ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/2192/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2025 року Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Трусової Т. О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція», представники позивача: Гречан М., до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , представник: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2024 р. товариство з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» (далі також - ТОВ «Євро-Реконструкція», позивач) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 (далі також - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , відповідачі) у солідарному порядку заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, інфляційної складової та трьох процентів річних в загальному розмірі 32 674,10 грн.

Позов обґрунтований такими обставинами. ТОВ «Євро-Реконструкція» здійснює надання послуг з централізованого опалення/постачання теплової енергії та постачання гарячої води для будинку АДРЕСА_1 , а відповідачі зареєстровані та мешкають у розташованій у цьому будинку квартирі АДРЕСА_2 . З січня 2016 р. відповідачі своєчасно та в повному обсязі не вносили плату за отримані послуги з постачання теплової енергії, з серпня 2017 р. - за послуги з гарячого водопостачання, а з листопада 2021 р. - за абонентське обслуговування, в результаті чого станом на 01.07.2024 утворилась заборгованість в розмірі 22 785,84 грн. Відповідачі як боржники, що прострочили виконання грошового зобов`язання, відповідно до положень частини другої статті 625 ЦК України зобов`язані сплатити зазначену суму боргу з урахуванням інфляційної складової в розмірі 7 736,80 грн та трьох процентів річних в розмірі 2 151,46 грн.

Ухвалою суду від 29.08.2024 відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами (а.с. 32).

Копію зазначеної ухвали та копії позовної заяви з додатками відповідачі отримали 04.10.2024.

16.10.2024 від адвоката Бойка Є. В., який діє від імені та в інтересах відповідача ОСОБА_2 (далі - представник відповідача), надійшло клопотання про продовження процесуального строку для подачі відзиву на позовну заяву. Клопотання мотивоване тим, що з огляду на юридичну необізнаність відповідачів вони звернулись за правничою допомогою лише 15.10.2024, а відтак встановлений судом строк недостатній для реалізації прав відповідачів на подання відзиву.

Зваживши доводи зазначеного клопотання, суд визнав їх обґрунтованими і на цій підставі продовжив встановлений в ухвалі про відкриття провадження у справі п`ятнадцятиденного строк на подання відзиву на позовну заяву.

21.10.2024 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву. На обґрунтування заперечень проти позову представник відповідача послався на те, що надані позивачем докази викликають сумнів у законності нарахування заборгованості відповідачам, оскільки останні регулярно сплачували за спожиті послуги, у розрахунку заборгованості не відображені дані про механізм нарахування боргу і тарифи, на підставі яких здійснювалось нарахування. До того ж з січня 2022 р. позивачем послуги не надавались (надавались неякісно), у зв`язку з чим відповідачі неодноразово звертались до позивача зі скаргами та заявами щодо усунення порушень, про що складались відповідні акти-претензії. З наведених підстав представник відповідача просив перейти до розгляду справи в порядку загального позовного провадження (а.с. 59-112).

28.10.2024 від позивача надійшла відповідь на відзив. Заперечення проти аргументів відповідача мотивовані тим, що позивач щомісячно направляє на адреси усіх споживачів квитанції у яких, серед іншого, зазначається порядок нарахування коштів за гаряче водопостачання (за показниками лічильника чи за нормами споживання), розмір заборгованості (за її наявності) та повідомляється про необхідність щомісячного надання показників лічильників. Розмір плати за надані послуги визначається згідно з нормами споживання та з урахуванням теплового навантаження на будинок, фактичної температури зовнішнього повітря і фактичної кількості діб надання послуги за відсутності у споживача індивідуального засобу обліку. Згідно з наявними у позивача даними квартира відповідачів індивідуальним засобом обліку споживання теплової енергії не обладнана, у зв`язку з чим нарахування коштів за послуги з постачання теплової енергії здійснюється на підставі показників комерційного (будинкового) засобу обліку пропорційно до опалювальної площі займаного відповідачами приміщення. З серпня 2017 р. по травень 2020 р. нарахування відповідачам коштів за послугу з постачання гарячої води здійснювалось за затвердженими нормами споживання на 3 особи, з червня 2020 р. по вересень 2020 р. - на підставі показників комерційного засобу обліку, а з жовтня 2020 р. і по даний час - на підставі переданих споживачами показників індивідуальних засобів обліку. В окремі місяці, коли показники індивідуальних засобів обліку відповідачами не передавались, нарахування здійснювалось на підставі показників комерційного засобу обліку. З листопада 2021 р. також нараховуються суми за втрату теплової енергії на забезпечення загальнобудинкової системи гарячого водопостачання відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22.11.2018 № 315. Стягнення плати за абонентське обслуговування передбачене Законом України «Про житлово-комунальні послуги», пунктом 39 Правил надання послуг з постачання гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1182, а її розмір встановлюється з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 808. Тарифи за послуги, що надаються позивачем, установлені відповідними постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, а з 08.07.2021 - розпорядженнями виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (а.с. 122-210).

