КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. ОДЕСИ
Справа № 947/9842/22
Провадження № 2-з/947/359/25
УХВАЛА

14.10.2025 року

Київський районний суд м. Одеси в складі головуючого судді Калініченко Л.В. розглянувши без повідомлення учасників справи заяву представника позивача Одеської міської ради про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою Київської окружної прокуратури міста Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮіГ», ОСОБА_1 про визнання незаконними та скасування рішення державного реєстратора та приватного нотаріуса,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Київського районного суду міста Одеси на розгляді перебуває цивільна справа за позовною заявою Київської окружної прокуратури міста Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮіГ», ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора Великодолинської селищної ради Овідіопольського району Одеської області Мельник Тетяни Іванівни про державну реєстрацію права власності на об`єкт самочинного будівництва за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 295,3 кв.м., житловою площею 108,6 кв.м. за ОСОБА_1 ; визнання незаконним та скасування рішення приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Дишлевою Т. В. від 07.12.2019 року з індексним номером 50082014, яким зареєстровані зміни об`єкту нерухомого за адресою: АДРЕСА_1 з реєстраційним номером 101.

Провадження по даній справі ухвалою суду від 22.10.2024 року зупинено до набрання законної сили судовим рішенням за наслідком розгляду справи №916/4165/23 за позовом керівника Київської окружної прокуратури міста Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю ЮІГ і Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування рішень державних реєстраторів, звільнення земельної ділянки шляхом знесення об`єкту самочинного будівництва.

10.10.2025 року до суду надійшла заява від представника позивача Одеської міської ради про забезпечення позову по справі №947/9842/22, шляхом встановлення заборони органам та суб`єктам державної реєстрації прав, у тому числі нотаріусам, приймати рішення та вчиняти дії, пов`язані з державною реєстрацією прав, внесенням записів та змін до них у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно щодо об`єкта нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101).

В обґрунтування заяви представник позивача посилається на те, що предметом позову станом на зараз є визнання незаконною та скасування державної реєстрації права власності та визнання незаконним та скасування внесення змін до об`єкту нерухомого майна з реєстраційним номером: 101.

Як зазначає позивач, земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 , використовується за відсутності документів, оформлення яких є необхідним для землекористування, а тому наявність на землях комунальної власності по суті самочинно збудованого об`єкта унеможливлює здійснення володіння, користування та розпорядження територіальною громадою м. Одеси земельною ділянкою, яка знаходиться під відповідним об`єктом.

У свою чергу, підставою для звернення Київською окружною прокуратурою м. Одеси в інтересах держави в особі Одеською міською радою до суду за захистом своїх прав та інтересів територіальної громади м. Одеси стало порушення прав на земельну ділянку комунальної власності за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з безпідставною та незаконною її забудовою.

Більше того, як зазначає позивач, подальше відчуження ТОВ «ЮіГ» нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , під час розгляду справи на користь інших осіб унеможливить виконання рішення суду у справі, адже відповідач вже не буде власником спірного майна. Отже, внаслідок цього для відновлення порушених та невизнаних прав позивача необхідно буде докласти значних зусиль, що полягатимуть у необхідності звернення із відповідним позовом (позовами) до нового власника (власників), а також оскарження відповідних реєстраційних дій та рішень, та/або залучення цих осіб до участі у цій справі. Однією з можливих перешкод цьому є заборона органам та суб`єктам державної реєстрації прав, у тому числі нотаріусам, приймати рішення та вчиняти дії, пов`язані з державною реєстрацією прав, внесенням записів та змін до них у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно щодо спірного об`єкта як вид забезпечення позову.

Крім того, в обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову, Одеська міська рада вказує, що під час розгляду справи, між ТОВ «ЮіГ» як іпотекодавцем та ОСОБА_2 як іпотекодержателем укладено договір іпотеки від 29.09.2022 року, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Запольською О.В., зареєстрований в реєстрі за № 437, 438. Предметом іпотеки є нежитлова будівля за адресою: АДРЕСА_1 , вартість предмета іпотеки становить 18 284 300,00 грн.

