ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

08 жовтня 2025 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 733/1216/24

Головуючий у першій інстанції - Карапиш Т. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1428/25

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої - судді Мамонової О.Є.,

суддів - Висоцька Н.В., Шитченко Н.В,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: Акціонерне товариство "Державний ощадний банк України",

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 ,-

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 23 червня 2025 року (проголошено о 16:27, повний текст складено 27.06.2025) у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" про захист прав споживача фінансових послуг та стягнення грошових коштів за договором банківського вкладу,-

У С Т А Н О В И В:

У червні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (далі по тексту - АТ «Ощадбанк») на її користь 26 618,10 грн за договором банківського вкладу «Мій депозит-пенсійний» та 2 695,43 грн відсотків за користування депозитним вкладом, судові витрати покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що 11.11.2022 між нею та АТ «Ощадбанк» було укладено договір банківського вкладу фізичної особи (індивідуальна частина) «Мій депозит-пенсійний» №6, за умовами якого нею було розміщено строковий банківський вклад з початковою сумою вкладу 26 618,10 грн, процентна ставка - 12%, дата повернення вкладу - 13.11.2023 та автоматичним продовженням строку вкладу відповідно до п. 9.1. Договору (публічна частина), визначено рахунок обліку вкладу/рахунок виплати відсотків НОМЕР_1 , а також рахунок повернення вкладу: НОМЕР_2 .

Звертала увагу суду на те, що ніяких заяв про відміну автоматичного продовження дії договору банківського вкладу нею не подавалося, ні в письмовому вигляді до відділення банку, ані в електронному вигляді із застосуванням додатку «Ощад 24/7».

Зазначала, що 14.11.2023 о 08:07 вона отримала СМС повідомлення від АТ «Ощадбанк» про повернення депозиту в розмірі 29313,53 грн. Баланс 0,00 грн, після чого 15.11.2023 звернулася до менеджерів ОПЧ Ічня з метою отримання пояснень, де їй повідомили, що з використанням її мобільного додатку «Ощад 24/7» було внесено зміни до договору банківського вкладу «Мій депозит-пенсійний» (змінено автоматичне продовження дії банківського вкладу) та відповідно перераховано її депозитні кошти на картку іншої особи, проведено блокування її банківської картки.

Указувала, що цього ж дня 15.11.2023 вона звернулася із заявою до поліції, після чого до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

30.01.2024 позивачка отримала відповідь від АТ «Ощадбанк» на звернення від 20.12.2023, яким її повідомлено, що операції з використанням інтернет ресурсу «Ощад 24/7» проведено коректно з використанням усіх необхідних реквізитів платіжної картки Банку з правильним введенням паролів (ПІН-кодів для одноразової операції в мережі Інтернет), які відомі лише клієнту та були направлені на номер мобільного телефону, а тому реквізити платіжних карток, CVC2 пароль та паролі (ПІН-коди для одноразової операції в мережі Інтернет) стали відомі третій особі.

Наголошувала, що нею не було порушено умови Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, оскільки вона мобільний телефон не втрачала, логін, пароль, картковий пароль, ПІН, CVV2/CVC2, строк дії, номер картки не передавала іншим особам, не отримувала ПІН-кодів для одноразових операцій в мережі Інтернет, не використовувала мобільний додаток «Ощад 24/7» в день переказів та раніше.

Стверджувала, що у випадку якщо б вона бажала відмовитися від автопролонгації депозитного договору в режимі онлайн та після проведення будь-якої банківської операції з застосуванням мобільного додатку «Ощад 24/7», на її мобільний телефон банк повинен був надіслати відповідне повідомлення про надання такого дозволу та відповідну ідентифікацію особи, яка здійснює таку операцію. Таких повідомлень вона не отримувала.

Рішенням Ічнянського районного суду Чернігівської області від 23.06.2025 у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до АТ «Ощадбанк» про захист прав споживача фінансових послуг та стягнення грошових коштів за договором банківського вкладу - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позов, посилаючись на його незаконність, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що у ході досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001517 від 15.11.2023 не встановлено, що позивач як споживач фінансових послуг АТ «Ощадбанк» 14.11.2023-15.11.2023 своїми діями чи бездіяльністю сприяла втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номеру (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Зазначає, що списання грошових коштів з її банківських рахунків відбулося не за її розпорядженням і вона не повинна нести відповідальність за такі операції. Виявивши безпідставне списання (перекази, зняття) коштів, вона повідомила про цей факт банк та звернулася до правоохоронних органів.

Наголошує, що відсутність вироку у кримінальній справі за фактом незаконного заволодіння невстановленими особами грошовими коштами із використанням карткових рахунків, відкритих на ім`я позивача, не є підставою для відмови у позові.

У відзиві на апеляційну скаргу АТ «Ощадбанк» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення районного суду - без змін.

Банк зазначає, що 14.11.2023 банк повернув суму вкладу з відсотками 29313,53 грн на рахунок позивачки № НОМЕР_2 . Про дану фінансову операцію щодо повернення вкладу з відсотками ОСОБА_1 , відповідно до вимог п. 3.1 Договору банківського вкладу (індивідуальна частина), була повідомлена шляхом направлення SMS-повідомлення на її фінансовий номер телефону НОМЕР_3 , яке отримано позивачкою 14.11.2023 о 08:07.