06.11.2024 від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив. У вказаній заяві представник послався на необґрунтованість розміру плати за абонентське обслуговування вказуючи, що фактично усі обов`язки по обслуговуванню індивідуального теплового пункту в будинку несуть його мешканці, у позивача немає договору з оператором зовнішніх інженерних мереж КП «Київтеплоенерго», а в матеріалах справи відсутні дані про споживання теплової енергії у 2014-2015 роках, про опалювальну площу місць загального користування та розподіл спожитої теплової енергії на цю площу. Також зазначив, що з наданого позивачем деталізованого розрахунку не вбачається розподілу теплової енергії до прибудови ФОП ОСОБА_5 загальною площею 372,70 кв.м., прилад обліку теплової енергії якого вмонтовано в розподільчий колектор після встановленого приладу ОСББ (а.с. 230-235 ).

Незважаючи на те, що у відзиві на позовну заяву та у запереченнях на відповідь на відзив зазначено, що їх подано від імені відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в матеріалах справи відсутні визначені процесуальним законом документи на підтвердження повноважень адвоката Бойка Є. В. на вчинення процесуальних дій від імені та в інтересах ОСОБА_1 .

За таких обставин відзив та заперечення суд прийняв до розгляду як заяви по суті справи, що подані від імені та в інтересах лише одного з відповідачів - ОСОБА_2 .

Окрім зазначених заяв по суті справи учасники справи подали до суду інші заяви, а саме: представник відповідача - заяву під назвою «Додаткові пояснення до відзиву на позов» з доданням до неї документів згідно з переліком; позивач - заяву під назвою «Пояснення до додаткових пояснень відповідачів до відзиву на позов» (а.с. 113-119, 237-244).

Водночас суд ураховує, що подання таких заяв сторонами цивільний процесуальний закон не передбачає, дозволу на подання сторонами додаткових пояснень щодо окремих питань, які виникли при розгляді справи, суд не надавав (частина п`ята статті 174 ЦПК України), а у заяві представника відповідача не наведені обґрунтування неможливості подання доказів разом з відзивом на позовну заяву.

Наведене дає підстави для висновку, що зазначені заяви та докази,які не були подані разом з відзивом на позовну заяву, подані з порушенням порядку, встановленого процесуальним законом, а тому підстав для прийняття їх до розгляду суд не знайшов і не брав до уваги при вирішенні розглядуваної справи, що передбачено, зокрема, нормою частини восьмої статті 83 ЦПК України.

Оскільки у кожній із заяв по суті справи представник відповідача ставив питання про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження і наполягав на цьому, суд визнав потрібним вирішити зазначене клопотання окремим процесуальним документом та постановив з цього приводу ухвалу від 21.02.2025, якою залишив без задоволення заяви із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 246-247).

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_4 були належним чином повідомлені про розгляд справи, проте правом на подання відзиву не скористалась, з будь-якими заявами та клопотаннями до суду не звертались.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

Відповідно до положень Закону України «Про внесення змін до деяких Законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії» від 10.04.2014 № 1198-VII виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності з 01.07.2014 є суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація).

ТОВ «Євро-Реконструкція» має ліцензію на постачання теплової енергії, видану Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, та надає послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води для будинку АДРЕСА_1 .

Предметом цього позову є вимоги про стягнення заборгованості за оплату послуг з постачання гарячої води та централізованого опалення, що надавались мешканцям розташованої у вказаному будинку квартири АДРЕСА_2 (далі також - квартира) в період з 01.01.2016 по 30.06.2024.

За відомостями електронного реєстру територіальної громади м. Києва у вказаній квартирізареєстроване місце проживання відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (а.с. 31).

Правовідносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Цивільним кодексом України (далі - ЦК України), Житловим кодексом України (далі - ЖК України), а також іншими нормативно-правовими актами у цій сфері.