За наслідком чого, позивач вважає, що невжиття даного заходу забезпечення позову може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, якщо воно буде прийнято на користь Одеської міської ради, а також призвести до можливого порушення прав третіх осіб, на користь яких може бути відчужений вищезазначений об`єкт.

Щодо заявленого виду забезпечення позову, позивач зазначає, що оскільки усі дії з розпорядження спірним нерухомим майном підлягають державній реєстрації, заборона органам та суб`єктам державної реєстрації прав, у тому числі нотаріусам, приймати рішення та вчиняти дії, пов`язані з державною реєстрацією прав, внесенням записів та змін до них у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно щодо об`єкта нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101), є належним способом забезпечення позову, є абсолютно співмірними із заявленими позовними вимогами, оскільки така співмірність передбачає розумне співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких Одеська міська рада звертається до суду.

Додатково стороною позивача зазначено, що іншими відомостями, потрібними для забезпечення позову на час подання заяви, Одеська міська рада не володіє.

У відповідності до протоколу передачі судової справі раніше визначеному складу суду, справу за вказаною заявою розподілено головуючому судді Калініченко Л.В. та передано головуючому судді 13.10.2025 року.

Згідно з п.3 ч.1 ст.152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Ухвалою суду від 14.10.2025 року поновлено провадження по цивільній справі №947/9842/22, для розгляду заяви позивача Одеської міської ради про забезпечення позову.

Також, оглянувши подану до суду заяву про забезпечення позову, судом встановлено її відповідність вимогам встановленим ст. 151 ЦПК України, у зв`язку з чим заяву позивача Одеської міської ради про забезпечення позову по цивільній справі №947/9842/22 прийнято до розгляду, розгляд якої вирішено провести без повідомлення учасників справи.

Дослідивши подану до суду заяву, оглянувши матеріали справи, суд дійшов до висновку про необґрунтованість поданої до суду заяви, з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною 1 статті 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується зокрема: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Отже, заявлений до вжиття захід забезпечення позову відповідає можливим видам забезпечення позову визначених статтею 150 ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно з ч.3 ст.150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. (п.4 постанови Пленуму ВСУ від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»).

Також, суд враховує, що відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6 -605 цс16 від 25.05.2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м. Києва та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо).

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Отже, в кожному конкретному випадку розглядаючи заяву про забезпечення позову суду належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

Зазначена правова позиція узгоджується з висновком Верховного Суду викладеним в постанові від 13 січня 2020 року по справі №922/2163/17, який є обов`язковим для суду при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, у відповідності до ч.4 ст.263 ЦПК України.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 травня 2021 року у справі №914/1570/20 (провадження № 12-90гс20) вказано, що: «Під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Таким чином, особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. При цьому важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення. Отже, при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову уконкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами.».

Отже, у кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову суд має здійснити: 1) оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; 2) забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; 3) з`ясувати зв`язок між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; 4) ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; 5) запобігання порушенню прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у зв`язку з вжиттям таких заходів.

При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

Досліджуючи обґрунтованість поданої до суду заяви про забезпечення позову по даній справі та наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову шляхом встановлення заборони органам та суб`єктам державної реєстрації прав, у тому числі нотаріусам, приймати рішення та вчиняти дії, пов`язані з державною реєстрацією прав, внесенням записів та змін до них у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно щодо об`єкта нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101), суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи між сторонами виник спір з приводу об`єкту нерухомого майна, нежитлового приміщення, загальною площею (кв.м.): 582, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, право власності на яке зареєстроване за відповідачем ТОВ «ЮІГ», .