Указує, що таким чином АТ "Ощадбанк" повністю виконало свої обов`язки за Договором банківського вкладу фізичної особи "Мій депозит-пенсійний" №6 від 11.11.2022, сплатило належні позивачці відсотки та повернуло суму депозиту з відсотками на її поточний картковий рахунок.

Цієї ж дати повернення вкладу 14.11.2023 та наступного дня 15.11.2023 за допомогою Системи дистанційного банківського обслуговування (Мобільний додаток «Ощад 24/7») за карткою № НОМЕР_4 ( НОМЕР_5 ) з рахунку позивачки НОМЕР_2 , на який було повернуто вклад з відсотками, відбулись успішні операції з переказу коштів. Платіжна карта була заблокована 15.11.2023 о 15:10, тобто після проведення спірних операцій та звернення позивачки до Контакт-центру АТ «Ощадбанк».

Наголошує, що переказ грошових коштів з карткового рахунку став можливим в зв`язку з порушенням (недотриманням) клієнтом вимог Договору комплексного банківського обслуговування (ДКБО) та розголошенням конфіденційної інформації.

Посилається на те, що обставини завдання шкоди позивачці підлягають встановленню у кримінальному провадженні і викладаються у процесуальному документі, яким таке кримінальне провадження буде закінчено та який наразі відсутній.

Уважає, що якщо позивачка, ідентифікована банком як ініціатор переказів, вважає, що її кошти отримані ОСОБА_2 як неналежним отримувачем, вона не позбавлена права звернутися до нього з відповідними вимогами про повернення таких коштів або відшкодування завданої шкоди.

Звертає увагу суду на те, при реєстрації (перереєстрації) в системі дистанційного банківського обслуговування «Ощад 24/7» проведені автентифікація платіжного інструменту - банківської картки і його держателя - позивачки, вхід до та операції з переказу коштів здійснені коректно, що можливо лише за наявності коду для реєстрації в мобільному додатку, який направлявся на фінансовий телефон клієнта НОМЕР_3 , та реквізитів облікового запису, які були відомі виключно позивачці. При цьому, саме з використанням облікового запису ОСОБА_1 , після реєстрації в Системі дистанційного банківського обслуговування «Ощад 24/7», здійснені спірні операції.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши наведені в апеляційній скарзі та у відзиві на неї доводи, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що інформацію, необхідну для персоналізації мобільного додатку та проведення операцій за допомогою системи дистанційного банківського обслуговування, могла знати лише позивачка за її свідомої та обачливої поведінки.

Суд вважав, що ОСОБА_1 не доведено належними та допустимими доказами факту незаконного переказу грошових коштів з її карткового рахунку з вини банку.

Однак погодитись з такими висновками районного суду апеляційний суд не може з огляду на наступне.

Судом у справі встановлено, що 10.11.2021 ОСОБА_1 укладено з АТ «Ощадбанк» Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу шляхом підписання заяви про приєднання №230104/0510171, відповідно до якого ОСОБА_1 є клієнтом АТ «Ощадбанк» та має рахунок НОМЕР_2 (том 1 а.с. 107-116).

11.11.2022 АТ «Ощадбанк» (банк) та ОСОБА_1 (вкладник) уклали договір банківського вкладу фізичної особи (том 1 а.с. 17-19), відповідно до п. 1.1 якого вкладник, підписанням цього договору (індивідуальна частина) приєднується до договору банківського вкладу фізичної особи, публічна частина якого розміщена на офіційному сайті банку за адресою www.oschadbank.ua, з розміщенням строкового банківського вкладу на умовах та параметрах визначених договором на ОСОБА_1 .

Згідно з п. 2.1 - 2.11 договору банківського вкладу (індивідуальна частина) назва вкладу «Мій депозит пенсійний», вид вкладу - строковий, валюта - грн, термін - 12 місяців, процентна ставка - 12% річних. Початкова сума вкладу 26618,10 грн. Дата повернення вкладу 13.11.2023. Рахунок обліку вкладу НОМЕР_1 . Рахунок виплати % НОМЕР_1 . Рахунок повернення вкладу НОМЕР_2 . Виплата нарахованих процентів щомісячно на рахунок, зазначений в п. 2.5, в порядку згідно розділу 7 договору (публічна частина). Поповнення вкладу передбачено, в порядку згідно розділу 8 договору (публічна частина). Автоматичне продовження передбачено, в порядку згідно розділу 9 договору (публічна частина). Повернення вкладу в порядку та на умовах згідно розділу 10 договору (публічна частина). Дострокове повернення вкладу не передбачено.

Сторони домовилися, що на виконання вимог пункту 15 Положення про інформаційне забезпечення банками клієнтів щодо банківських та інших фінансових послуг, затвердженого постановою правління НБУ № 141 від 28.11.2019, інформування про баланс рахунку, дату та суму здійснення операцій за рахунком реалізуються на підставі проставленої в колонці «Статус інформування» позначки «Обрано» та зазначених вкладником в колонці «Реквізити каналу для комунікацій» фактичних реквізитів обраного каналу для комунікацій: обрано месенджер: Viber (в разі неможливості успішного відправлення повідомлення на канал комунікації Viber, повідомлення надсилається шляхом відправлення смс-повідомлення за реквізитами зазначеними для каналу комунікацій Viber) - НОМЕР_3 (п. 3 договору банківського вкладу (індивідуальна частина)).