На момент виникнення спірних правовідносин діяв Закон України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції Закону від 24.06.2004 р. № 1875-IV (далі - Закон № 1875-IV), відповідно до положень якого комунальні послуги є результатом господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо-та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.

За приписами статті 19 Закону № 1875-IV учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація).

Законом № 1875-IV передбачене право споживача вчасно одержувати якісні житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та згідно з умовами договору на надання таких послуг, якому кореспондує обов`язок споживача оплачувати надані йому житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом (стаття 20).

Згідно з пунктами 18, 20, 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, та пунктом 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 № 572, споживач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, квитанції тощо). Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Обов`язок споживача (власника, наймача) своєчасно оплачувати надані йому комунальні послуги випливає і з положень статей 66, 67, 68, 162 Житлового кодексу України, а за змістом норм статей 64, 156, 161 цього Кодексу такий обов`язок поширюється і на його повнолітніх членів сім`ї.

Пунктом 3 частини другої статті 21 Закону № 1875-IV передбачено, що виконавець зобов`язаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Такий типовий договір був затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» (постанова втратила чинність на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 02.02.2022 № 85).

Частина сьома статті 26 Закону № 1875-IV визначає, що договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання.

Відповідно до частини першої статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

За приписами частини другої статті 638 цього Кодексу договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно з частиною другою статті 641 ЦК України реклама або інші пропозиції, адресовані невизначеному колу осіб, є запрошенням укласти договір (оферту), якщо інше не вказано у рекламі або інших пропозиціях.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом (стаття 642 ЦК України).

Згідно статті 32 Закону № 1875-IV розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

З 01.05.2019 набула чинності нова редакція Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції Закону № 2189-VIII від 09.11.2017, далі - Закон про житлово-комунальні послуги).

За нормою статті 2 Закону про житлово-комунальні послуги предметом його регулювання є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.

Учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є споживачі (індивідуальні та колективні), управитель, виконавці комунальних послуг (стаття 6 Закону про житлово-комунальні послуги).

За визначенням, наданим у статті 2 Закону про житлово-комунальні послуги, індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Згідно з пунктом 11 частини першої статті 1 Закону про житлово-комунальні послуги споживач сплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг або за індивідуальним договором з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг плату за абонентське обслуговування, що включає витрати виконавця, пов`язані з укладенням договору про надання комунальної послуги, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами, нарахуванням та стягненням плати за спожиті комунальні послуги, обслуговуванням та заміною вузлів комерційного обліку води і теплової енергії (у разі їх наявності у будівлі споживача), крім випадків, визначених цим Законом, а також за виконання інших функцій, пов`язаних з обслуговуванням виконавцем абонентів за індивідуальними договорами (крім обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води).

Відповідно до положень статей 7, 9 Закону про житлово-комунальні послуги індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами, та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг (частина перша статті 9 Закону про житлово-комунальні послуги).

Відповідно до статті 12 Закону про житлово-комунальні послуги надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону.

У разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.

Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги.

Судом установлено, що на момент виникнення спірних правовідносин (січень 2016 р.) ТОВ «Євро-Реконструкція» здійснювало надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої водина підставі договору, який був опублікований 23.07.2014 в офіційному віснику Київської міської ради - газеті «Хрещатик» (випуск № 103 (4503).

04.09.2019 набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830 «Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії» (далі - Правила надання послуги з постачання теплової енергії), а 11.02.2020 - постанова Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1182 «Про затвердження Правил надання послуги з постачання гарячої води та типових договорів про надання послуги з постачання гарячої води» (далі - Правила надання послуги з постачання гарячої води).

За положеннями наведених нормативно-правових актів послуги з постачання теплової енергії та з постачання гарячої води надаються споживачеві згідно з умовами договору, що укладається відповідно до типових договорів про надання послуги відповідно до статей 13 і 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (пункт 13 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, пункт 12 Правил надання послуги з постачання гарячої води,

Індивідуальний договір вважається укладеним із споживачем, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем.

Фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги.

На виконання зазначених постанов Кабінету Міністрів України ТОВ «Євро-Реконструкція» розробило нові типові індивідуальні договори про надання послуги з постачання теплової енергії та послуги з постачання гарячої води, які були опубліковані на його офіційному веб-сайті 13.10.2021.

Відповідачі споживали передбачені зазначеними договорами послуги і жодних заперечень щодо умов договорів не подавали, а відтак між ними та позивачем були укладені індивідуальні договори про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води шляхом акцепту публічної оферти відповідно до статті 642 ЦК України.

Згідно з пунктом 31 Правил надання послуги з постачання теплової енергії вартістю послуги є встановлений відповідно до законодавства тариф на теплову енергію для споживача, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії, а для багатоквартирних будинків, обладнаних системою автономного теплопостачання, як сума тарифів на виробництво та постачання теплової енергії.

Пунктом 33 Правил надання послуги з постачання теплової енергії передбачено, що плата виконавцю за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем складається з:

плати за послугу, визначеної відповідно до цих Правил та Методики розподілу, що розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом тарифу та обсягу її споживання;

плати за абонентське обслуговування, визначеної виконавцем, розмір якої не може перевищувати граничного розміру, встановленого Кабінетом Міністрів України;

плати за технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку, що забезпечують надання відповідної послуги, що визначається окремим договором між виконавцем та співвласниками багатоквартирного будинку.

Плата за послугу, абонентське обслуговування та плата за обслуговування, поточний ремонт внутрішньобудинкової системи теплопостачання багатоквартирного будинку вноситься споживачем виконавцю щомісяця однієї сумою в порядку та розмірах, визначених договором. При цьому виконавець забезпечує деталізацію інформації щодо структури плати у рахунках споживачів.

Відповідно до пунктів 35-39 Правил надання послуги з постачання теплової енергії розрахунковим періодом для оплати спожитої послуги є календарний місяць, оплата послуги здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиту послугу), якщо інший порядок та строки не визначені договором, споживач здійснює оплату спожитої послуги щомісяця в порядку та строки, визначені договором, споживач не звільняється від оплати послуги, отриманої ним до укладення відповідного договору, та від оплати послуги за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (на іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб, у разі ненадання послуги, надання її не в повному обсязі або надання послуги неналежної якості виконавець проводить перерахунок вартості послуги в установленому законодавством порядку та сплачує споживачу неустойку (штраф, пеню) у порядку та розмірі, визначених законом або договором.

Подібні положення містяться у пунктах 37, 38, 39, 40 Правил надання послуги з постачання гарячої води.

Згідно з пунктом 34 зазначених Правил плата виконавцю за індивідуальним договором про надання послуги з постачання гарячої води з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання послуги складається з:

плати за послугу, визначеної відповідно до цих Правил та Методики розподілу, що розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом тарифу та обсягу спожитої гарячої води або за нормами споживання, встановленими органом місцевого самоврядування, до встановлення вузла комерційного обліку;

плати за витрати теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання (за наявності циркуляції), що розраховується виходячи з розміру затвердженого тарифу на послугу з постачання теплової енергії та визначеного обсягу відповідно до Методики розподілу;

плати за абонентське обслуговування, визначеної виконавцем, розмір якої не може перевищувати граничного розміру, встановленого Кабінетом Міністрів України;

плати за технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку, що забезпечують надання відповідної послуги, яка визначається окремим договором між виконавцем та співвласниками багатоквартирного будинку.

Механізм формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води для суб`єктів природних монополій та суб`єктів господарювання на суміжних ринках, які провадять або мають намір провадити господарську діяльність з виробництва теплової енергії, її транспортування магістральними і місцевими (розподільними) тепловими мережами (далі - транспортування) та постачання, надання послуг з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, визначений Порядком формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 № 869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги».

Розмір тарифів на послуги, які надавались позивачем у спірний період, затверджувались постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП), а з 08.07.2021 - розпорядженнями виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Під час установлення для позивача тарифів на послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води застосовувався порядок Порядок формування тарифів на послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, що виробляються за допомогою систем автономного теплопостачання, затверджений постановою НКРЕКП від 16.09.2021 № 1548 (далі - Порядок формування тарифів).

Згідно з цим Порядком одиницею калькулювання собівартості надання послуги з постачання теплової енергії є одиниця виміру обсягу спожитої споживачем послуги з постачання теплової енергії, що визначається Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830 (пункт 2.1.).

Відповідно до пунктів 2.2., 3.1. Порядку формування тарифів тарифи на послуги з постачання теплової енергії та на послуги з постачання гарячої води формуються та встановлюються окремо для кожного багатоквартирного будинку, у якому такі послуги виробляються за допомогою систем автономного теплопостачання (САТ).

