Єдиний унікальний номер 725/2098/25
Номер провадження 2/725/604/25
УХВАЛА

22.10.2025 м. Чернівці

Чернівецький районний суд м. Чернівців у складі:

головуючого судді Федіної А.В.,

за участю секретаря судового засідання Попової Р.Р.,

позивачки ОСОБА_1

представника позивачки за первісним позовом Янчук Л.І.,

та представника відповідача за первісним позовом Роскрут В.В.,

представника відповідача по довіреності (як сторона угоди) Михайлюк Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи приватний нотаріус Макеєва Н.В., ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , Чернівецька міська рада про визнання права власності в порядку спадкування та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особа приватний нотаріус Макеєва Н.В., Чернівецька міська рада про визнання права власності в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2025 року позивач через свого представника звернулась до суду з вище вказаним позовом та просила визнати об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_12 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 352/1000 частки в квартирі АДРЕСА_1 ; визнати за ОСОБА_12 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 право власності на 176/1000 частки в квартирі АДРЕСА_1 та припинити право спільної сумісної власності за ОСОБА_12 та ОСОБА_1 на 352/1000 частки в квартирі АДРЕСА_1 ; визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 право власності на спадкове майно, а саме 412/1000 частки в квартирі АДРЕСА_1 , як спадкоємця після смерті ОСОБА_12 ; вирішити питання про розподіл судових витрат.

В свою чергу відповідач, через свого представника, звернулась до суду із зустрічним позовом в якому просила визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 право власності на 412/1000 частки в квартирі АДРЕСА_1 , як спадкоємця після смерті ОСОБА_12 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В ході судового розгляду даного спору представники сторін звернулись до суду з мировою угодою, яку просили затвердити та закрити провадження у справі, при цьому наслідки затвердження мирової угоди та закриття у зв`язку з цим провадження у справі їм відомі та зрозумілі.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 207 ЦПК України, мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі, якщо умови мирової угоди не суперечать закону, не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб (не сторін), суд визнає мирову угоду та закриває провадження у справі.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2021 у справі №916/661/20 викладено правову позицію, що мирова угода у позовному провадженні це письмова домовленість між сторонами спору про його вирішення, яка укладається в добровільному порядку з метою припинити спір на погоджених сторонами умовах. Тобто, відмовившись від судового захисту, сторони ліквідують наявний правовий конфлікт самостійним (без державного примусу) врегулюванням розбіжностей на погоджених умовах.

Отже, вирішуючи питання щодо затвердження мирової угоди, суд має з`ясувати чи не суперечать умови мирової угоди, зокрема, вимогам закону.

Суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо: 1) умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними; або 2) одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Суд, дослідивши матеріали справи, текст мирової угоди, вважає, що сторонам слід відмовити в її затвердженні, виходячи з наступного.

Так, за умовами поданої на затвердження суду мирової угоди, відповідач за первісним позовом визнає об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_12 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 352/1000 частки в квартирі АДРЕСА_1 , яка є самочинно перепланована (добудована), в результаті якої площа квартири збільшилась на 14,0 кв.м.; визнає за ОСОБА_12 право власності на 176/1000 частки в квартирі АДРЕСА_1 та за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 право власності на 176/1000 частки в квартирі АДРЕСА_1 та визнає припинення права спільної сумісної власності за ОСОБА_12 та ОСОБА_1 на 352/1000 частки в квартирі АДРЕСА_1 ; визнає за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 право власності на спадкове майно, а саме 412/1000 частки в квартирі АДРЕСА_1 , як спадкоємця після смерті ОСОБА_12 . Загалом ОСОБА_2 визнає за ОСОБА_1 право власності на 588/1000 частки в квартирі АДРЕСА_1 .

В свою чергу, відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 повністю визнає позовні вимоги ОСОБА_2 , а саме: визнає за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 право власності на 412/1000 частки в квартирі АДРЕСА_1 , як спадкоємця після смерті ОСОБА_12 . Одночасно ОСОБА_2 відмовляється від реалізації права власності на свою частку (412/1000), передає її у власність ОСОБА_1 на підставі компенсаційної виплати, погоджуючись на припинення свого права власності. За відмову від права власності на 412/1000 частки квартири, ОСОБА_1 сплачує ОСОБА_2 грошову компенсацію в розмірі 20 400 (двадцять тисяч чотириста) доларів США. Компенсація виплачується одноразово у день підписання сторонами цієї мирової угоди. Виконання Танасійчук Ольгою Іллівною даної мирової угоди підтверджується Розпискою про отримання ОСОБА_2 по справі узгодженої між сторонами грошової суми, визначеної п.3.2 та п. 4.1 мирової угоди, яку видає та підписує ОСОБА_13 , яка за довіреністю від 06.02.2024 року представляє інтереси ОСОБА_2 .

За наслідками укладення та затвердження судом мирової угоди ОСОБА_1 належить 1000/1000 частки в квартирі АДРЕСА_1 , загальною площею 62,1 кв.м. та житловою 39,2 кв.м. Після виконання умов цієї угоди сторони не матимуть одна до одної жодних майнових чи інших претензій стосовно спірного об`єкта.

Отже, за текстом вказаної мирової угоди сторони між собою домовились поділити спірне спадкове майна, визнавши за однією із сторін право власності на таке майна з виплатою іншій стороні грошової компенсації вартості такого майна з припиненням права на її частку у спірному нерухомому майні.

Натомість, предметом спору у даній справі є визнання права власності в порядку спадкування, а не поділ майна, що перебуває у спільній власності. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Глави 84, 86,89 ЦК України та до предмету доказування у даному спорі входить належність спірного майна спадкодавцю та чи входить воно до складу спадщини, встановлення кола спадкоємців, факту прийняття спадщини та не можливості отримати у встановленому законом порядку свідоцтва про право на спадщину в органах нотаріату, що свідчить про наявність невизнаних та оспорюваних прав і зумовило звернення до суду з даним позовом.

В тексті мирової угоди сторони мають намір поділити між собою спадкове майно, не зважаючи на те, що спір між ними щодо права на спадщину не вирішений судом та їх право власності на відповідні частки у спадковому майні не визнані.

При вирішенні питання щодо визнання мирової угоди суд звертає увагу сторін, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд при здійсненні судочинства не може підміняти собою інші органи, зокрема органи, які вчиняють нотаріальні дії, здійснюють державну реєстрацію, а судові рішення не можуть підміняти посвідчення правочинів, зокрема, щодо переходу права власності на нерухоме майно.

Отже, дана мирова угода не відповідає вимогам закону так як умови мирової угоди залежать від інших обов`язкових факторів, які не можуть бути з`ясовані судом під час вирішення питання про визнання мирової угоди, а також її умови виходять за межі предмету доказування у даному спорі.

Відповідно до частини п`ятої статті 207 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про відмову у затвердження мирової угоди і продовжує розгляд справи, якщо умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є не виконуваними; або одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.

За таких умов суд приходить до висновку, що в затверджені митрової угоди слід відмовити та продовжити судовий розгляд.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст. 207, 258, 260, 272, 353 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в затвердженні мирової угоди між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , інтереси якої на підставі довіреності представляє Михайлюк Л.І.

Продовжити розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи приватний нотаріус Макеєва Н.В., ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , Чернівецька міська рада про визнання права власності в порядку спадкування та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особа приватний нотаріус Макеєва Н.В., Чернівецька міська рада про визнання права власності в порядку спадкування.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького районного

суду міста Чернівців А.В.Федіна