Відповідно до п. 9.1 - 9.3 договору банківського вкладу фізичної особи (публічна частина) у редакції затвердженій протоколом засідання Комітету основного складу продуктового комітету АТ «Ощадбанк» від 14.06.2022 № 28, що діє з 30.06.2022 в дату повернення вкладу щоразу строк вкладу автоматично продовжується на термін розміщення вкладу, зазначений у п.2.1. договору (індивідуальна частина). Новий строк вкладу визначається від дати автоматичного продовження строку вкладу до нової дати повернення складу. Початковою датою нового строку вкладу є дата автоматичного продовження строку вкладу. Новою датою повернення вкладу є останній день продовженого строку вкладу. Встановлення нової дати повернення вкладу не потребує укладення додаткового договору до договору. В разі автоматичного продовження строку вкладу відповідно до п.9.1. Договору (публічної частини), вклад розміщується на новий строк вкладу на умовах, які визначені п.2.1. договору (індивідуальна частина), за виключенням розміру процентної ставки. Нова процентна ставка на новий строк вкладу встановлюється відповідно до п.5.2. договору (публічна частина). Автоматичне продовження строку вкладу відповідно до п.9.1. договору (публічної частини) скасовується в разі настання хоча б однієї з наступних подій:

- отримання банком не пізніше дати повернення вкладу від вкладника заяви про відмову від автоматичного продовження строку вкладу або обрання вкладником відмови від автоматичного продовження строку вкладу в «Ощад24/7»;

- розміщення банком публічного письмового оголошення в установі банку та на офіційному вебсайту банку за адресою www.oschadbank.uа про відміну автоматичного продовження строку вкладу для даного виду вкладу. Автоматичне продовження строку вкладу не здійснюватиметься з дати, зазначеної у відповідному оголошенні.

В інструкції користувача системи «Ощад 24/7» у розділі «Відмова від автопролонгації депозиту» зазначено: «При відкритті депозитного вкладу в Ощад 24/7 налаштоване. Щоб не спрацьовувало автоматичне продовження терміну депозиту після його закінчення, ви можете відмінити автопролонгацію. Для цього потрібно в пункті меню «Картки та рахунки» обрати депозит, клікнувши по його назві. Внизу сторінки інформації по депозиту знаходиться вимикач, необхідно натиснути на нього. Далі підтверджується операція одноразовим паролем з СМС. Після успішного підтвердження, з`явиться повідомлення «Умови депозиту змінено» (том 1 а.с. 44-46).

24.10.2023 за допомогою онлайн сервісу «Ощад 24/7» було здійснено відмову від автопролонгації по зазначеному депозитному Договору №6, що підтверджується копією заявки про відмову від автоматичної пролонгації депозиту через Ощад 24/7 (том 1 а.с. 122) та паперовою копією з автоматизованої системи банку відносно відміни автопролонгації та повернення депозиту (том 1 а.с. 123).

13.11.2023 закінчився строк Депозиту за депозитним Договором №6.

14.11.2023 року о 05:32:57 год. АТ «Ощадбанк» перераховано суму вкладу з відсотками в сумі 29313,53 грн на рахунок позивачки ОСОБА_1 № НОМЕР_2 відповідно до умов депозитного договору, що підтверджується паперовою копією з автоматизованої системи банку відносно відміни автопролонгації та повернення депозиту (том 1 а.с. 123)

З виписки по картковому рахунку ОСОБА_1 ( НОМЕР_2 ) за період з 01.11.2023 по 16.11.2023 вбачається, що:

- 14.11.2023 о 00:00 відбулося безготівкове зарахування на рахунок 29 313,53 грн, як перерахування коштів згідно договору №6 від 11.11.2022;

- 14.11.2023 о 09:26 перераховано 29 000 грн через UKRKYIVMOBILEBANKING 0001;

- 15.11.2023 о 09:35 перераховано 55 грн - операції розрахунку в торгово сервісній мережі UKRKYIVMBK-PORTMONE0001;

- 15.11.2023 о 09:35 перераховано 55 грн - операції розрахунку в торгово сервісній мережі UKRKYIVMBK-PORTMONE0001;

- 15.11.2023 о 09:35 перераховано 55 грн - операції розрахунку в торгово сервісній мережі UKRKYIVMBK-PORTMONE0001 (том 1 а.с. 48).

ОСОБА_1 отримувала транзакційні CMC сповіщення на свій фінансовий номер +19 по вищевказаним операціям в період з 10.11.2023 по 15.11.2025, про що свідчать копії таких повідомлень АТ «Ощадбанк» (том 1 а.с. 54-56), паперова копія даних автоматизованої системи АТ «Ощадбанк» щодо повідомлень, які надсилались на телефон позивачки (том 1 а.с. 127) та Інформація ПрАТ «Київстар» щодо отримання вхідних та здійснення вихідних телефонних дзвінків та СМС повідомлень по номеру телефону НОМЕР_3 за період з 00 год. 00 хв. 10.11.2023 по 23 год. 59 хв. 15.11.2023 (том 1 а.с. 78).