У постанові Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 808 установлено граничний розмір плати за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для комунальних послуг, що надаються споживачам за індивідуальними договорами про надання комунальних послуг або за індивідуальними договорами з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг, наведено формулу, за якою визначається такий граничний розмір, та зазначено, що граничний розмір плати за абонентське обслуговування застосовується окремо за кожною комунальною послугою (постачання теплової енергії; постачання гарячої води; централізоване водопостачання; централізоване водовідведення; поводження з побутовими відходами) виконавцями послуг, що нараховують плату за абонентське обслуговування згідно з відповідними договорами.

У спірний період нарахування відповідачам плати за абонентське обслуговування здійснювалось на підставі наказів позивача від 28.12.2021 № 217, від 27.12.2022 № № 144 та від 22.12.2023 № 230 (а.с. 136-137, 134-135, 139-140, 138, 142-143, 141).

З 13.11.2021 позивачем також нараховується плата за витрати теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання, що передбачено Правилами надання послуги з постачання гарячої води.

Обсяг теплової енергії, витраченої на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання розраховується та розподіляється між усіма споживачами відповідно до Методики розподілу (пункт 15 Правил надання послуги з постачання гарячої води).

Методика розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг затверджена наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 № 31514 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 28.12.2018 за № 1502/32954.

Згідно з частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).

Відповідно до положень статей 526, 530 цього Кодексу зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За загальним принципом цивільного судочинства кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (статті 12, 81 ЦПК України).

За змістом статей 77, 78, 79, 80, 89 цього Кодексу докази повинні відповідати критеріям належності, допустимості і об`єктивності, а в своїй сукупності - також достатності, для підтвердження наявності або відсутності обставин справи, які відносяться до предмета доказування.

На підтвердження вимог позову позивачем надано розрахунки, згідно з даними яких в період з січня 2016 р. по червень 2024 р. оплата послуг з постачання теплової енергії та гарячої води, які надавались позивачем за адресою мешкання відповідачів, здійснювались нерегулярно і не в повному обсязі, а оплата за абонентське обслуговування взагалі не здійснювалась, внаслідок чого станом на 01.07.2024 виникла заборгованість в загальному розмірі 22 785,84 грн, що включає заборгованість за послугу з постачання гарячої води - 6 340,94 грн, заборгованість за послугу з постачання теплової енергії - 14 920,53 грн, заборгованість з оплати абонентського обслуговування - 1 524,71 грн (а.с. 7-8, 9-10, 11).

Також позивачем надані відомості про показники комерційного (будинкового) засобу обліку теплової енергії за період з 27.10.2017 по 25.09.2024 (а.с. 144-198) та деталізовані розрахунки суми боргу за послуги з постачання теплової енергії та гарячого водопостачання за спірний період, які містять дані про застосовані тарифи, опалювальну площу помешкання відповідачів, обсяг спожитої ними теплової енергії, визначеної на підставі Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, нараховані та фактично сплачені відповідачами суми (а.с. 125-133).

Співставленням внесених до вказаних розрахунків відомостей про сплачені відповідачами суми з відомостями, які містяться у наданих відповідачем квитанціях до платіжних інструкцій (платник ОСОБА_1 ), установлено їх повне співпадіння.

Наведене свідчить про неспроможність стверджень відповідача про повне та регулярне здійснення оплат за надані позивачем послуги.

Даючи оцінку доводам відповідача про необґрунтоване нарахування позивачем сум за теплову енергію, яка фактично споживалась іншими співвласниками, суд застосовує такі нормативні положення та виходить з таких мотивів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2018 № 1145 затверджений Порядок проведення перевірки відповідності якості надання деяких комунальних послуг та послуг з управління багатоквартирним будинком параметрам, передбаченим договором про надання відповідних послуг (далі також - Порядок № 1145)

Зазначеним Порядком передбачене право споживача ініціювати перед виконавцями певних комунальних послуг, до яких, зокрема, належать і послуги з постачання теплової енергії та гарячої води, питання проведення перевірки повноти надання таких послуг і їх якості, та визначено, що результати такої перевірки оформляються актом-претензією за затвердженою формою (пункти 2, 3, 4, 8, Додаток до Порядку № 1145).

За положеннями Порядку № 1145 виконавець комунальних послуг зобов`язаний розглянути акт-претензію протягом п`яти робочих днів і задовольнити її вимоги або надати споживачу обґрунтовану письмову відмову, при цьому результати перевірки якості надання комунальних послуг можуть бути оскаржені в судовому порядку (пункти 9, 11).

