Справа № 681/1075/25
Провадження № 2/681/721/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2025 року м. Полонне

Полонський районний суд Хмельницької області у складі головуючої - судді Горгулько Н.А., розглянувши в м. Полонному в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал»» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

27.08.2025 позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» (далі ТОВ «ФК «Профіт Капітал») звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість за кредитним договором №109.00504.00586821 від 31.10.2019 в сумі 36377,29 грн, а також 7000 грн витрат на правову допомогу та судовий збір в сумі 3028 грн.

В обґрунтування позову посилається на те, що 31.10.2019 між публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та ОСОБА_1 укладено Договір кредиту та страхування №109.00504.00586821, відповідно до умов якого Банк надає Позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 32560 грн, а Позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами згідно з умовами цього Договору. Банк на виконання умов Договору кредиту надав Позичальнику грошові кошти у сумі 32560 грн строком до 30.04.2021, а Позичальник відповідно зобов`язався повернути його разом іншими платежами згідно з умовами цього Договору.

Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконує.

У зв`язку з неповерненням отриманих коштів за Договором кредиту та відповідно до Довідки-розрахунку заборгованості станом на 19.12.2023 заборгованість становить 36377,29 грн, яка складається з: заборгованості за основним боргом 23912,09 грн, заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками 8,01 грн; заборгованість по оплаті за обслуговування кредиту 12457,19 грн.

19.12.2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» укладено договір факторингу № 19/12-2023.

22.12.2023 року між ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» був укладений Договір факторингу № 22/12-2023, відповідно до умов якого ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» передав, а ТОВ «ФК «Профіт Капітал» прийняв права вимоги до за Кредитним договором №109.00504.00586821 від 31.10.2019.

Оскільки позичальник не виконав свої зобов`язання добровільно, товариство звернулося до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою Полонського районного суду Хмельницької області від 02.09.2025 відкрито спрощене позовне провадження та потсновлено здійснювати розгляд справи без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач у встановлений строк відзив на позовну заяву не подав.

Судом встановлено, що 31.10.2019 між публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та ОСОБА_1 укладено Договір кредиту та страхування №109.00504.00586821, відповідно до умов якого Банк надає Позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 32560 грн, а Позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами згідно з умовами цього Договору. Банк на виконання умов Договору кредиту надав Позичальнику грошові кошти у сумі 32560 грн строком до 30.04.2021, а Позичальник відповідно зобов`язався повернути його разом іншими платежами згідно з умовами цього Договору.

Згідно п.п. 1.3 Договору Кредиту за користування Кредитом Позичальник сплачує проценти в розмірі 0,01% річних від залишкової суми кредиту.

Як йдеться по тексту Договору кредиту, Позичальник заявляє та гарантує що уся інформація, відомості та документи (у тому числі ті, що містяться в даному Договорі та кредитній справі Позичалника у Банку), які повідомлені та надані ним Банку з метою одержання кредиту, є достовірними і відповідають дійсності; Банк перед укладанням кредитного договору повідомив йому в належній формі в повному обсязі інформацію, передбачену законодавством України, зазначена інформація йому відома та зрозуміла, він ознайомився з тарифами Банку і згоден з ними, (п. 5.1 Договору кредиту).

Банк свої зобов`язання за Договором кредиту виконав у повному обсязі надавши Позичальнику кредитні кошти в розмірі 32560 грн, в строки визначені умовами Договору. Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконує.

У зв`язку з неповерненням отриманих коштів за Договором кредиту та відповідно до Довідки-розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за Договором №109.00504.00586821 від 31.10.2019 станом на 19.12.2023 заборгованість становить 36377,29 грн, яка складається з: заборгованості за основним боргом 23912,09 грн, заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками 8,01 грн.; заборгованість по оплаті за обслуговування кредиту 12457,19 грн.

19.12.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» укладено договір факторингу № 19/12-2023.

Відповідно до п. 2.1 Договору факторингу АТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ», а ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження АТ «Ідея Банк» за плату та на умовах визначених Договором факторингу.

Права вимоги які клієнт відступає фактору за цим Договором, відступаються в розмірі заборгованості Боржників перед АТ «Ідея Банк», та визначені в реєстрі боржників, що підписується сторонами у паперовому вигляді в день укладення цього договору.

Так, ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» зобов`язання за Договором факторингу виконало в повному обсязі та відповідно перерахувало суму на користь АТ «Ідея Банк».

22.12.2023 між ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал»» був укладений Договір факторингу № 22/12-2023, відповідно до умов якого ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» передало, а ТОВ «ФК «Профіт Капітал» прийняло права вимоги до за Кредитним договором №109.00504.00586821 від 31.10.2019.

Відповідно до п. 2.1 за цим договором ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» відступає ТОВ «ФК «Профіт Капітал»», а ТОВ «ФК «Профіт Капітал»» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» за плату та на умовах, визначених цим договором.

Згідно з положенням п. 2.2 цього договору, права вимоги відступається в розмірі заборгованості боржників перед ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ», та визначені в друкованому реєстрі боржників, що підписується сторонами та в реєстрі боржників в електронному вигляді та надсилається разом з Актом приймання-передачі реєстру боржників в електронному вигляді.

За таких обставин, до ТОВ «ФК «Профіт Капітал» починаючи з 22.12.2023 відповідно до договору факторингу № 22/12-2023 перейшло право за Договором №109.00504.00586821 від 31.10.2019, що укладено між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 .

