печерський районний суд міста києва
Справа № 757/5158/25-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2025 року м Київ

Суддя Печерського районного суду м. Києва Гуртова Т. І., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Держави України в особі Верховної Ради України, Президента України Зеленського Володимира Олександровича, Головного управління Пенсійного фонду України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, Уповноважений з прав людини, Міністерство юстиції України, Міністерство соціальної політики України про стягнення матеріальної шкоди у вигляді недоплаченої пенсії з урахуванням інфляції, стягнення моральної шкоди, визнання протиправною бездіяльності щодо неналежного нарахування, виплати пенсії, визнання протиправними дій/бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

До Печерського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Держави України в особі Верховної Ради України, Президента України Зеленського Володимира Олександровича, Головного управління Пенсійного фонду України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, Уповноважений з прав людини, Міністерство юстиції України, Міністерство соціальної політики України про стягнення матеріальної шкоди у вигляді недоплаченої пенсії з урахуванням інфляції, стягнення моральної шкоди, визнання протиправною бездіяльності щодо неналежного нарахування, виплати пенсії, визнання протиправними дій/бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

Як вбачається зі змісту поданої позовної заяви, позивач вважає, що йому не була виплачена пенсія у належному розмірі з урахуванням інфляції, внаслідок чого йому була завдана матеріальна шкода у вигляді недоплаченої пенсії. Крім того, позивач просив визнати протиправною бездіяльність щодо неналежного нарахування та виплати йому пенсії, в тому числі зобов`язати здійснити перерахунок та виплату його пенсії з урахуванням фактичного рівня інфляції та із застосуванням розміру прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб. Вказані дії відповідачів порушують його права, внаслідок чого також він просив у позові відшкодувати йому завдану моральну шкоду. Також позивач просив надати правову оцінку щодо наявності двох різних прожиткових мінімумів та обґрунтувати законність їх застосування при розрахунку його пенсії. Враховуючи викладені ним позовні вимоги, позивач просив розглянути вказану справу в межах положень ЦПК України, у випадку виходу заявлених ним вимог за межі цивільного судочинства.

Під час вивчення матеріалів вказаної позовної заяви, суддя дійшов висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексах випадках.

Частиною 1 ст. 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

При розмежуванні юрисдикційних форм захисту порушеного права основним критерієм є характер (юридичний зміст) спірних відносин.

В обсязі конкретних обставин цієї справи зміст (суть) спірних правовідносин обмежується встановленням реальної правової природи відносин, що виникли між позивачем та відповідачами Державою України в особі Верховної Ради України, Президента України Зеленського Володимира Олександровича, Головного управління Пенсійного фонду України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, Уповноважений з прав людини, Міністерство юстиції України, Міністерство соціальної політики України про стягнення матеріальної шкоди у вигляді недоплаченої пенсії з урахуванням інфляції, стягнення моральної шкоди, визнання протиправною бездіяльності щодо неналежного нарахування, виплати пенсії, визнання протиправними дій/бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

Статтею 5 КАС України встановлено право на судовий захист і передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Отже, до компетенції адміністративних судів належить вирішення спорів фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Поряд з цим, позивач є пенсіонером та держава гарантує йому соціальний захист.

Відповідно до п. 3 ч. 6 ст. 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Відповідно до ст. 4, 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження. Публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій. Суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Суд звертає увагу, що відповідачем у вказаній справі є орган виконавчої влади, предметом спору (за змістом позовних вимог) - рішення та дії відповідача, як суб`єкта владних повноважень, щодо невиплати пенсії та її призначенні відповідно до чинного законодавства.

Тобто, спір виник у зв`язку з виконанням суб`єктом владних повноважень своїх повноважень, законність дій якого є предметом спору.

Таким чином, суд дійшов висновку, що між сторонами у справі виник публічно-правовий спір, який, з урахуванням суб`єктного складу його учасників, підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а тому наявні підстави, визначені п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, для відмови у відкритті провадження у цивільній справі, оскільки дана позовна заява про стягнення матеріальної шкоди у вигляді недоплаченої пенсії з урахуванням інфляції, стягнення моральної шкоди, визнання протиправною бездіяльності щодо неналежного нарахування, виплати пенсії, визнання протиправними дій/бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства за правилами ЦПК України.

За змістом п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 вказаної Конвенції, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть шкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (див. mutatis mutandis рішення у справі «Peretyaka And Sheremetyev v. Ukraine» від 21 грудня 2010 року, заяви № 17160/06 та № 35548/06, §33).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

До ухвали про відмову у відкритті провадження у справі, що надсилається заявникові, додаються позовні матеріали. Копія позовної заяви залишається в суді (ч. 3 ст. 186 ЦПК України).

За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження за вказаною справою за заявленими позивачем позовними вимогами.

На підставі викладеного, керуючись ст. 4, 13, 19, 186 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Держави України в особі Верховної Ради України, Президента України Зеленського Володимира Олександровича, Головного управління Пенсійного фонду України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, Уповноважений з прав людини, Міністерство юстиції України, Міністерство соціальної політики України про стягнення матеріальної шкоди у вигляді недоплаченої пенсії з урахуванням інфляції, стягнення моральної шкоди, визнання протиправною бездіяльності щодо неналежного нарахування, виплати пенсії, визнання протиправними дій/бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

Копію ухвали та позовні матеріали надіслати позивачу.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Тетяна ГУРТОВА