За наслідком виниклого спору між сторонами, 25.05.2022 року Київська окружна прокуратура в інтересах держави в особі Одеської міської ради звернулась до Київського районного суду міста Одеси з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮіГ», ОСОБА_1 про визнання незаконними та скасування рішень реєстраторів про реєстрацію права власності, визнання правочину недійсним, припинення права власності та приведення земельної ділянки до попереднього стану, в якій позивачем були заявлені вимоги:

- визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора Великодолинської селищної ради Овідіополького району Одеської області Мельник Тетяни Іванівни про державну реєстрацію права власності на об`єкт самочинного будівництва за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 295,3 кв.м, житловою площею 108,6 кв.м за ОСОБА_1 ;

- визнати незаконним та скасувати рішення приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Дишлевої Т.В. від 07.12.2019 з індексним номером 50082014, яким зареєстровані зміни об`єкту нерухомого за адресою: АДРЕСА_1 з реєстраційним номером 101;

- визнати недійсним акт приймання-передачі нерухомого майна, серія та номер: 2075, 2076 від 11.12.2019, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «ЮІГ», на передачу останньому в якості внеску до статутного капіталу нерухомого майна, а саме: нежитлової будівлі, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 295,3 кв.м, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Запольською О.В.;

- визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області Заболотного Олександра Олександровича від 13.12.2019, індексний номер рішення: 50192182, яким зареєстровано право власності на об`єкт самочинного будівництва за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 295,3 кв.м, за ТОВ «ЮІГ»;

- визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора Великодолинської селищної ради Овідіополького району Одеської області Турецького О.С. від 08.04.2021 з індексним номером 57528540, яким внесені зміни до розділу в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо будівлі з реєстраційним номером 101, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 з 295,3 кв.м на 582 кв.м;

- припинити право власності Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮІГ» на нежитлове приміщення площею 582 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 шляхом скасування державної реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101);

- зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮІГ» звільнити земельну ділянку шляхом знесення об`єкту самочинного будівництва за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом з позовом позивачем до суду було надано заяву про забезпечення позову.

Ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 27.05.2022 року заяву Київської окружної прокуратури міста Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради про забезпечення позову задоволено та накладено арешт на об`єкт нерухомого майна, нежитлове приміщення, загальною площею (кв.м.): 582, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 26 серпня 2022 року провадження у вказаній цивільній справі закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України та роз`яснено, що цей спір підсудний судам в порядку господарського судочинства, в даному випадку Господарському суду Одеської області.

29.08.2022 року представником ТОВ «ЮіГ» подано до суду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, яке в свою чергу задоволено ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 05.09.2022 року.

Не погодившись з ухвалами Київського районного суду міста Одеси від 26.08.2022 року, Київською окружною прокуратурою міста Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради 14.09.2022 року подано безпосередньо до Одеського апеляційного суду апеляційну скаргу.

За наслідком розгляду апеляційної скарги на ухвалу Київського районного суду міста Одеси від 26.08.2022 року, Одеським апеляційним судом 14.10.2022 року ухвалено постанову, якою апеляційну скаргу керівника Київської окружної прокуратури міста Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради задоволено частково. Ухвалу Київського районного суду міста Одеси від 26.08.2022 року про закриття провадження по справі в частині позовних вимог про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора Великодолинської селищної ради Овідіопольського району Одеської області Мельник Тетяни Іванівни про державну реєстрацію права власності на об`єкт самочинного будівництва за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 295,3 кв.м., житловою площею 108,6 кв.м. за ОСОБА_1 ; визнання незаконним та скасування рішення приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Дишлевою Т. В. від 07.12.2019 року з індексним номером 50082014, яким зареєстровані зміни об`єкту нерухомого за адресою: АДРЕСА_1 з реєстраційним номером 101 скасовано та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. В іншій частині ухвалу суду залишено без змін.

За наслідком розгляду апеляційної скарги керівника Київської окружної прокуратури міста Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради на ухвалу Київського районного суду міста Одеси від 05.09.2022 року про скасування заходів забезпечення позову, постановою Одеського апеляційного суду від 22.11.2022 року апеляційну скаргу керівника Київської окружної прокуратури міста Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради задоволено. Ухвалу Київського районного суду міста Одеси від 05.09.2022 року скасовано. В задоволенні зави представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮІГ» - Фоменко Ірини Іванівни про скасування заходів забезпечення позову по справі №947/9842/22 відмовлено.