До того ж споживач вправі звернутися до відповідних уповноважених державних органів за захистом порушених прав щодо якості надання комунальних послуг та/або послуг з управління багатоквартирним будинком (пункт 3).

У спірний період механізм та умови проведення перерахунків розміру плати за послуги, що надаються позивачем, визначався Порядком проведення перерахунків розміру плати за надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в разі ненадання їх або надання не в повному обсязі, зниження якості, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.02.2010 № 151 (втратив чинність з 10.02.2024), та чинним на цей час Порядком здійснення перерахунку вартості комунальних послуг за період їх ненадання, надання не в повному обсязі або невідповідної якості, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 06.02.2024 № 127.

У позовній заяві позивач зазначив, що у спірний період від відповідачів не надходило звернень з приводу ненадання або неналежного надання послуг, проте зазначені ствердження спростовуються наданими відповідачем документами.

Так, адресовані ОСОБА_2 листи ТОВ «Євро-Реконструкція» від 25.06.2018 № ДЕЗ-1516 та від 17.10.2018 № ДЕЗ-2093 підтверджують факти надходження від відповідача та від інших мешканців будинку звернень з приводу механізму нарахування плати за централізоване опалення за показниками загальнобудинкового приладу обліку теплової енергії з урахуванням наявності в будинку нежитлових приміщень (а.с. 78, 102-103).

За результатами розгляду першого із зазначених звернень позивач повідомив, що засіб обліку теплової енергії встановлений на загальному вході у тепловому пункті будинку та після зняття його показників програмним забезпеченням автоматично виконується розподіл спожитої теплової енергії за послуги централізованого опалення та гарячого водопостачання. Розрахунок за послугу централізованого опалення для власників квартир здійснюється виходячи з фактичного споживання тепла будинком, від якого віднімається використана теплова енергія суб`єктами підприємницької діяльності (орендарями/власниками нежитлових приміщень площею 479,6 кв.м.), що процентному співвідношенні від загальної площі усіх приміщень у будинку складає 2,28%, та на окремому вході з індивідуальним тепловим пунктом приміщення площею 372,7 кв.м., та розподіляється пропорційно опалювальної площі квартир.

У цьому ж листі позивач роз`яснив відповідачу, що порушене питання про встановлення терморегулятора знаходиться поза межами його компетенції, рекомендував звернутись з цього питання до комунального підприємства, яке займається впровадженням проектів енергозбереження, та висловив згоду на присутність уповноважених представників будинку під час зняття показників загальнобудинкового лічильника споживання теплової енергії.

У відповідь на колективне звернення мешканців будинку позивач повторно роз`яснив формулу нарахування плати за спожиту теплову енергію, повідомив, що за результатами перевірки наведених у зверненні даних та аналізу проведених нарахувань було здійснено перерахунок плати за грудень 2017 р. в бік зменшення, а в жовтні 2018 р. проведено донарахування плати за період з жовтня 2017 р. по квітень 2018 р.

Водночас дослідженням розрахунку заборгованості за послугу з постачання теплової енергії установлено наявність перерахунків, які здійснювались у березні-травні 2016 р. та у січні і березні 2024 р., а згадані у листі позивача перерахунки у зазначеному розрахунку не відображені.

24.01.2024 голова правління створеного в будинку ОСББ «Парус-49» надіслав позивачу лист, у якому висловив незгоду з розрахунками плати за споживче тепло вказуючи, що ввід індивідуального теплового пункту для нежитлового приміщення площею 372,7 кв.м. вмонтований після загальнобудинкового лічильника, але зазначена обставина жодним чином не відображається у розрахунках за спожите тепло, які щомісяця надходять власникам нерухомості. Посилаючись на необхідність документування вказаного факту керівник ОСББ запросив уповноваженого представника ТОВ «Євро-Реконструкція» для складання відповідного акту (а.с. 79-80).

13.02.2024 відповідач як в.о. голови правління ОСББ «Парус-49» та два співвласники склали акт, у якому зазначили, що за результатами обстеження ІТП (індивідуального теплового пункту) будинку встановлено, що врізка приладу обліку теплової енергії ФОП ОСОБА_5 знаходиться після приладу обліку теплової енергії усього будинку (а.с. 100).

На підтвердження доводів про зайве нарахування мешканцям будинку сум за теплову енергію відповідачем також надано акти-претензії від 24.01.2022 та від 23.02.2024 (а.с. 95-96, 67-69).

Дослідженням зазначених актів установлено, що їх форма та зміст відповідають вимогам Порядку № 1145 та було дотримано порядок надсилання їх виконавцю комунальної послуги (пункт 10 Порядку № 145), про що свідчать листи за підписом голови правління ОСББ «Парус-49» (а.с. 97, 79-80).

За змістом пояснень відповідача акти-претензії позивач не розглянув і їх вимоги не задовольнив. Доказів протилежного суду не надано.

Водночас факт наявності у відповідачів претензій до позивача з приводу зайвого нарахування сум за теплову енергію та нерозгляд вимог актів-претензій у встановленому порядку сам по собі не свідчить про необґрунтованість вимог позову, оскільки за захистом порушених прав щодо кількості та якості надання послуг з постачання теплової енергії відповідачі не звертались і позов про перерахунок вартості таких послуг не пред`являли.

До того ж за усталеною практикою Верховного Суду у разі заперечень відповідача проти вимог позивача у спорі про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг відповідач повинен довести свої заперечення шляхом надання свого розрахунку (контррозрахунку).

Попри ствердження відповідача ОСОБА_2 про необґрунтованість нарахування плати за комунальні послуги, альтернативного розрахунку та інших належних і допустимих доказів на спростування розрахунків ТОВ «Євро-Реконструкція» ним не надано.

Зважаючи на викладене, здійснені позивачем розрахунки заборгованості за послуги з постачання гарячої води, теплової енергії та з оплати абонентського обслуговування суд вважає достовірними доказами розмірів такої заборгованості та покладає в обґрунтування свого рішення.

Оскільки факт порушення відповідачами зобов`язань щодо своєчасної оплати за спожиті комунальні послуги доведений позивачем, і правовідносини, які складися між сторонами, є грошовими зобов`язаннями у силу вимог статті 509 ЦК України, позивач має право на отримання заборгованості за надані послуги з урахуванням індексу інфляції та трьох процентів річних, що передбачено нормою частини другої статті 625 ЦК України.

За змістом цієї норми інфляційні втрати на суму боргу та три проценти річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Виходячи з того, що індекс інфляції - це показник характеристики динаміки загального рівця цін на товари та послуги, інфляційні втрати обраховуються шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на добуток індексів інфляції за період прострочення.

Три проценти річних розраховуються по формулі: сума боргу х 3 х кількість днів прострочення платежу/365/100.

Згідно з наданими позивачем розрахунками його втрати від інфляції за період з 01.01.2026 по 28.02.2022 (дату, визначену позивачем з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 № 206, якою заборонено нарахування та стягнення штрафних санкцій, інфляційних нарахувань, процентів річних за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг до припинення чи скасування воєнного стану в Україні (втратила чинність 29.12.2023) склали 7 736,80 грн, а сума трьох процентів річних за вказаний період прострочення становить 2 151,46 грн.

Правильність нарахування позивачем вказаних сум відповідачами не спростована.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність вимог ТОВ «Євро-Реконструкція» про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 у солідарному порядку заборгованості за спожиті комунальні послуги в розмірі 22 785,84 грн, інфляційної складової в розмірі 7 736,80 грн та трьох процентів річних в розмірі 2 151,46 грн, а усього 32 674,10 грн.

З огляду на результат розгляду справи суд відповідно до вимог статті 141 ЦПК України покладає на відповідачів в рівних частках сплачений позивачем судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись статтями 5, 7, 12, 13, 76, 77, 80, 81, 89, 259, 263-265, 268, 273, 279, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 солідарно на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» заборгованість за оплату комунальних послуг в розмірі 22 785,84грн, інфляційні нарахування в розмірі 7 736,80грн та три проценти річних в розмірі 2 151,46грн, а усього 32 674 (тридцять дві тисячі шістсот сімдесят чотири) гривні 10 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 солідарно на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» судовий збір в розмірі 1 009 (одна тисяча дев`ять) гривень 34 копійки з кожного.

позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція», , міжнародний номер банківського рахунку № НОМЕР_1 в АТ «Сенс Банк» у м. Києві, місцезнаходження: 02094, м. Київ, вул. Гната Хоткевича, 20;

відповідач 1: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , рнокп: НОМЕР_2 ;

відповідач 2: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , рнокп: НОМЕР_3 ;

відповідач 3: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , рнокп: НОМЕР_4 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: