Справа № 562/1005/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.10.2025 року Здолбунівський районний суд

Рівненської області

в складі: головуючого судді Шуляка А.С.

при секретарі Солдатовій О.Д.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката Качан Т.Г.

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у приміщенні Здолбунівського районного суду у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Військової частини НОМЕР_1 про встановлення факту проживання жінки та чоловіка однією сім"єю без шлюбу, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою, із врахуванням заяви про уточнення позовних вимог, про встановлення факту проживання однією сім`єю без шлюбу з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 в період з 11 листопада 2014 року по теперішній час.

В обгрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що з 17 липня 1992 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 . Від шлюбу в них народилося двоє дітей, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Рішенням Здолбунівського районного суду від 09 жовтня 2014 року в цивільній справі №562/2333/14-ц шлюб, зареєстрований між позивачем та ОСОБА_4 розірвано. Не зважаючи на юридичне припинення шлюбу, позивач та ОСОБА_4 , їхні діти, продовжували проживати однією сім`єю без реєстрації шлюбу, спільно вели господарство, мали спільний бюджет, взаємні права та обов`язки притаманні подружжю. В липні 2024 року ОСОБА_4 був мобілізований до Збройних Сил України. 20 грудня 2024 року ОСОБА_1 отримано сповіщення №352 від 18.12.2024 року яким повідомлено, що «Ваш чоловік, молодший сержант ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зник безвісти 14.12.2024 року внаслідок штурмових дій ворожої піхоти за підтримки БПЛА та артилерії в районі населеного пункту Руське Порічне, Курської області, рф (району виконання бойових завдань) під час виконання бойового завдання, пов`язаного із захистом Батьківщини». Зазначає, що встановлення даного факту необхідне, зокрема, для реалізації прав, передбачених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей". Як член сім`ї ОСОБА_4 , позивач, зокрема, має право на отримання виплат, користування пільгами, встановленими законодавством.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Дала пояснення про те, що шлюб між нею та ОСОБА_4 було розірвано фіктивно, так склалися життєві обставини. Після розірвання шлюбу вона, ОСОБА_4 та їхні діти, а згодом внук, проживали разом в будинку по АДРЕСА_1 . Вона працювала та на даний час працює вчителем в школі. ОСОБА_4 більше займався домашніми справами. Вони спільно виховували дітей, згодом вчили їх, бо діти вчилися на платній формі навчання. Мали спільний бюджет, вели спільне господарство. Разом відпочивали. Купували побутову техніку, речі для спільного користування, обробляли город, проводили ремонтні роботи в будинку, мали взаємні права та обов`язки, як в сім`ї. А тому, просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник позивача, адвокат Качан Т.Г., позовні вимоги підтримала в повному обсязі, вказуючи на доводи, викладені у позові, просила позовні вимоги задовольнити.

Відповідач, ОСОБА_2 позовні вимоги ОСОБА_1 визнав. Пояснив суду, що обставини, викладені в позові відповідають дійсності. Розірвання шлюбу між батьками, було вимушеною мірою, так би мовити, щоб стимулювати батька, оскільки він зловживав алкоголем. Зазначив, що він, батьки, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , та сестра, ОСОБА_3 , постійно проживали однією сім`єю в будинку АДРЕСА_1 . Батьки мали спільний бюджет, права та обов`язки. Все робили разом. Мама працювала, тато більше займався будинком. Коли він отримав поранення в 2015 році, батьки разом приїжджали до нього, провідували його. Жодного дня вони не проживали окремо, хоча в тата є велика родина. Просив позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася. На адресу суду надійшла заява від відповідачки, в якій вона позовні вимоги ОСОБА_1 визнає повністю. Зазначає, що обставини, викладені в позові відповідають дійсності. Що вона, батьки, та брат, ОСОБА_2 проживали разом за адресою по АДРЕСА_1 . Разом відпочивали, зустрічали родинні та релігійні свята, були як одне ціле. Батьки проживали як чоловік та жінка, разом вели господарство, мали спільний бюджет, взаємні права та обов`язки. Щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_1 не заперечувала та просила їх задовольнити.

Представник відповідача, військової частини НОМЕР_1 в судове засідання не з`явився, заяв та клопотань від відповідача не надходило.

Заслухавши пояснення учасників процесу, свідків, дослідивши письмові докази суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступних підстав.

За приписами ч.ч.2, 4 ст.3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

У відповідності до ст.74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

У п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ майна подружжя» судам роз`яснено, що при застосуванні ст.74 СК, що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, судам необхідно враховувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.

Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року N 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги,

Законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки (п.27 постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 644/6274/16-ц).

Відповідно до п. 44 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кіган проти Ірландії» №16969/90 від 26.05.1994 року «…поняття «сім`я» не обмежується виключно відносинами, заснованими на шлюбі і може включати інші de factо «сімейні узи», коли сторони живуть спільно поза шлюбом…».

Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї.

У рішенні по справі «Джонстон та інші проти Ірландії» від 18.12.1996 року №6/1985/92/139 Європейський суд з прав людини зазначив, що особи, які проживають однією сім`єю без реєстрації шлюбу, мають право на захист, незважаючи на те, що їх зв`язок існує поза шлюбом, що забезпечуватиме дотримання ст. 8 Конвенції, яка передбачає право на повагу до сімейного життя.

Отже, ознаками фактичної сім`ї, що складає фактичний шлюб між чоловіком та жінкою є: спільне проживання чоловіка і жінки; спільний побут; взаємні права і обов`язки.

Предметом доказування у спорі про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу є такі обставини, що мають матеріально-правове значення: чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі, між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю, а саме спільне проживання, спільний побут, наявність взаємних прав та обов`язків.

Ст.1 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» передбачає, що близькі родичі та члени сім`ї особи, зниклої безвісти за особливих обставин, - чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний брат, рідна сестра, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням, а також особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом і мають взаємні права та обов`язки, у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі.

Закон України «Про соціальний захист і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Судом встановлено, що 17 липня 1992 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровано шлюб у Здолбунівському районному відділі ЗАГС Рівненської області, актовий запис №113.

Від шлюбу в подружжя народилося двоє дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвами про народження НОМЕР_3 від 21.10.1993 року та НОМЕР_4 від 07.07.1997 року.

Рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області 09 жовтня 2014 року в цивільній справі №562/2333/14-ц шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 розірвано. Рішення суду набрало законної сили 11.11.2014 року.

Не зважаючи на юридичне припинення шлюбу, позивач та ОСОБА_4 продовжували проживати однією сім`єю без реєстрації шлюбу в будинку АДРЕСА_1 . Разом з ними проживали їхні діти, відповідачі по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а з 24.07.2019 року їхній внук, ОСОБА_5 , що, зокрема, підтверджується Витягом про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №13/10-27 від 22.01.2025 року. ОСОБА_1 та ОСОБА_4 мали спільний бюджет, спільно вели господарство, обробляли городи, виховували дітей, мали взаємні права та обов`язки, притаманні подружжю, надавали один одному взаємну допомогу.

З військового квитка НОМЕР_5 вбачається, що в липні 2024 року ОСОБА_4 був мобілізований до ЗСУ. За час перебування ОСОБА_4 на військовій службі позивач та ОСОБА_4 продовжували підтримувати відносини, притаманні подружжю. ОСОБА_4 здійснював грошові перекази на рахунок ОСОБА_1 . В судовому засіданні зазначені обставини підтверджені фотокартками, витягами з особистих переписок, інформацією про рух коштів по рахунку ОСОБА_4 , довідкою за реквізитами рахунку позивача.