26.12.2022 року з Одеського апеляційного суду надійшли матеріали цивільної справи №947/9842/22 до Київського районного суду міста Одеси.

У листопаді 2022 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга заступника керівника Одеської обласної прокуратури на ухвалу Київського районного суду міста Одеси від 26.08.2022 року та постанову Одеського апеляційного суду від 14.10.2022 року.

02.01.2023 року матеріали цивільної справи №947/9842/22 були скеровані на адресу Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду на вимогу запиту від 14.12.2022 року.

Постановою Верховного Суду від 28.06.2023 року касаційну скаргу заступника керівника Одеської обласної прокуратури залишено без задоволення. Ухвалу Київського районного суду міста Одеси від 26.08.2022 року та постанову Одеського апеляційного суду від 14.10.2022 року в частині закриття провадження за позовними вимогами Київської окружної прокуратури міста Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮіГ», ОСОБА_1 про визнання недійсним акта приймання-передачі нерухомого майна, визнання незаконним та скасування рішень державного реєстратора Затоківської селищної ради та Великодолинської селищної ради, припинення права власності на нежитлове приміщення, зобов`язання звільни земельну ділянку залишено без змін.

25.08.2023 року на адресу Київського районного суду міста Одеси були повернуті матеріали цивільної справи №947/9842/22 після розгляду з Верховного Суду.

Ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 18.10.2023 року клопотання представника відповідача ТОВ «ЮіГ» Злотьої Анастасії Олександрівни про скасування заходів забезпечення позову залишено без задоволення.

Отже, наразі в провадженні суду перебуває цивільна справа за позовною заявою Київської окружної прокуратури міста Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮіГ», ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора Великодолинської селищної ради Овідіопольського району Одеської області Мельник Тетяни Іванівни про державну реєстрацію права власності на об`єкт самочинного будівництва за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 295,3 кв.м., житловою площею 108,6 кв.м. за ОСОБА_1 ; визнання незаконним та скасування рішення приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Дишлевою Т. В. від 07.12.2019 року з індексним номером 50082014, яким зареєстровані зміни об`єкту нерухомого за адресою: АДРЕСА_1 з реєстраційним номером 101, в рамках якої діють вжиті ухвалою суду від 27.05.2022 року заходи забезпечення позову у виді арешту на об`єкт нерухомого майна - нежитлове приміщення, загальною площею (кв.м.): 582, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101.

Вжитий судом захід забезпечення позову є видом забезпечення позову, передбаченим статтею 150 ЦПК України і відповідає предмету позову та, водночас, вжиття такого заходу не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямовано лише на збереження існуючого становища до завершення розгляду справи.

За наслідком чого, приймаючи, що в межах даної справи наявні вжиті заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне нерухоме майно, суд доходить до висновку, що заявником фактично порушено питання про вжиття додаткових заходів забезпечення позову.

Поряд з цим, будь-яких доказів на підтвердження того, що вжиті ухвалою суду від 27.05.2022 року заходи забезпечення позову у виді арешту на об`єкт спірного нерухомого майна, є неефективним заходом забезпечення позову та не може забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, за наслідком вчинення відповідачами будь-яких дій, позивачем не надано і не доведено.

Щодо доводів сторони позивача про наявність в останнього інформації про передання спірного об`єкту в іпотеку на підставі договору іпотеки від 26.09.2022 року, за реєстровими №437, 438, під час розгляду справи, як обґрунтування необхідності вжиття заявлених заходів забезпечення позову у виді заборони вчинення будь-яких реєстраційних дій, судом не приймаються як необхідність у вжиті додаткових заходів, оскільки у відповідності до наявної в матеріалах справи інформації вбачається, що укладення вказаного договору іпотеки від 26.09.2022 року мало місце в період скасування ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 05.09.2022 року заходів забезпечення позову вжитих ухвалою суду від 27.05.2022 року. Однак, в подальшому постановою Одеського апеляційного суду від 22.11.2022 року ухвалу Київського районного суду міста Одеси від 05.09.2022 року скасовано.

