Єдиний унікальний номер 741/1880/25
Провадження № 2/741/890/25
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

16 жовтня 2025 року суддя Носівського районного суду Чернігівської області Ляшко Р.С., перевіривши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Укртрансгаз» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Луєнко Ю.В. через систему «Електронний суд» звернувся до суду із вказаною позовною заявою, у якій просить:

- поновити ОСОБА_1 на роботі на посаді інженера з технічного нагляду ІІ категорії капітального будівництва, капітального та поточного ремонту Мринського виробничого управління підземного зберігання газу акціонерного товариства «Укртрансгаз»;

- стягнути з акціонерного товариства «Укртрансгаз» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 17 вересня 2025 року включно по дату ухвалення рішення за цим позовом, без виключення сум відрахування на податки;

- стягнути з акціонерного товариства «Укртрансгаз» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 50 000 грн.,

- судові витрати ОСОБА_1 у справі покласти на акціонерне товариство «Укртрансгаз» в порядку їх розподілу.

Ознайомившись з матеріалами позовної заяви, суддя дійшов висновку про залишення її без руху з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 175 ЦПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатись до суду в інтересах іншої особи.

Представником у суді може бути адвокат або законний представник (ч. 1 ст. 60 ЦПК України).

Так, на підтвердження своїх повноважень представляти інтереси позивача у суді, представником позивача надано ордер на надання правничої допомоги серія СВ № 1144576, виданий на підставі договору про надання правничої допомоги № 315 від 24 вересня 2025 року. Однак, самого договору представником позивача не долучено, а ордер не містить відомостей про право адвоката підписувати від імені позивача документи.

Відповідно до ч. 4 ст. 62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги.

Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката (ч. 2 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Тобто, обсяг повноважень адвоката зазначається у договорі, а не в ордері, який є лише документом, що посвідчує повноваження адвоката на вчинення таких процесуальних дій.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ч. 4 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат зобов`язаний діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом, у тому числі з урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій.

Звернення до суду з використанням правничої допомоги інших осіб при реалізації права на справедливий суд (ст. 131-2 Конституції України, ст. 10 Закону України «Про судоустрій і статус суддів») передбачає надання до суду належних доказів дійсної волі особи, що є учасником справи, на уповноваження іншої особи щодо надання правничої допомоги. Такі докази повинні виключати будь-які сумніви стосовно справжності та чинності такого уповноваження на момент вчинення певної процесуальної дії, а також стосовно охоплення такої дії дійсним колом повноважень представника, що делеговані йому особою, яка реалізує право на справедливий суд. Представник повинен демонструвати повагу до суду, підтверджуючи наявність повноважень на представництво, а також не позбавляти довірителя права знати про дії представника, зокрема, стосовно звернення з позовною заявою до суду.

Як зазначила Велика Палата Верховного Суду у справі № 910/23346/16 від 13.03.2018, чітка та передбачувана вимога статті 131-2 Конституції України щодо належного представництва особи в суді є складовою частиною забезпечення ефективного захисту процесуальних прав кваліфікованою особою, функціонування системи правосуддя, відповідає гарантованому статтею 59 Конституції України праву на професійну правничу допомогу та не є обмеженням права на доступ до суду. Та дійшла висновку, що у разі відсутності довіреності з вичерпним переліком повноважень, правомочність адвоката як представника щодо підписання документів від імені свого довірителя, повинна підтверджуватись домовленістю сторін у договорі про надання правової допомоги, який засвідчує існування між клієнтом та адвокатом домовленості стосовно наданих йому повноважень чи шляхом окремого визначення такої дії у договорі.

Аналіз наведених норм діючого законодавства дає підстави для висновку, що, по-перше, повноваження представника позивача, яким є адвокат, повинні бути підтверджені оригіналом ордеру, виданого на ведення справи в суді або довіреністю; по-друге, ордер на відміну від довіреності, не вказує обсяг повноважень, наданих адвокату. Право на подання позову не є тотожним праву представника на підписання від імені позивача позовної заяви.

Отже, повноваження адвоката, зокрема, в даному випадку щодо підписання позовної заяви від імені позивача, повинно підтверджуватись домовленістю сторін у договорі про надання правової допомоги, який засвідчує існування між клієнтами та адвокатом домовленості стосовно об`єму наданих йому повноважень, шляхом окремого визначення такої дії у договорі.

Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 18 жовтня 2018 року у справі № 811/1507/18, від 29 травня 2019 року у справі № 202/5348/18.

Отже, представнику позивача адвокату Луєнку Ю.В. потрібно надати суду договір про надання правничої допомоги.

За таких обставин позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачу/представнику позивача строку для усунення зазначених недоліків.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.ст. 175, 185, 260 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Укртрансгаз» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди - залишити без руху.

Надати позивачу строк, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ним копії ухвали про залишення позовної заяви без руху, для усунення вказаних в ній недоліків.

У разі, якщо у встановлений строк виявлені недоліки не будуть усунуті, позовна заява буде вважатись не поданою та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Р.С. Ляшко