15.11.2023 ОСОБА_1 звернулася із заявою до ВП № 2 (м. Ічня) Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області про вчинення кримінального правопорушення, на підставі якої до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, номер кримінального провадження 0001517, а саме у зв`язку із тим, що в період з 14.11.2023 по 15.11.2023 невідомі особи в умовах воєнного стану здійснили крадіжку грошових коштів з банківської картки останньої № НОМЕР_4 в сумі 29174 грн (том 1 а.с. 58).

16.11.2023 ОСОБА_1 звернулася до ТВБВ №10024/0235 з повідомленням про факт вчинення шахрайських дій, де зазначала, що вона мала розміщений депозит в АТ «Ощадбанк», який мав закінчитися 14.11.2023, але повідомила працівників банку, що не збирається розривати договір, а продовжує його дію на тих самих умовах. 14.11.2023 на її телефон надійшло СМС про повернення депозиту на рахунок. Після цього звернулася до відділення банку 15.11.2023. Операціоніст повідомив, що на рахунку коштів не має, доступна сума 57,53 грн, також виявилося, що 14.11.2023 було вчинено шахрайські дії щодо коштів, які розміщувалися на депозиті і були на карті. Дану операцію з переказу коштів вона не проводила, не робила відмову від автопролонгації депозиту, нікому не доручала проведення даних операцій. Ніхто не мав доступу до її картки та телефону. Одержувач іншого банку їй не відомий, з банку не було повідомлення, СМС не надходило, коду підтвердження з банку не було. Просила розібратися і дати їй відповідь куди зникли її гроші та повернути їх власнику (том 1 а.с. 51).

16.11.2023 ОСОБА_1 звернулася до АТ «Ощадбанк» із заявою клієнта, в якій просила надати пояснення стосовно трансакцій, суми яких були дебітовані з рахунку: 14.11.2023 о 09:26 переказ коштів з рахунку через UKRKYIVMOBILEBANKING 0001 - 29 000 грн, 55 грн, 55 грн, 55 грн (том 1 а.с.47).

У відповіді АТ «Ощадбанку» від 30.01.2024 №145 зазначено, що операції з використанням інтернет ресурсу «Ощад 24/7» проведено коректно з використанням усіх необхідних реквізитів платіжної картки банку з правильним введенням паролів, які відомі лише клієнту та направлені на номер мобільного телефону. Банк уважає, що реквізити платіжних карток, СVC2 пароль та паролі (ПІН-коди для одноразової операції в межі інтернет) стали відомі третій особі. Повідомлено про відсутність підстав для повернення грошових коштів та рекомендовано звернутися до правоохоронних органів для прийняття рішення відповідно до чинного законодавства з урахуванням наданої інформації за результатами проведеної у банку перевірки (том 1 а.с. 53).

З повідомлення АТ «Райффайзен Банк» від 17.09.2024 №81-15-9/8998-БТ слідує, що банківська картка № НОМЕР_7 емітована на ім`я ОСОБА_2 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 та відповідно до виписки про рух коштів по рахунку № НОМЕР_8 (банківська картка № НОМЕР_7 ), 14.11.2023 року на рахунок останнього було здійснено переказ в сумі 29 000 грн (том 1 а.с. 149, 150).

З паперової копії інформації з автоматизованої системи банку щодо реєстрації/перереєстрації в системі «Ощад 24/7» слідує, що 17.05.2023 о 12:37:46 відбулася реєстрація у новому додатку FLUMO, дата закриття реєстрації - 15.11.2023 15:11:42, пристрій 2201117TG, Device_IDca9f10ee271a94bf - обліковий запис, через який здійснювалися оскаржувані операції (том 1 а.с. 125).

Згідно з інформацією ПрАТ «Київстар» від 16.09.2024 №12084/3/1ст в період часу з 23.10.2023 по 24.10.2023 на номер телефону НОМЕР_3 не надходили СМС повідомлення від Oschadbank (том 1 а.с. 161-162).

Згідно з інформацією ПрАТ «Київстар» від 16.09.2024 № 12085/3/1ст на номер телефону НОМЕР_3 17.05.2023 о 12:29:19 та 12:33:51 надходили СМС повідомлення від Oschadbank (том 1 а.с. 161-162).

Відповідно до листа Прилуцької окружної прокуратури від 04.10.2024 №54-77-6563ВИХ-2454-11006-23 у провадженні слідчих СВ ВП №2 Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області перебуває кримінальне провадження №0001517 від 15.11.2023, розпочате за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, в якому ОСОБА_1 являється потерпілою. Письмове повідомлення про підозру у даному кримінальному провадженні нікому не вручалося, запобіжні заходи не обиралися, оскільки, осіб причетних до вчинення даного кримінального правопорушення не встановлено. В ході досудового розслідування фактів того, що ОСОБА_1 як споживач фінансових послуг АТ «Ощадбанк» 14-15.11.2023 своїми діями чи бездіяльністю сприяла втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції не встановлено. Досудове розслідування у даному кримінальному провадженні триває, рішення про закриття даного кримінального провадження слідчим не приймалося (том 1 а.с. 209).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Відповідно до ст. 10 ЦПК України при розгляді справи суд керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї та практику ЄСПЛ. Забороняється відмова у розгляді справи з мотивів відсутності, неповноти, нечіткості, суперечливості законодавства, що регулює спірні відносини.

У ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У ст. 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Положеннями ст. 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України).

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу (ч. 2, 4 ст. 83 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

Згідно з ч. 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунку банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

За змістом ст. 1068 ЦК України банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов`язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом. Банк зобов`язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1071 ЦК України банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження.

У ст. 1073 ЦК України визначено, що у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з п. 56, 57 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про платіжні послуги» платіжна картка - електронний платіжний засіб у вигляді пластикової чи іншого виду картки; платіжна операція - будь-яке внесення, переказ або зняття коштів незалежно від правовідносин між платником і отримувачем, які є підставою для цього.

Відповідно до вимог ст. 35 Закону України «Про платіжні послуги» емісія / надання користувачу платіжного інструменту здійснюється надавачем платіжних послуг на підставі договору, укладеного між надавачем платіжних послуг та користувачем. Порядок емісії платіжних інструментів для використання в платіжних системах визначається правилами відповідних платіжних систем з урахуванням вимог цього Закону та нормативно-правових актів Національного банку України.

Порядок виконання операцій з використанням наданих користувачу платіжних інструментів та обмеження щодо таких операцій визначаються договором між надавачем платіжних послуг та користувачем з урахуванням вимог цього Закону та нормативно-правових актів Національного банку України (ч. 1 ст. 36 Закону).

Частиною 12 ст. 38 Закону України «Про платіжні послуги» встановлено, що електронний платіжний засіб, що використовується в платіжній системі, має відповідати вимогам щодо захисту інформації, передбаченим правилами платіжної системи, з урахуванням вимог цього Закону та нормативно-правових актів Національного банку України.

Відповідно до п. 3, 4. ч. 20 цієї статті, користувач, якому наданий електронний платіжний засіб, зобов`язаний не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це права; не повідомляти та іншим чином не розголошувати індивідуальну облікову інформацію та/або іншу інформацію, що дає змогу ініціювати платіжні операції.

Відповідно до ст. 41 Закону ініціатором платіжної операції може бути, зокрема платник (у тому числі через надавача платіжних послуг з ініціювання платіжної операції).

Ініціювання платіжної операції здійснюється шляхом: надання ініціатором платіжної інструкції надавачу платіжних послуг, в якому відкрито його рахунок; надання надавачем платіжних послуг з ініціювання платіжної операції платіжної інструкції платника надавачу платіжних послуг з обслуговування рахунку платника на підставі наданої платником цьому надавачу платіжних послуг з ініціювання платіжної операції згоди на ініціювання такої платіжної операції; надання платником платіжної інструкції та готівкових коштів для виконання платіжної операції, у тому числі за допомогою платіжного пристрою; використання користувачем платіжного інструменту для виконання платіжної операції.

Згідно із вимогами ст. 42 Закону України «Про платіжні послуги» платіжна операція вважається акцептованою після надання платником згоди на її виконання. Якщо немає згоди платника на виконання платіжної операції, - така операція вважається неакцептованою, якщо інше не передбачено цим Законом. Надавач платіжних послуг платника за виконання неакцептованих платіжних операцій несе відповідальність, передбачену цим Законом. Згода на виконання платіжної операції (пов`язаних між собою платіжних операцій) може бути надана платником надавачу платіжних послуг платника особисто, через надавача платіжних послуг з ініціювання платіжної операції або через отримувача.

Порядок виконання платіжних операцій, у тому числі обмеження щодо виконання платіжних операцій з використанням конкретних платіжних інструментів, визначається цим Законом та нормативно-правовими актами Національного банку України. Виконання платіжних операцій у платіжній системі здійснюється відповідно до правил такої платіжної системи з урахуванням вимог цього Закону. Виконання платіжних операцій з цифровими грошима здійснюється відповідно до правил, визначених Національним банком України. Надавач платіжних послуг має право виконувати платіжні операції користувачів за допомогою / з використанням однієї чи кількох платіжних систем, учасником яких він є, або залучати для виконання платіжних операцій інших надавачів платіжних послуг як посередників (ст. 46 Закону).

Частиною першою статті 47 Закону визначено, що надавач платіжних послуг платника зобов`язаний виконати платіжну інструкцію ініціатора протягом операційного дня з моменту прийняття ним до виконання платіжної інструкції.

Платіжна операція вважається завершеною в момент зарахування суми платіжної операції на рахунок отримувача або видачі суми платіжної операції отримувачу в готівковій формі. Платіжна операція з використанням електронних грошей вважається завершеною в момент зарахування суми платіжної операції на електронний гаманець отримувача. Порядок завершення платіжної операції в платіжній системі визначається правилами платіжної системи з урахуванням положень цього Закону (ст. 49 Закону).

Для виконання платіжних операцій з коштами (крім електронних грошей) банки мають право відкривати своїм клієнтам, зокрема поточні рахунки - рахунки, що відкривається банком клієнту для зберігання коштів і виконання платіжних операцій відповідно до умов договору та вимог законодавства (ст. 63 Закону).