Фінансова установа виконала свої зобов`язання за кредитним договором та надала відповідачу кредитні кошті, згідно умов кредитного договору, однак позичальник свої зобов`язання з договором не виконав та не повернув, отримані в борг грошові кошти, внаслідок чого в нього перед кредиторами виникла заборгованість за вказаними кредитним договором.

Вказані обставини підтверджуються письмовими доказами: копією кредитного договору №109.00504.00586821 від 31.10.2019 з копією паспорта споживчого кредиту; копією заяви-анкети до кредитного договору №109.00504.00586821 від 31.10.2019 ; копіями договорів факторингу № 19/12-2023 від 19.12.2023 та № 22/12-2023 від 22.12.23; копіями Реєстру Боржників за Договорами факторингу № 19/12-2023 від 19.12.2023 та № 22/12-2023 від 22.12.23; розрахунком заборгованості за кредитним договором від 19.12.2023 та іншими доказами.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори).

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

В силу ч.1 ст. 1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.

Відповідно до ст.81ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.

З врахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів, суд дійшов висновку про укладеність кредитного договору №109.00504.00586821 від 31.10.2019 між відповідачем та відповідною фінансовою установою, невиконання позичальником своїх зобов`язань щодо повернення, отриманих в борг коштів та наявності в нього боргових зобов`язань перед позивачем, який набув прав вимоги за вищевказаними кредитними договорами за договором факторингу.

Разом з тим, позовна вимога в частині стягнення заборгованості по оплаті за обслуговування кредиту в розмірі 12457,19 грн за кредитним договором №109.00504.00586821 від 31.10.2019 не підлягає задоволенню.

Так, 10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту».

Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.

Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит).

Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.

Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості.

Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.

Відповідно до частини першої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19.

У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі №202/5330/19 зазначено, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника,які пов`язані з отриманням,обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу таза які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту,яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11Закону України «Про споживче кредитування».

При цьому в кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна плата за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування).

Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Визнання судом нікчемного правочину недійсним за вимогою сторони не є належним способом захисту прав, оскільки не призведе до реального відновлення порушених прав позивача, оскільки нікчемний правочин є недійсним в силу закону з моменту його укладення.

Схожі правові висновки викладені у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 вересня 2022 року у справі № 755/11636/21 (провадження № 61-7098св22), від 08 лютого 2023 року у справі № 168/349/20 (провадження № 61-2223св21), та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 листопада 2022 року у справі № 755/9486/21 (провадження № 61-5581св22).

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості по оплаті за обслуговування кредиту в розмірі 12457,19 грн.

Отже, з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором № №109.00504.00586821 від 31.10.2019 в розмірі 23920,01 грн, яка складається з: заборгованості за основним боргом 23912,09 грн, заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками 8,01 грн.

Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При подачі позову позивачем сплачено судовий збір в сумі 3028 грн, ціна позову 36377,29 грн, позов задоволено на суму 23920,01 грн, тобто на 65,75%, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 1990,91 грн судового збору (3028/100х65,75).

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою, підлягають розподілу разом з іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу визначається згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Звертаючись до суду, представник позивача згідно вимог ст. 134 ЦПК України, в позовній заяві зазначив про попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, що складається з витрат на правову допомогу та становить 7000 грн, на підтвердження понесення яких долучив до позовної заяви договір про надання правової допомоги № 02-24 від 01.07.2024, додаткову угоду 1/1 до вказаного договору правничої допомоги від 01.07.2024, акт прийому-передачі виконаних робіт від 24.07.2024 до договору № 02-24 про надання правової допомоги від 01.07.2024 та копію платіжної інструкції №1496 від 24.07.2024.

Судом встановлено, що 01.07.2024 між ТОВ «ФК «Профіт Капітал»» та адвокатським об`єднанням «Правовий курс» укладено договір про надання правової допомоги № 02-24. Предметом вказаного договору є надання наступних юридичних послуг: складання проектів процесуальних документів, складання листів, адвокатських запитів, претензій, заперечень, позовних заяв, пояснень, надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, представництво інтересів Замовника у органах державної влади та місцевого самоврядування (на підставі окремої довіреності).

Згідно акта приймання-передачі виконаних робіт до договору № 02-24 про надання правової допомоги від 24.07.2025, складеного та підписаного сторонами, ТОВ «ФК «Профіт Капітал»» прийняло послуги, надані адвокатським об`єднанням «Правовий курс», в тому числі за проведення консультації з клієнтом, вивчення документів, підготовчка позовної заяви для направлення до суду, вартість якої складає 7000 грн.

Згідно платіжної інструкції №1496 від 24.07.2024 ТОВ «ФК «Профіт Капітал» перерахувало адвокатському об`єднанню «Правовий курс» оплату за надання правової допомоги відповідно до договору.

Отже, на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу стороною позивача, його представником надано всі необхідні докази, а тому з відповідача слід стягнути витрати на правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог 4602,50 грн.

Керуючись ст.ст. 81, 141, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 207, 512-516, 526, 530, 610, 611, 626, 628, 629, 634, 638, 1048, 1054 ЦК України, суд

у х в а л и в:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал»» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» заборгованість за кредитним договором №109.00504.00586821 від 31.10.2019 в розмірі 23920,01 грн, яка складається з: заборгованості за основним боргом 23912,09 грн, заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками 8,01 грн.

У решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» 4602,50 грн витрат на правову допомогу та 1990,91 грн судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач - товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал», , місцезнаходження: м.Київ, вул. Набережно-Лугова,8, поштовий індекс 04071.

Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , поштовий індекс

Суддя Н.А.Горгулько