Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.08.2025 Справа №607/11634/25 Провадження №2/607/3646/2025

місто Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Герчаківської О. Я.,

за участю секретаря судового засідання Баб`як Н. О.,

представника позивача, адвоката Покотило Ю. В.,

представника відповідача, адвоката Денисовського М. Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2025 року адвокат Покотило Ю. В., діючи в інтересах позивача ОСОБА_1 , через систему «Електронний суд» звернувся із позовом до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів.

В обґрунтування позовних вимог зазначено про те, що 18 грудня 2003 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, який зареєстровано Відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області, про що зроблено актовий запис за № 2266.

Від даного шлюбу у сторін народились діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 червня 2024 року, справа № 607/8412/24, шлюб між сторонами розірвано.

04 березня 2025 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області видано Судовий наказ у справі № 607/3749/25, яким вирішено: 1. Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) аліменти на сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 (однієї чверті) частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 (п`ятдесят) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 (десяти) прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 23 лютого 2025 року і до досягнення дитиною повноліття; 2. Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) в дохід держави судовий збір у розмірі 302 (триста дві) грн 80 коп.; 3. Судовий наказ в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Позивач вважає, що розмір аліментів, визначений Судовим наказом у справі № 607/3749/25 від 04 березня 2025 року, підлягає зміні, покликається на ст. ст. 141, 181, 182, 192 Сімейного кодексу України (далі СК України).

Як вбачається із Судового наказу, він виданий на підставі заяви ОСОБА_2 про видачу судового наказу, яка була обґрунтована тим, що після розірвання шлюбу ОСОБА_3 проживає разом з матір`ю ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , а ОСОБА_1 , нібито, не бере участі у житті неповнолітнього сина. Однак, ОСОБА_1 проживає за тією ж адресою, що і неповнолітній син сторін, а саме: АДРЕСА_1 .

Вказана обставина (проживання батька дитини разом з дитиною) підтверджується також довідкою ОСББ «С.Бандери, 40» від 28 квітня 2025 року. При цьому саме ОСОБА_1 , маючи постійне місце роботи, несе усі витрати, пов`язані як з утриманням, вихованням та розвитком неповнолітнього сина сторін - ОСОБА_3 , так і з утриманням житла, у якому зареєстровані та проживають сторони разом з їхнім неповнолітнім сином, що підтверджується відповідними платіжними документами, копії яких додаються.

Відтак, саме ОСОБА_1 утримує неповнолітнього сина сторін, а тому право на стягнення аліментів в даному конкретному випадку належало саме боржнику, а не заявниці. Крім того, станом на даний час між сторонами існує спір щодо поділу майна подружжя, який розглядається Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області (справа №607/1771/25). При цьому, матеріальний стан сторін та наявність у їхній особистій власності рухомого та нерухомого майна, поділ якого буде здійснений за результатами розгляду справи №607/1771/25, відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України повинен враховуватись при визначенні розміру аліментів сторін. Після поділу майна подружжя, сторони мають намір проживати окремо, що зумовлює необхідність визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, тобто зміну розміру аліментів, який на даний час визначений у частці від доходу платника аліментів.

Враховуючи обставини, передбачені ст. 182 СК України, а саме, стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; інші обставини, що мають істотне значення, а також попередню домовленість сторін по питанню розміру аліментів на утримання неповнолітнього сина сторін, позивач вважає, що розмір аліментів, визначений Судовим наказом у справі № 607/3749/25 від 04 березня 2025 року, підлягає зміні з 1/4 (однієї чверті) частини усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів на тверду грошову суму в розмірі 10 000,00 грн

За наведених у позовній заяві підстав, позивач просить суд:

постановити рішення, згідно з яким змінити розмір аліментів, визначених судовим наказом, виданим 04 березня 2025 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області у справі № 607/3749/25, а саме: припинити, з дня набрання чинності рішення суду, стягнення із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) аліментів на сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 (однієї чверті) частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 (п`ятдесят) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 (десяти) прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 23 лютого 2025 року і до досягнення дитиною повноліття, визначених судовим наказом, виданим 04 березня 2025 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області у справі №607/3749/25; ·

стягувати із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) аліменти на сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень, але не менше 50 (п`ятдесят) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання чинності рішенням суду і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 червня 2025 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів; постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Покотило Ю. В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідачки ОСОБА_2 адвокат Денисовський М. Д. в судовому засіданні позовні вимоги визнав.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив наступні обставини.

04 березня 2025 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області видано Судовий наказ у справі № 607/3749/25, яким вирішено: 1. Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) аліменти на сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 (однієї чверті) частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 (п`ятдесят) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 (десяти) прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 23.02.2025 року і до досягнення дитиною повноліття; 2. Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) в дохід держави судовий збір у розмірі 302 (триста дві) грн 80 коп.; 3. Судовий наказ в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

За змістом Свідоцтва на нерухоме майно, індексний номер: 1989618 від 04 квітня 2013 року, квартира за адресою АДРЕСА_1 , загальна площа 90,1 кв.м., житлова 49,9 кв.м., на праві приватної власності належить ОСОБА_1 , що також підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, індексний номер: 1990035 від 04 квітня 2013 року.

За вищевказаною адресою проживають ОСОБА_1 , 1984 року народження, ОСОБА_2 , 1983 року народження, облудник максим ОСОБА_5 , 2004 року народження, ОСОБА_4 , 2014 року народження, що слідує із довідки ОСББ «С. БАНДЕРИ,70» від 28 квітня 2025 року, та в частині місця реєстрації позивача стверджується Витягом з Єдиного державного демографічного реєстру № 1155699 від 27 лютого 2025 року.

ОСОБА_1 оплачує за спожитий газ, розподіл газу, електропостачання, водопостачання, за адресою: АДРЕСА_1 , про що надав платіжні інструкції за 30 листопада 2024 року, 28 січня 2025 року, 30 січня 2025 року, 28 лютого 2025 року.

Також ОСОБА_1 здійснював грошові перекази на картку отримувача НОМЕР_3 призначенням «Марку» та без призначення на суму 3 000,00 грн - 05 грудня 2024 року, 24 грудня 2024 року, 06 січня 2025 року, 22 січня 2025 року, 05 лютого 2025 року, 25 лютого 2025 року, 07 березня 2025 року, 22 березня 2025 року.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Братасюком В. М. відкрито провадження у цивільній справі № 607/1771/25 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, про що 28 січня 2025 року постановлено ухвалу.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 квітня 2025 року, головуючий Стельмащук П. Я., прийнято зустрічну позовну заяву представника ОСОБА_1 адвоката Покотила Ю. О. до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя до спільного розгляду з первісним позовом у справі № 607/1771/25

За вказаних вище обставин, до правовідносин, які виникли між сторонами підлягають застосуванню наступні норми матеріального права.

У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Стаття 15 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Виходячи зі змісту частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.

Загальні засади регулювання сімейних відносин визначено статтею 7 Сімейного кодексу України (далі СК України), згідно з положеннями якої жінка та чоловік мають рівні права й обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений частиною 2 статті 51 Конституції України є одним з головних конституційних обов`язків. Такий обов`язок послідовно визначений в сімейному законодавстві.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Разом з цим, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом удосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року № 2037-ІІІ було внесено зміни у СК України.

Відповідно до абз. другого ч. 3 ст. 181 СК України спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Отже, саме стягувачу аліментів надано виняткове право вибору та ініціювання подальшої зміни в судовому порядку способу стягнення аліментів в частці від доходу платника або в твердій грошовій сумі.

Відтак, суд не приймає визнання позову представником відповідачки, адже саме ОСОБА_2 має виключне право заявляти позовні вимоги про зміну способу стягнення аліментів.

У свою чергу, платник аліментів позбавлений можливості впливати на обрання способу стягнення аліментів, але може звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

ОСОБА_1 , діючи через представника адвоката Покотило Ю. В., не заявляв вимог про зменшення розміру аліментів у межах способу їх стягнення, який визначений Судовим наказом Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 березня 2025 року у справі № 607/3749/25.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Отож, за встановлених вище обставин, саме стягувачу аліментів надано виняткове право вибору та ініціювання подальшої зміни в судовому порядку способу стягнення аліментів в частці від доходу платника або в твердій грошовій сумі.

У свою чергу, платник аліментів позбавлений можливості впливати на обрання способу стягнення аліментів, але може звернутися до суду з позовом про зменшення їх розміру.

Оскільки позивач не заявляв вимог про зменшення розміру аліментів у межах способу їх стягнення, який визначений відповідним судовим рішенням, а тому суд відмовляє у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів у зв`язку з їх безпідставністю.

Відповідно до ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача.

Таким чином, судові витрати за розгляд справи в суді першої інстанції слід віднести на на рахунок позивача.

Керуючись статтями 4, 10, 12, 76, 81, 141, 263265, 279 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 180182, 184, 192 Сімейного кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Позивач: ОСОБА_1 ,реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , остання відома адреса місця проживання: АДРЕСА_2 .

Головуючий суддя Герчаківська О.Я.