Відповідно до ч. 1, ч. 2 і ч. 3 ст. 67 Закону України «Про платіжні послуги» надавачі платіжних послуг зобов`язані запровадити систему захисту інформації, що має забезпечувати безперервний захист інформації про виконання платіжних операцій та індивідуальної облікової інформації на всіх етапах її формування, обробки, передавання та зберігання. Система захисту інформації має забезпечувати цілісність, конфіденційність, доступність та простежуваність інформації, що формується, обробляється, передається та зберігається під час виконання платіжних операцій, відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Національного банку України. Надавачі платіжних послуг зобов`язані виконувати встановлені законодавством вимоги щодо захисту інформації. У разі виявлення порушень законодавства щодо захисту інформації, що містять ознаки вчинення злочину, надавачі платіжних послуг зобов`язані повідомити про це відповідні правоохоронні органи.

Електронна взаємодія надавача платіжних послуг із користувачем здійснюється лише після автентифікації користувача, який є фізичною особою, або уповноваженого представника користувача, який є юридичною особою. Під час виконання автентифікації надавачі платіжних послуг зобов`язані виконувати вимоги Національного банку України щодо захисту конфіденційності та цілісності індивідуальної облікової інформації користувачів. Надавачі платіжних послуг зобов`язані застосовувати посилену автентифікацію користувача під час: 1) отримання користувачем доступу до рахунку за допомогою засобів дистанційної комунікації; 2) ініціювання дистанційної платіжної операції; 3) будь-яких інших дій у разі підозри вчинення шахрайства (або існування ризику шахрайства) чи інших неправомірних дій (або існування ризику вчинення інших неправомірних дій). Надавачі платіжних послуг зобов`язані розробити та застосовувати елементи посиленої автентифікації, які мають бути незалежними, щоб виявлення факту несанкціонованого доступу до одного захищеного елемента або його розголошення не загрожувало надійності інших елементів, а також запровадити заходи із забезпечення захисту конфіденційності даних автентифікації. Для проведення дистанційних платіжних операцій надавачі платіжних послуг зобов`язані застосовувати посилену автентифікацію платника, що включає використання унікальних для кожної окремої операції даних, які дають змогу пов`язувати (в результаті виконання алгоритму співставляти контрольний показник з даними операції) операцію на певну суму і конкретного отримувача (ч. 1- 5 ст. 68 Закону України «Про платіжні послуги»).

Посилена автентифікація - процедура автентифікації, яка передбачає використання двох чи більше сукупностей даних, що належать до таких різних категорій:

а) знань (володіння інформацією (даними), що відома лише користувачу);

б) володінь (застосування матеріального предмета, яким володіє лише користувач);

в) притаманність (перевірка біометричних даних або інших властивостей (рис, характеристик), притаманних лише користувачу, що відрізняють його від інших користувачів) (п. 70 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про платіжні послуги»).

Згідно з вимогами ст. 68 Закону електронна взаємодія надавача платіжних послуг із користувачем здійснюється лише після автентифікації користувача, який є фізичною особою, або уповноваженого представника користувача, який є юридичною особою. Під час виконання автентифікації надавачі платіжних послуг зобов`язані виконувати вимоги Національного банку України щодо захисту конфіденційності та цілісності індивідуальної облікової інформації користувачів. Надавачі платіжних послуг зобов`язані застосовувати посилену автентифікацію користувача під час: 1) отримання користувачем доступу до рахунку за допомогою засобів дистанційної комунікації; 2) ініціювання дистанційної платіжної операції.

Нормами ст. 86 Закону визначено, що надавач платіжних послуг несе відповідальність перед користувачами за невиконання або неналежне виконання платіжних операцій відповідно до закону та умов укладених між ними договорів, якщо не доведе, що платіжні операції виконані цим надавачем платіжних послуг належним чином. Надавачі платіжних послуг несуть відповідальність, визначену цим Законом, за виконання помилкової, неакцептованої платіжної операції або виконання платіжної операції з порушенням установлених цим Законом строків.

Згідно з ч. 5 ст. 87 Закону України «Про платіжні послуги» до моменту повідомлення емітента про факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації відповідно до статті 38 цього Закону ризик збитків від виконання неналежних платіжних операцій та відповідальність за них покладаються на платника.

Аналогічна норма міститься в п. 140 розділу VII Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, затвердженої Постановою Правління НБУ від 29.07.2022 №164 (далі - Положення № 164), згідно з якою користувач зобов`язаний не повідомляти та іншим чином не розголошувати індивідуальну облікову інформацію та/або іншу інформацію, що дає змогу ініціювати платіжні операції, та негайно після того, як йому стало відомо про факт втрати такої інформації та/або платіжного інструменту, повідомити про це емітента в спосіб та каналами зв`язку, визначеними договором між емітентом та користувачем.

До моменту повідомлення емітента про факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації ризик збитків від виконання неналежних платіжних операцій та відповідальність за них покладаються на користувача. З моменту повідомлення користувачем емітента про факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації ризик збитків від виконання неакцептованих/неналежних платіжних операцій та відповідальність покладаються на емітента. Момент, з якого настає відповідальність емітента, має бути чітко визначений умовами договору, укладеного між користувачем та емітентом.

Відповідно до п. 136 розділу VII Положення №164 користувач зобов`язаний зберігати та використовувати платіжні інструменти відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання платіжних інструментів особами, які не мають на це законного права або повноважень.

