РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2025 року Володимирський міський суд Волинської області у складі:

головуючого - судді Лутая А.М.,

за участю секретаря судового засідання - Жолоб К.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права на завершення приватизації та реєстрації права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ

Позивач у серпні 2025 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки, в порядку спадкування за законом. який обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_3 , яка проживала у власному житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Для будівництва та обслуговування вказаного вище житлового будинку її матері, рішенням сесії Зарічанської сільської Ради Володимир-Волинського району № 2/23 від 21 грудня 1994 року, було надано у приватну власність земельну ділянку розміром 0,07 га.

Заповіту матір не залишила, відповідно після її смерті відкрилася спадщина за законом на її майно в цілому, а також її права та обов`язки, зокрема і на вказану вище земельну ділянку.

На момент смерті ОСОБА_3 була зареєстрована та фактично проживала за вказаною вище адресою, за місцем знаходження цієї земельної ділянки разом з позивачем, ОСОБА_1 , та сином позивача, онуком померлої - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач вказує, що вона належить до першої черги спадкоємців за законом і фактично прийняла спадщину, оскільки на момент смерті спадкодавця проживала та була зареєстрована з ним за однією адресою.

У покійної є ще спадкоємець п`ятої черги за законом, це онук останньої - ОСОБА_2 , однак він на вказану вище спадщину не притендує.

Інших спадкоємців які б прийняли спадщину після смерті ОСОБА_3 , немає.

Вказала, що з метою оформлення своїх прав на спадкове майно вона звернулася до приватного нотаріуса Володимирського нотаріального округу Ілларіонової Н.Р., котра зареєструвала спадкову справу, однак в отриманні свідоцтва про право на спадщину за законом відмовила, через відсутність правовстановлюючих документів на майно матері.

З метою завершення процедури приватизації зазначеної вище земельної ділянки розміром 0,07 га та розробки технічної документації на землю, позивач звернулася із відповідною заявою в орган місцевого самоврядування - Володимирську міську раду, однак у наданні такого дозволу їй було відмовлено й рекомендовано оформити свої спадкові права у судовому порядку.

Зважаючи на викладене позивач просить визнати за нею в порядку спадкування за законом, після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , право на завершення приватизації та реєстрації права власності на земельну ділянку площею 0,07 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, яка знаходиться в АДРЕСА_1 та згідно з рішенням сесії Зарічанської сільської Ради Володимир-Волинського району № 2/23 від 21 грудня 1994 року, була передана безкоштовно у приватну власність ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від 02.09.2025 вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання.

Позивач у підготовче засідання не з`явилася, однак разом з позовною заявою подала клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує просить задоволити.

Відповідач у підготовче засідання також не з`явився, подав суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти задоволення позову.

Враховуючи те, що учасники справи у судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з ч.2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалося.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Зважаючи на те, що відповідач визнає позовні вимоги і визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити за результатами підготовчого провадження.

Суд, оцінивши наявні у справі письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов таких висновків.

Судом встановлено наступні факти та відповідні правовідносини:

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 524 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини (ст.ст.525,526 ЦК УРСР).

Відповідно до ст. 527 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

Зідно ч. ч. 1, 2 ст. 524 ЦК України (в редакції 1963 року), спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

В силу ч. 1 ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 року), при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (ст.548 ЦК УРСР).

Згідно ст.549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до п. 3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз`яснень, викладених у п.п. 10, 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 про те, що відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут).

При цьому, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

Статтею 126 Земельного Кодексу України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Листом Вищого спеціалізованого Суду України від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визначається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_3 . Вказані обставини підтверджуються копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , копією свідоцтва про народження позивача серії НОМЕР_2 та копією свідоцтва про укладення шлюбу позивача серії НОМЕР_3 .

На момент смерті ОСОБА_3 проживала разом з дочкою ОСОБА_1 та онуком ОСОБА_2 у власному житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою від 01.07.2025 року №131, виданою виконкомом Володимирсьокї міської ради, та записом в погосподарській книзі №11 Зарічанської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області по с.Новосілки за 2001-2005 роки, особовий рахунок № НОМЕР_4 .

Отже, позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом першої черги після смерті матері та вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживала зі спадкодавцем та фактично вступила в управління спадковим майном.

Наявність інших спадкоємців за законом першої черги чи за заповітом судом не встановлена. Відповідач ОСОБА_2 , який є онуком померлої ОСОБА_3 , на спадщину після смерті бабусі не претендує та спадкові права не оформляв.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина за законом, до складу якої входить, зокрема, земельна ділянка площею 0,07 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, яка знаходиться в АДРЕСА_1 , та була передана безкоштовно у приватну власність ОСОБА_3 відповідно до рішення сесії Зарічанської сільської Ради Володимир-Волинського району № 2/23 від 21 грудня 1994 року.

02.07.2025 року позивач звернулася до нотаріуса щодо видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері.

Проте, згідно постанови приватного нотаріуса Володимирського районного нотаріального округу Іларіонової Н.Р.від 02.07.2025 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на зазначене вище спадкове майно, та запропоновано звернутися до суду.

Крім того, з метою завершення процедури приватизації зазначеної вище земельної ділянки розміром 0,07 га та розробки технічної документації на землю, позивач 22.07.2024 звернулася із відповідною заявою в орган місцевого самоврядування - Володимирську міську раду Волинської області, однак у наданні такого дозволу їй було відмовлено й рекомендовано оформити свої спадкові права у судовому порядку.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч.1 ст.2 ЦПК України).

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

На підставі викладеного, суд вважає, що право позивача на успадкування всіх прав та обов`язківпомерлої ОСОБА_3 підлягає захисту в судовому порядку, оскільки через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, вона не може оформити спадкові права в нотаріальному порядку, тож вимоги про визнання за нею у порядку спадкування за законом після смерті матері права на завершення приватизації та реєстрації права власності на земельну ділянку є цілком обґрунтованими, законними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі

Керуючись ст.ст. 4, 13, 81, 142, 206, 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права на завершення приватизації та реєстрації права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , право на завершення приватизації та реєстрації права власності, відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», на земельну ділянку площею 0,07 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, яка знаходиться в АДРЕСА_1 , та яка була передана безкоштовно у приватну власність ОСОБА_3 згідно рішення сесії Зарічанської сільської Ради Володимир-Волинського району № 2/23 від 21 грудня 1994 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкриття чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Копію судового рішення протягом двох днів з дня його складання у повному обсязі надіслати учасникам справи.

Повне рішення суду складено 08.10.2025.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Головуючий А.М. Лутай