Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/9773/25
Номер провадження 2-о/711/256/25
УХВАЛА

про залишення заяви без руху

22 жовтня 2025 року м. Черкаси

Суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Петренко О.В., розглянувши матеріали спільної заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей,

ВСТАНОВИВ:

17 жовтня 2025 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Придніпровського районного суду м.Черкаси з вказаною заявою, в якій просять суд розірвати шлюб, що укладений між ними 09.11.2017.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17 жовтня 2025 року означеній заяві присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 711/9773/25 (провадження №2-о/711/256/25) та визначено головуючим суддею (суддею-доповідачем) Петренка О.В.

Суддя, перевіривши матеріали заяви на їх відповідність вимогам ЦПК України, встановив таке.

Частиною 1 ст. 293 ЦПК України передбачено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав..

Згідно ч.3 ст.293 ЦПК України, у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом.

Частиною 3 ст.294 ЦПК України передбачено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

У п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначено, що розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст. 109 СК України), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. Для захисту інтересів неповнолітніх дітей суд має перевірити зміст письмових договорів, які подружжя подає під час розгляду справи про розірвання шлюбу.

З наведеного вбачається, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про розірвання шлюбу за спільною заявою подружжя, яке має дітей. Відповідна заява має бути подана подружжям спільно та відповідати загальним вимогам до форми та змісту заяв по суті справи.

Частиною 9 ст.10 ЦПК України визначено, що якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Оскільки у главах 1,6 розділу IV «Окреме провадження» ЦПК України законодавцем не регламентовано форма й зміст спільної заяви подружжя, яке має дітей, про розірвання шлюбу, що подається в порядку окремого провадження, тому суддя, керуючись положеннями ч.9 ст.10 ЦПК України, вважає за доцільне застосувати положення ст.175, 177 ЦПК України, що регулюють подібні за змістом відносини (зміст позовної заяви, а також документи, що додаються до позовної заяви).

Пунктом 8 ч.3 ст.175 ЦПК України передбачено, що позовна заява повинна містити, зокрема, зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Означеній нормі процесуального права кореспондуються положення ч.5 ст.95 ЦПК України, відповідно до якої учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Проте всупереч означеним нормам процесуального права заявниками, по-перше, у заяві не зазначено відомостей щодо наявності у будь-кого з них або в іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви; по-друге, додані до заяви копії письмових доказів, оригінали яких наявні у будь-кого із заявника, не містять підпису заявника (заявників) із зазначенням дати такого засвідчення.

Відтак, заява подана без додержання вимог, викладених у п.8 ч.3 ст.175 у взаємозв`язку з положеннями ч.5 ст.95 ЦПК України.

Оскільки у главі 1 розділу IV «Окреме провадження» ЦПК України законодавцем не регламентовано залишення без руху спільної заяви подружжя про розірвання шлюбу, яке має дітей, в порядку окремого провадження, тому суддя, керуючись положеннями ч.9 ст.10 ЦПК України, вважає за доцільне застосувати положення ч.1 ст.185 ЦПК України, що регулюють подібні за змістом відносини (залишення позовної заяви без руху).

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху (ч. 2 ст.185 ЦПК України).

З огляду на викладене, суддя дійшов висновку про необхідність залишити спільну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, без руху та запропонувати заявникам усунути її недоліки шляхом надання до суду заяви в новій редакції, в якій зазначити відомості щодо наявності у будь-кого із заявників або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви, долучивши до спільної заяви подружжя про розірвання шлюбу, яке має дітей, в новій редакції копії письмових доказів, оригінали яких знаходяться у заявників чи у когось із них окремо та додані до спільної заяви від 10.10.2025, які б містили підпис заявника (заявників) із зазначенням дати такого засвідчення.

Керуючись ч.9 ст.10, ст. 175, 177, 185, 259, 260, 261, 293, 294, 353 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

спільну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, залишити без руху.

Встановити заявникам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 десятиденний строк, з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення зазначених в ухвалі недоліків спільної заяви про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей.

Попередити заявників про наслідки недотримання ухвали про залишення заяви без руху, що передбачені ч. 3 ст. 185 ЦПК України у взаємозв`язку з положеннями ч.9 ст.10 того ж Кодексу: якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві. Водночас повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, які стали підставою для повернення позовної заяви.

Копію ухвали направити заявникам.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Ухвала складена та підписана суддею 22 жовтня 2025 року.

Суддя: О. В. Петренко