Згідно з п. 138 Положення №164 Емітент зобов`язаний:1) забезпечити, щоб індивідуальна облікова інформація користувача була недоступна іншим сторонам, крім користувача (крім випадку, передбаченого в пункті 142 розділу VII цього Положення); 2) зберігати інформацію, надану користувачем для здійснення контактів із ним, протягом строку дії договору; 3) забезпечити користувачу можливість безоплатно в будь-який час повідомити емітента про втрату платіжного інструменту або індивідуальної облікової інформації та не допускати будь-якого використання платіжного інструменту після отримання такого повідомлення; 4) забезпечити користувачу можливість у будь-який час повідомити емітента про потребу розблокування або заміни (перевипуску) платіжного інструменту; 5) повідомляти користувача про виконання операцій з використанням платіжного інструменту; 6) реєструвати та протягом строку, передбаченого нормативно-правовими актами Національного банку, зберігати інформацію, що підтверджує факт інформування емітентом користувача та користувачем емітента, надавати користувачу таку інформацію за його письмовим зверненням. Емітент зобов`язаний зазначити дату і час одержання повідомлення користувача про втрату платіжного інструменту під час реєстрації повідомлення.

У відповідності до п. 146 розділу VII Положення №164 власник рахунку не несе відповідальності за платіжні операції, здійснені без автентифікації платіжного інструменту і його держателя, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність власника рахунку/держателя призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Отже, лише наявність обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, є підставою для його притягнення до цивільно-правової відповідальності.

Зазначені норми є спеціальними для спірних правовідносин.

Таким чином, користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій у разі відсутності доказів сприяння ним втраті, використанню ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 13 травня 2015 року у справі №6-71цс15 та підтверджується сталою судовою практикою, викладеною у постановах Верховного Суду від 01.02.2018 у справі № 758/7327/14-ц, від 23.01.2018 у справі №202/10128/14, від 14.02.2018 у справі № 127/23496/15-ц, від 20.06.2018 у справі № 691/699/16-ц, від 13.09.2019 у справі №501/4443/14, від 20.11.2019 у справі №577/4224/16, від 07.10.2020 у справі № 751/904/18, від 17.06.2021 у справі №759/4025/19, від 16.08.2023 у справі №176/1445/22, від 06.09.2023 у справі №686/30030/21.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 03.07.2019 у справі №537/3312/16-ц (провадження №61-17629св18) зазначено, що сам по собі факт коректного вводу вихідних даних для ініціювання такої банківської операції, як списання коштів з рахунку користувача, не може достовірно підтверджувати ту обставину, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Зазначене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 13 травня 2015 року у справі №6-71цс15.

Наведені правила визначають предмет дослідження та відповідним чином розподіляють між сторонами тягар доведення, а отже, встановленню підлягають обставини, що беззаперечно свідчитимуть, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції від його імені. В разі недоведеності обставин, які безспірно свідчать про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні чи отриманні спірних грошових коштів.

Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_1 указувала, що 14.11.2025 вона отримала СМС повідомлення від АТ «Ощадбанк» про повернення депозиту в розмірі 29 313,53 грн, баланс 0,00 грн. При цьому ніяких заяв про відміну автоматичного продовження дії договору банківського вкладу нею не подавалося, ні в письмовому вигляді до відділення банку, ані в електронному вигляді із застосуванням додатку «Ощад 24/7».

Як встановлено судом, 14.11.2023 банк повернув суму вкладу з відсотками 29 313,53 грн на рахунок позивачки НОМЕР_2 . 14.11.2023 та наступного дня 15.11.2023 за допомогою Системи дистанційного банківського обслуговування (Мобільний додаток «Ощад 24/7») за карткою № НОМЕР_4 з рахунку позивачки НОМЕР_2 , на який було повернуто вклад з відсотками, відбулись успішні операції з переказу коштів.

Про ці незаконні дії з боку третіх осіб позивачка 15.11.2025 повідомила менеджера АТ «Ощадбанку» та того ж дня звернулася із заявою до слідчого відділення ВП №2 (м. Ічня) Прилуцького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про вчинення кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України.

Таким чином, після виявлення факту платіжних операцій, які позивачка не здійснювала, вона вчинила дії, передбачені п. 140 Положення №164 щодо повідомлення емітента.

Згідно вказаних вище норм права та правових висновків Верховного Суду саме банк має доводити, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції; у разі недоведеності обставин, які безспірно свідчать про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні чи отриманні спірних грошових коштів; сам по собі факт коректного вводу вихідних даних для ініціювання такої банківської операції, як списання коштів з рахунку користувача, не може достовірно підтверджувати ту обставину, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції; за відсутності належних та допустимих доказів сумніви та припущення мають тлумачитися переважно на користь споживача, який зазвичай є «слабкою» стороною у таких цивільних відносинах, правові відносини споживача з банком фактично не є рівними.

Схожі висновки містяться, зокрема, у постановах Верховного Суду від 16.08.2023 у справі № 176/1445/22, від 29.03.2024 у справі № 456/4026/21

Отже, саме банк у суді першої інстанції мав подати беззаперечні докази сприяння позивачкою незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дала змогу ініціювати платіжні операції 14.11.2023, 15.11.2023.

