ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8329/25 Справа № 932/5052/25 Суддя у 1-й інстанції - Міросєді А. І. Суддя у 2-й інстанції - Космачевська Т. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Космачевської Т.В.,

суддів: Агєєва О.В., Халаджи О.В.,

розглянувши в письмовому провадженні в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в місті Дніпро апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЖК Щасливий» на ухвалу Шевченківського районного суду міста Дніпра від 24 червня 2025 року у цивільній справі номер 932/5052/25 за заявою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЖК Щасливий» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2025 року до Шевченківського районного суду міста Дніпра звернулось Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЖК Щасливий» з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з утримання будинку в розмірі 6171,86 грн, яка утворилась щодо квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Дніпра від 24 червня 2025 року у видачі судового наказу ОСББ «ЖК Щасливий» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг - відмовлено.

Із зазначеною ухвалою не погодився заявник ОСББ «ЖК Щасливий», подав апеляційну скаргу, просив апеляційний суд скасувати ухвалу Шевченківського районного суду міста Дніпра від 24 червня 2025 року у справі № 932/5052/25 та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, судові витрати покласти на відповідачку.

Доводами апеляційної скарги наведено, що оскаржувана ухвала суду є незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

З заявою про видачу судового наказу слід звертатись саме до Шевченківського районного суду міста Дніпра, за місцезнаходженням нерухомого майна, з приводу якого виникла заборгованість.

У відповідності до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна № 424672320 від 29.04.2025 року ОСОБА_1 володіє квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка є житловою нерухомістю, - загальна площа 69,3 кв.м.

Суд першої інстанції виніс оскаржуване судове рішення із порушенням норм процесуального права, адже заборгованість відповідачки виникла саме через несплату коштів на утримання будинку і враховуючи, що послуги надаються за місцем знаходження нерухомого майна, позови про стягнення заборгованості з внеску на утримання нерухомого майна повинні пред`являтися за місцем знаходження цього майна за правилами виключної підсудності.

Від інших учасників справи відзив в письмовій формі на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надійшов.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо відмови у

видачі судового наказу.

Згідно з частиною 2 статі 369 ЦПК України апеляційна скарга на вказану ухвалу суду першої інстанції підлягає розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи, в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без проведення судового засідання.

Відповідно до частини 13 статі 7 ЦПК України, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до вимог частин 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що у квітні 2025 року до Шевченківського районного суду міста Дніпра звернулось Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЖК Щасливий» з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з утримання будинку в розмірі 6171,86 грн, яка утворилась щодо квартири за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 1-2зв).

Згідно з інформацією, отриманою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ОСОБА_1 володіє квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 101, дата реєстрації 18.06.2020 року (а.с. 9-10).

Відповідно до відомостей з Єдиного державного демографічного реєстру № 1508966 від 24.06.2025 року ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 6-7)

Відмовляючи у видачі судового наказу, суд першої інстанції виходив з того, що заява не підсудна Шевченківському районному суду м. Дніпра.

Апеляційний суд не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до статей 55, 124 Конституції України та частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 160 ЦПК України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 161 ЦПК України вимоги, за якими може бути видано судовий наказ. Зокрема, згідно з п.3 цієї частини судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ЦПК України, у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Разом з тим, ч. 1 ст. 162 ЦПК України встановлено, що заява про видачу судового наказу

подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням правил підсудності.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Зазначена норма застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, тобто спір може стосуватися як правового статусу нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном.

Відповідно до ст. 181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Таким чином, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно.

Частиною 4 ст. 263 ЦПК України встановлено, що при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд у постанові від 10 квітня 2019 року у справі №638/1988/17 зазначив, що позов про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання нерухомого майна має пред`являтися за місцем знаходження майна, за правилами виключної підсудності.

З матеріалів справи вбачається, що у квітні 2025 року до Шевченківського районного суду міста Дніпра звернулось Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЖК Щасливий» з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з утримання будинку в розмірі 6171,86 грн, яка утворилась щодо квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з інформацією, отриманою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ОСОБА_1 є власницею квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 101, дата реєстрації 18.06.2020 року.

Предметом заяви про видачу судового наказу у цій справі є зобов`язання, які випливають з надання послуг з утримання будинку багатоквартирного будинку. Такі послуги надаються за місцем знаходження нерухомого майна, а саме: АДРЕСА_1 .

За таких обставин, виходячи з наведеного, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову у видачі судового наказу через порушення правил підсудності, оскільки заява про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинку багатоквартирного будинку має бути пред`явлена за місцезнаходженням цього майна.

Доводи, приведені в апеляційній скарзі, заслуговують на увагу, а тому ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню відповідно до ст. 379 ЦПК України і направленню справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 367, 374, 379, 381, 382 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЖК Щасливий» задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Дніпра від 24 червня 2025 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Судді: