набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом 20 (двадцяти) днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.І. Савенко