Однак АТ «Ощадбанк» не надано доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 своїми діями чи бездіяльністю сприяла втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номеру чи іншої інформації, яка дала змогу ініціювати відміну автоматичного продовження дії договору банківського вкладу та здійснення платіжних операцій щодо переказу коштів. На це суд першої інстанції уваги не звернув.

Матеріалами справи підтверджується, що вказана втрата коштів сталася за участі третіх осіб. Виявивши безпідставне списання коштів, позивачка повідомила про цей факт банк та звернулася до правоохоронних органів і в межах наявного кримінального провадження (№0001517) встановлюється особа, яка протиправно заволоділа коштами позивачки.

При цьому, як зазначено в правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 26.08.2020 по справі №766/19614/18, сама по собі відсутність вироку у кримінальній справі за фактом незаконного заволодіння невстановленими особами грошовими коштами із використанням відкритих карткових рахунків не є підставою для відмови у задоволенні позову.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що в інструкції користувача системи «Ощад 24/7», яка надана банком, зазначено, що при відмові від автопролонгації депозиту після його закінчення операція підтверджується одноразовим паролем з СМС (том 1 а.с. 45-46). З інформації з автоматизованої системи банку відносно відміни автопролонгації та повернення депозиту вбачається, що пролонгацію відмінено 24.10.2023 о 18:28, проте згідно з інформацією ПрАТ «Київстар» жодних СМС від АТ «Ощадбанк» Дрож В.І. в цей день не отримувала.

У відзиві на апеляційну скаргу АТ «Ощадбанк» звертає увагу суду на те, що при реєстрації (перереєстрації) в системі дистанційного банківського обслуговування «Ощад 24/7» проведені автентифікація платіжного інструменту - банківської картки і його держателя - позивачки, вхід до та операції з переказу коштів здійснені коректно, що можливо лише за наявності коду для реєстрації в мобільному додатку, який направлявся на фінансовий телефон клієнта НОМЕР_3 , та реквізитів облікового запису, які були відомі виключно позивачці. При цьому, саме з використанням облікового запису ОСОБА_1 , після реєстрації в Системі дистанційного банківського обслуговування «Ощад 24/7», здійснені спірні операції.

Проте, апеляційний суд уважає, що банком не доведено факт того, що саме позивачка здійснювала оскаржувані операції в системі «Ощад 24/7» або того, що її необережні дії призвели до цього. Так, на підтвердження вищезазначеного банком надано інформацію з автоматизованої системи банку щодо реєстрації/перереєстрації в системі «Ощад 24/7», де зазначено, що 17.05.2023 о 12:37:46 здійснено реєстрацію (перереєстрацію) у системі «Ощад 24/7» з пристрою 2201117TG, зазначено, що це обліковий запис, через який здійснювалися оскаржувані операції. Однак, матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження того, що пристрій 2201117TG належить позивачці.

Наведені обставини у сукупності свідчать про те, що у ОСОБА_1 дійсно була відсутня воля на відмову від автопролонгації договору банківського вкладу та наступного перерахування коштів. При цьому банком не доведено належними та допустимими доказами протилежного.

Отже списання грошових коштів з рахунку позивачки відбулося не за її розпорядженням і вона не повинна нести відповідальність за такі операції, а отже є підстави для задоволення її позовних вимог.

Таким чином, з АТ «Ощадбанк» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 29313,53 грн, що складається з депозитного вкладу за договором банківського вкладу «Мій депозит-пенсійний» - 26 618,10 грн та 2 695,43 грн відсотків за користування депозитним вкладом.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч. 6 ст. 141 ЦПК України).

ОСОБА_1 на підставі ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» звільнено від сплати судового збору.

Відповідно до п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору становить 1 відсоток від ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При зверненні до суду з позовом ОСОБА_1 просила стягнути з відповідача на її користь 29313,53 грн, відповідно ставка судового збору на день подання позову до суду згідно п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» становила 1 211,20 грн.

Відповідно до п.п. 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Таким чином, ставка судового збору на день подання апеляційної скарги до суду згідно п.п. 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» становила 1816,80 грн (1211,20 грн х 150%).

Отже, з АТ «Ощадбанк» на користь держави підлягає стягненню судовий збір за розгляд справи судом першої та апеляційної інстанцій у сумі 3028 грн (1211,20 грн +1816,80 грн).

Керуючись ст. 367, 374, п. 3, 4 ч. 1 ст. 376, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 23 червня 2025 року - скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з Акціонерного Товариства «Державний ощадний банк України» на користь ОСОБА_1 29313 (двадцять дев`ять тисяч триста тринадцять) грн 53 коп., що складається з депозитного вкладу за договором банківського вкладу «Мій депозит-пенсійний» - 26 618 (двадцяти шести тисяч шістсот вісімнадцяти) грн 10 коп. та 2 695 (двох тисяч шістсот дев`яносто п`яти) грн 43 коп. відсотків за користування депозитним вкладом.

Стягнути з Акціонерного Товариства «Державний ощадний банк України» на користь держави 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн судового збору за розгляд справи судом першої та апеляційної інстанцій.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_9 .

Акціонерне Товариство «Державний ощадний банк України», місце знаходження: 01001, м. Київ, вул. Госпітальна, 12-Г; .

Головуюча О.Є.Мамонова

Судді: Н.В.Висоцька

Н.В.Шитченко