Справа № 199/9608/25
(2/199/4753/25)
13 жовтня 2025 року м. Дніпро
Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра, в складі:
головуючого судді - Кошлі А.О.,
секретаря судового засідання Кахикало А.С.
представника позивача Ліфлянчик С.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Ліфлянчик С.І. до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -
08 липня 2025 року адвокат Ліфлянчик С.І., який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 (далі-позивач), через систему «Електронний суд» звернувся до Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра з цивільним позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач) про стягнення грошових коштів в розмірі 92 316, 30 грн.
В обґрунтування позовних вимог 04 червня 2024 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено Договір № 04/06 оренди обладнання (надалі «Договір»). Відповідно до п. 1.1 Договору, за даним Договором Орендодавець зобов`язується передати Орендареві, а Орендар зобов`язується прийняти у тимчасове платне користування обладнання (надалі «Майно» та/або «Обладнання» у відповідних кількості та відмінках). Орендодавець є власником Майна. На сьогодні, за вказаним Договором відсутні Акти повернення майна, за умовами яких Відповідачем було повернуто майно/обладнання з тимчасового платного користування, а Позивачем прийнято таке майно/обладнання з оренди. А отже, відповідно до п. 5.16 Договору, з огляду на те, що між Сторонами відсутній підписаний Акт повернення майна, наразі майно перебуває в користуванні Відповідача за межами встановлених Договором строків, а отже, орендна плата нараховується й надалі. Тобто, між Позивачем та Відповідачем існували договірні відносини щодо оренди майна/обладнання. Позивачем було виконано взяті на себе зобов`язання та передано майно у тимчасове платне користування в повному обсязі, проте, Відповідачем не було виконано зобов`язання з повернення майна/обладнання та не сплачено орендну плату за тимчасове платне користування майном в повному обсязі. 21.03.2025 року Позивач направив на адресу Відповідача претензію № від 19.03.2025 року, відповідно до якої Позивач вимагав сплатити заборгованість з орендної плати за тимчасове платне користування майном в повному обсязі протягом 5 днів у розмірі 62 352,57 грн. разом з врахуванням штрафних санкцій. Однак, станом на дату подання позовної заяви з боку Відповідача вимоги претензії не виконано та орендну плату не сплачено, а також не надано жодної відповіді на претензію. Тобто, у Відповідача перед Позивачем за Договором за договором № 04/06 оренди обладнання від 04 червня 2024 року з 25.06.2024 року наявна прострочена заборгованість у розмірі: 180,00 грн. (сума оренди за один день) ? 363 днів користування майном поза межами строку оренди = 65 340,00 грн. (шістдесят п`ять тисяч триста сорок гривень 00 коп.). Таким чином, розмір заборгованості складає 65 340,00 грн. (шістдесят п`ять тисяч триста сорок гривень 00 коп.), основний борг оренда. Отже, окрім основної суми боргу Відповідач зобов`язаний сплатити на користь Позивача - 8 782,33 грн. (індекс інфляції) та 18 193,77 грн. (штрафні санкції).
Таким чином, загальна сума заборгованості за Договором № 04/06 оренди обладнання складає: 92 316,30 грн. (дев`яносто дві тисячі триста шістнадцять гривень 30 копійок) та підлягає стягненню в судовому порядку.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, навів обґрунтування аналогічні тим, що викладені в позовній заяві, просив позов задовольнити, стягнути суму заборгованості та судові витрати. Також підтримав свої раніше подані заяви в частини відсутності заперечень проти винесення заочного судового рішення.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне.
04 червня 2024 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено Договір № 04/06 оренди обладнання (надалі «Договір»).
Відповідно до п. 1.1 Договору, за даним Договором Орендодавець зобов`язується передати Орендареві, а Орендар зобов`язується прийняти у тимчасове платне користування обладнання (надалі «Майно» та/або «Обладнання» у відповідних кількості та відмінках). Орендодавець є власником Майна. Детальні характеристики Майна, строк оренди та орендна плата за користування Майном за даним Договором наступні:
Найменування обладнання: риштування будівельні, сталеві;
Функціональне призначення Майна: для ремонтно-будівельних, опоряджувальних робіт, монтажу та демонтажу обладнання; Строк оренди (вимірюється в днях, в т.ч. вихідних): 21 день з 04.06.2024 р. по 24.06.2024 р.;
Загальна орендна плата за оренду Майна за період встановленого строку оренди (з урахуванням ПДВ) (грн.): 3 780,00 грн. за 21 день.
Згідно з актом приймання-передачі обладнання за договором оренди обладнання № 04/06 від 04 червня 2024 року, сума орендної плати складала за 21 день 3 780,00 грн. (три тисячі сімсот вісімдесят гривень 00 коп.) та Відповідачем було отримано наступне майно: рама з драбиною; рама прохідна; ригель (балка настилу); діагональний зв`язок; горизонтальний зв`язок; щит дерев`яний; пята опорна; домкрат; хомут рухомий/ не рухомий; захват 1200 мм.
Відповідно до п. 2.1. Договору, Майно передається Орендодавцем і приймається Орендарем в Оренду на підставі акта приймання-передачі Майна (надалі «Акт приймання-передачі»).
Відповідно до п. 2.4. Договору, на дату закінчення строку оренди, Майно повинно бути передане Орендарем Орендодавцеві на підставі акта приймання-передачі, що підтверджує повернення Майна Орендареві (надалі «Акт повернення»).
Відповідно до п. 5.2. Договору, плата за строк оренди нараховується і сплачується відповідно до кількості днів, протягом яких Орендар має намір користуватися майном. У разі перевищення фактичного строку користування майном над, тим що зазначений у п. 1.1., даного Договору, Орендар зобов`язаний сплатити вартість оренди відповідно до кількості днів, узгоджених в усному порядку без укладення додаткової угоди протягом яких Орендар фактично користувався майном з моменту укладення усної угоди сторін Договору щодо продовження терміну оренди обладнання. Орендар сплачує оплату за плануємий строк користування обладнанням авансовим платежем у розмірі 100% від платежу за майбутній строк оренди. Але, у разі, коли такого платежу буде не достатньо для покриття вже фактичного боргу Орендаря на користь Орендодавця за збільшений строк оренди, Орендодавець має право терміново вилучити майно із користування Орендарем без будь-яких попереджень.
Відповідно до п. 5.11. Договору, Орендар зобов`язаний сплачувати плату за користування майном у розмірах та у терміни, що визначаються Договором.
Відповідно до п. 5.16. Договору, орендна плата за користування майном нараховується з дня підписання Орендарем Акта приймання-передачі майна, та до дати підписання Орендодавцем Акта повернення майна включно.
Як вказує позивач, за вказаним Договором відсутні Акти повернення майна, за умовами яких Відповідачем було повернуто майно/обладнання з тимчасового платного користування, а Позивачем прийнято таке майно/обладнання з оренди.
Відповідно до п. 5.16 Договору, з огляду на те, що між Сторонами відсутній підписаний Акт повернення майна, наразі майно перебуває в користуванні Відповідача за межами встановлених Договором строків, а отже, орендна плата нараховується й надалі.
Таким чином матеріалами справи підтверджено, що між Позивачем та Відповідачем існують договірні відносини щодо оренди майна/обладнання. Позивачем було виконано взяті на себе зобов`язання та передано майно у тимчасове платне користування в повному обсязі, проте, Відповідачем не було виконано зобов`язання з повернення майна/обладнання та не сплачено орендну плату за тимчасове платне користування майном в повному обсязі.
21.03.2025 року Позивач направив на адресу Відповідача претензію № від 19.03.2025 року, відповідно до якої Позивач вимагав сплатити заборгованість з орендної плати за тимчасове платне користування майном в повному обсязі протягом 5 днів у розмірі 62 352,57 грн. разом з врахуванням штрафних санкцій.
Однак, станом на дату подання позовної заяви з боку Відповідача вимоги претензії не виконано та орендну плату не сплачено, а також не надано жодної відповіді на претензію.
Вирішуючи спір по суті позовних вимог, суд виходить з наступного.
Згідно ч. 1 ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно ч. 1 ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути примусове виконання обов`язку в натурі.
Частиною першою статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ч. ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ч. 1. ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно з ч. 2 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки.
Відповідно до ч. 1 ст. 614 Цивільного кодексу України, особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ч. 2 ст. 614 Цивільного кодексу України, відсутність вини доводить саме особа, яка порушила зобов`язання.
Згідно з частиною першою статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
У частині першій статті 627 Цивільного кодексу України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно до ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.
Відповідно до ч. 1 ст. 756 Цивільного кодексу України, за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.
Згідно до ч. 1 ст. 764 Цивільного кодексу України, якщо наймач продовжує володіти та/або користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України , договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до п.п. 6.1.2. п. 6.1. Договору, Орендар несе відповідальність за даним Договором: у випадку прострочення повернення Майна (понад строк оренди встановлений п. 1.1. Договору), що орендується, кожний день прострочки рахується як оренда згідно вартості оренди, встановленої у п. 1.1. даного Договору.
Відповідно до ч. 2 ст. 785 Цивільного кодексу України, Якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за найм речі за час прострочення.
Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до п. 6.3. Договору, окрім відшкодування збитків, за невиконання або неналежне виконання зобов`язань Сторони зобов`язуються сплатити неустойку, виходячи з підстав, розмірів та в порядку, передбаченому Договором.
Відповідно до п. 6.5. Договору, у випадку прострочення сплати Орендарем Орендної плати та/або інших платежів, передбачених у Договорі, Орендодавець має право стягнути з Орендаря пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який стягується пеня, від несплаченої суми за кожен день прострочення.
Таким чином, розмір заборгованості складає 65 340,00 грн. (шістдесят п`ять тисяч триста сорок гривень 00 коп.), основний борг оренда.
Окрім основної суми боргу Відповідач зобов`язаний сплатити на користь Позивача - 8 782,33 грн. (індекс інфляції) та 18 193,77 грн. (штрафні санкції).
Таким чином, загальна сума заборгованості за Договором № 04/06 оренди обладнання від 04.06.2024 року складає: 65 340,00 грн. (сума заборгованості на день подання даного позову) + 8 782,33 грн. (індекс інфляції) + 18 193,77 грн. (штрафні санкції за весь період прострочення) , всього на суму - 92 316,30 грн. (дев`яносто дві тисячі триста шістнадцять гривень 30 копійок).
Отже позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 92 316,30 грн. є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Керуючись ст. 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) заборгованість за Договором № 04/06 оренди обладнання суму боргу в загальному розмірі 92 316, 30 грн.
Копію заочного рішення надіслати сторонам по справі.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст заочного рішення складений 14.10.2025 року.

Суддя А.О. Кошля