Провадження номер № 2/0186/1383/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2025 року м.Шахтарське.

Шахтарський міський суд Дніпропетровської області

в складі: головуючого- судді Янжули С.А.

при секретарі: Лиман Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Шахтарському в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

24 вересня 2025 року в провадження Шахтарського міського суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 30 жовтня 1993 року відділом реєстрації актів цивільного стану Білокуракинського районного управління юстиції Луганської області, за актовим записом №86.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що вона 30 жовтня 1993 року вступила до шлюбу з відповідачем, їх шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Білокуракинського районного управління юстиції Луганської області, за актовим записом №86.

Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають.

Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, різні звички та характери. Подружні стосунки фактично ними припинено з початку 2023 року, сімейні відносини не підтримують.

Просить шлюб з відповідачем розірвати, не надавати строк для примирення, стягнути з відповідача судові витрати по справі.

Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, надали заяву про розгляд справи в їх відсутність, позовні вимоги підтримують, просять їх задовільнити, після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище - ОСОБА_3 .

Відповідач у судове засідання не з`явився, у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не надав, однак надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовільнити з наступних підстав.

Побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки (стаття 1 СК України). Проте, судом встановлено, що вказані паритетні засади побудови сімейних відносин у даного подружжя відсутні.

Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частиною 2 статті 3 СК України встановлено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки сторони наполягають на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Згідно ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Нормами ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, передбачено, що у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Враховуючи особливий характер сімейних відносин а також те, що збереження шлюбу можливе лише на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Детально вивчивши й оцінивши мотиви розлучення, повно і всебічно з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, приймаючи до уваги те, що сторони наполягають на розірванні шлюбу, тривалий час не підтримують шлюбні стосунки, суд вважає, що конфлікт між сторонами носить стійкий характер, їх шлюб розпався, причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Після розлучення позивачу слід залишити прізвище ОСОБА_3 .

Питання судових витрат суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України.

Оскільки позовні вимоги позивача задоволені в повному обсязі, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 1 211,20 гривень.

Керуючись ст. ст. 2,3,4,6,9,18,76,77,78,79,80,89,200,206,207,258,263,264 ЦПК України, ст. ст.3,24, 110-112 СК України, - суд

УХВАЛИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовільнити.

Розірвати зареєстрований 30 жовтня 1993 року відділом реєстрації актів цивільного стану Білокуракинського районного управління юстиції Луганської області, за актовим записом №86, шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем смт.Білокуракине, Білокуракинського району, Луганської області, Україна, та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженкою смт.Білокуракине, Білокуракинського району, Луганської області, Україна, залишивши позивачу після розірвання шлюбу прізвище - ОСОБА_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1 211 (однієї тисячі двохста одинадцяти) гривень 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Інформація про учасників справи відповідно до п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення суду виготовлений 20 жовтня 2025 року.

Суддя: С.А.Янжула.