Згідно сповіщення сім`ї №352 від 18.12.2024 року позивач, ОСОБА_1 , отримала сповіщення від ІНФОРМАЦІЯ_4 про те, що її чоловік, молодший сержант ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зник безвісти 14.12.2024 року внаслідок штурмових дій ворожої піхоти за підтримки БПЛА та артилерії в районі населеного пункту Руське Порічне, Курської області, рф (району виконання бойових завдань) під час виконання бойового завдання, пов`язаного із захистом Батьківщини.

Факт проживання позивача та ОСОБА_4 однією сім`єю, як дружини та чоловіка без реєстрації шлюбу в судовому засіданні окрім письмових доказів також підтверджено показаннями свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

Свідок ОСОБА_6 дала показання суду про те, що знає ОСОБА_1 та ОСОБА_4 орієнтовно 6 років. ОСОБА_1 та ОСОБА_4 проживали разом в будинку, мали спільні права та обов`язки, спільно відпочивали, робили ремонт. Вона часто приїжджала до них в гості. ОСОБА_4 завжди любив та гарно грався з її сином. Оскільки вона має транспортний засіб, то неодноразово возила ОСОБА_9 і ОСОБА_10 в магазини, де вони разом купували побутову техніку, якою в подальшому спільно користувалися. Про те, що вони офіційно не розписані довідалася лише тоді, коли її попросили бути свідком.

Свідок ОСОБА_7 дала показання суду про те, що протягом 18 років знає ОСОБА_1 . Вона її колега по роботі. ОСОБА_1 та ОСОБА_4 разом з дітьми проживали як сім`я, мали взаємні права та обов`язки, спочатку разом виховували, а далі вчили дітей. Діти навчалися на платній формі навчання. ОСОБА_7 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4 спілкувалися між собою, ділилися городиною. ОСОБА_4 не завжди працював, більше займався хатніми справами, коло будинку. Коли приходила до позивача в гості, бачила, як ОСОБА_4 клав плитку біля будинку, де вони разом жили. Про те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 не перебували в шлюбі дізналася, коли ОСОБА_1 попросила бути свідком.

Свідок ОСОБА_8 дала показання про те, що знає сім`ю ОСОБА_11 та ОСОБА_12 багато років. Є їхньою сусідкою. В них вдома була по п`ять разів на день. ОСОБА_4 та ОСОБА_1 проживали разом як сім`я, мали спільний бюджет, права, обов`язки, разом робили ремонтні роботи в будинку та коло будинку. Не раз ОСОБА_13 приходив, позичати гроші, і казав, що ОСОБА_14 ввечері прийде, віддасть. Про те, що ця сім`я розлучена не знала.

Судом встановлено, що з 11.11.2014 року позивач, ОСОБА_1 , проживала однією сім`єю з ОСОБА_4 , але не перебували у шлюбі між собою. Вели спільне господарство, мали спільний бюджет, між ними існували права та обов`язки подружжя. Жоден із них в іншому шлюбі не перебував.

З урахуванням зазначеного суд вважає, що позивачем належними і допустимими доказами доведений факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, як чоловіка і жінки ОСОБА_1 та ОСОБА_4 з 11.11.2014 року по теперішній час, оскільки встановлено факт спільного проживання, ведення ними спільного господарства, наявність взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю, з якими закон пов`язує правовий статус жінки та чоловіка, які проживають однією сім`єю у фактичних шлюбних відносинах, але не перебувають у шлюбу між собою.

Враховуючи викладене, повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 82, 258, 263, 265, 268 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Військової частини НОМЕР_1 про встановлення факту проживання жінки та чоловіка однією сім"єю без шлюбу задовільнити.

Встановити факт проживання однією сім"єю без шлюбу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_6 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , з 11 листопада 2014 року.

Рішення може бути оскаржене у Рівненський апеляційний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_7 .

Відповідач: ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_8 .

Відповідач: Військової частини НОМЕР_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_3 , ЄДРПОУ НОМЕР_9 .

Повний текст рішення суду виготовлено 15 жовтня 2025 року.

Суддя