Провадження №2-н/447/528/25
Справа №447/3251/25

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.10.2025 м. Миколаїв

Суддя Миколаївського районного суду Львівської області Джус Р.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг із ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» звернулось до Миколаївського районного суду Львівської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані житлово-комунальні послуги а саме за споживання природного газу за період із 01.08.2022 по 31.08.2025 в розмірі 36 336,33 грн, та витрат зі сплати судового збору у розмірі 302,80 грн.

Вивчивши заяву про видачу судового наказу та долучені до неї документи, суддя приходить до висновку, що у видачі судового наказу слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до ч.3 ст.19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Порядок розгляду справ в порядку наказаного провадження регламентовано в Розділі ІІ «Наказне провадження» ЦПК України.

Так, відповідно до ч.1, 2 ст.160 ЦПК судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

У ч.1 ст.161 ЦПК України передбачені вимоги, за якими може бути видано судовий наказ. Зокрема, згідно з п.3 ч.1 цієї статті судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Форма та зміст заяви про видачу судового наказу передбачені ст.163 ЦПК України.

Як зазначено у п.3 та п.4 ч.3 ст.163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додаються: копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

До поданої заяви долучено примірник Типового договору постачання газу побутовим споживачам, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015р. № 2500.

В змісті заяви представник ТОВ «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» Сергій Павленко вказує, що фактом приєднання до умов типового договору є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання та/або сплата рахунка за надану послугу та/або факт отримання послуги.

Однак до заяви не долучено ні заяви-приєднання ОСОБА_1 до умов договору, ні доказів виставлення ОСОБА_1 рахунків на оплату спожитого природного газу, та доказів їх оплати споживачем, ні первинних доказів споживання природного газу за відповідною адресою.

Таким чином, суд констатує відсутність в матеріалах справи копії договору, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано без дотримання вимог статті 163 цього Кодексу.

Крім цього, згідно вимог заяви, ТОВ «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за спожитий природний газ в сумі 36 336,33 грн., яка виникла за період з 01.08.2022 по 31.08.2025 р.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Згідно ст.256,ч.1ст.257ЦК України, позовна давність-це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Оскільки сума боргу за спожитий природний газ заявлена до стягнення за період, який перевищує строк загальної позовної давності, суд вбачає також підстави для відмови у видачі судового наказу, передбачені п. 5 ч.1 ст. 165 ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст.165 ЦПК України, про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 161,163, 164,165, 166, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» у видачі судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг в розмірі 36 336,33грн.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п. 1, 2, 8, 9 ч.1 ст. 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч.2 ст.161 ЦПК України, він має право звернутися до суду з даними вимогами в спрощеному позовному провадженні.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання складом суду, однак може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя Роман ДЖУС