За наслідком чого, вжиті ухвалою суду від 27.05.2022 року заходи забезпечення позову в даній справі починаючи з 22.11.2022 року продовжують діяти та є чинними.

Доказів, що відповідачами вчиняються будь-які дії з приводу спірного нерухомого майна, що потребує одночасного вжиття додаткового заходи забезпечення позову у заявлений спосіб шляхом встановлення заборони органам та суб`єктам державної реєстрації прав, у тому числі нотаріусам, приймати рішення та вчиняти дії, пов`язані з державною реєстрацією прав, внесенням записів та змін до них у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно щодо спірного об`єкту нерухомого майна, позивачем не надано.

Одночасно судом ураховується висновок Верховного Суду викладений у постанові від 19.02.2021 року по справі № 643/12369/19 відповідно до якого, арешт майна - це накладення заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна. Заборона на відчуження об`єкта нерухомого майна це перешкода у вільному розпорядженні майном. Верховний Суд звернув увагу, що арешт майна і заборона на відчуження майна є самостійними видами (способами) забезпечення позову, обидва способи за правовою сутністю обмежують право відповідача розпоряджатися спірним майном, але вони є різними для виконання ухвали про забезпечення позову, тому суттєвого значення у виборі їх застосування немає для вирішення справи та способу забезпечення позову.

Приймаючи вищевикладене, суд доходить до висновку про необґрунтованість викладених позивачем доводів в обґрунтування необхідності вжиття заявлених заходів забезпечення позову до вже існуючих, у зв`язку з чим у задоволенні заяви Одеської міської ради від 10.10.2025 року за вх. №71506/25, слід відмовити.

Також, приймаючи, що ухвалою суду від 14.10.2025 року було поновлено провадження у даній справі для розгляду даної заяви про забезпечення позову, а підстави для зупинення провадження у даній справі за наслідком яких ухвалою суду від 22.10.2024 року було зупинено провадження, не усунуті та продовжують бути актуальними, суд вважає за необхідне зупинити провадження по цивільній справі №947/9842/22 за підставами, які слугували підставою зупинення провадження за ухвалою суду від 22.10.2024 року, а саме на підставі п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України до набрання законної сили судовим рішенням за наслідком розгляду справи №916/4165/23 за позовом керівника Київської окружної прокуратури міста Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю ЮІГ і Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування рішень державних реєстраторів, звільнення земельної ділянки шляхом знесення об`єкту самочинного будівництва.

Керуючись ст. ст. 149-153, 251, 253, 352, 353, 354 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивача Одеської міської ради про забезпечення позову по цивільній справі №947/9842/22 за позовною заявою Київської окружної прокуратури міста Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮіГ», ОСОБА_1 про визнання незаконними та скасування рішення державного реєстратора та приватного нотаріуса залишити без задоволення.

Зупинити провадження по цивільній справі №947/9842/22 за позовною заявою Київської окружної прокуратури міста Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮіГ», ОСОБА_1 про визнання незаконними та скасування рішення державного реєстратора та приватного нотаріуса, до набрання законної сили судовим рішенням за наслідком розгляду справи №916/4165/23 за позовом керівника Київської окружної прокуратури міста Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю ЮІГ і Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування рішень державних реєстраторів, звільнення земельної ділянки шляхом знесення об`єкту самочинного будівництва.

Зобов`язати сторін по справі невідкладно повідомити суд про набрання законної сили судовим рішенням за наслідком розгляду справи №916/4165/23, розгляд якої здійснюється в порядку господарського судочинства.

Копію ухвали невідкладно надіслати учасникам справи.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Головуючий Л. В. Калініченко