УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2025 року м. Київ

Суддя Солом`янського районного суду міста Києва Ішуніна Л. М., розглянувши заяву представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Лесь Ірини Олександрівни про забезпечення доказів до подання позову,

В С Т А Н О В И В:

До Солом`янського районного суду міста Києва надійшла заява представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Лесь І. О. про забезпечення доказів до подання позову, в якій вона просить звернутися з судовим дорученням про надання правової допомоги до компетентного органу Сполучених Штатів Америки з проханням провести певні процесуальні дії, а саме, витребувати від Meta Platform, Inc( Менло Парк, СА 94025 , 1601 Willow Road, Menlo Park, CA 94025) таку інформацію:

- коли була створена сторінка користувача мережі «Facebook» під назвою « ОСОБА_2 », яка знаходилась на вебсайті за гіперпосиланням: ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- які ідентифікаційні данні (електронна пошта, номер телефону тощо) були використані для реєстрації та входу в профіль за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- з яких IP-адрес здійснювався (здійснюється) вхід на сторінку за гіперпосиланням: ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровану на ім`я « ОСОБА_2 ».

Заява мотивована тим, що заявник має намір звернутися до суду з позовом про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірних відомостей та відшкодування моральної шкоди, оскільки на вебсайті соціальної мережі «Facebook» користувачем акаунту на ім`я « ОСОБА_2 » (ІНФОРМАЦІЯ_1 ) опубліковано дописи з використанням фотознімку та відеозапису, які порушують права ОСОБА_1 на повагу до її гідності, честі, недоторканості та ділової репутації. При цьому, встановлено, що розміщений на акаунті на ім`я « ОСОБА_2 » фотознімок, на якому зображена особа жіночої статі активно використовується у мережі Інтернет під час створення аналогічних фейкових акаунтів іншими користувачами під різними іменами.

У зв`язку з викладеним, виникла потреба у витребуванні вищевказаної інформації, що може містити дані, які матимуть значення для правильного вирішення спору, тому представник заявника звернулася до суду з указаною заявою.

Суд, вивчивши заяву про забезпечення доказів приходить до наступного висновку.

Відповідно до частини першої та третьої статті 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Згідно з частиною другою статті 116 ЦПК України, способами забезпечення судом доказів є, зокрема, витребування та (або) огляд доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Отже, підставою для вжиття заходів забезпечення доказів є наявність обґрунтованого припущення, що внаслідок незастосування даних заходів засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Згідно з правовою позицією, викладеною у постановах Великої Палати Верховного Суду від 11 березня 2020 року у справі № 9901/608/19 та від 03 липня 2019 року у справі № 9901/845/18, суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим (частина перша статті 116 ЦПК України). Процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено. Забезпечення доказів - це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмету доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів. Разом з цим, згідно зі статтею 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Отже, необхідно розрізняти витребування доказів як спосіб забезпечення доказів, що в майбутньому можуть бути втрачені або їх подання виявиться ускладненим (статті 116-119 ЦПК України), та витребування доказів у разі неможливості учасниками справи самостійно їх надати (стаття 84 ЦПК України).

Аналізуючи наведені положення у зіставленні з вимогами заявника насамперед треба зауважити, що процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено.

Відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 117 ЦПК України у заяві про забезпечення доказів зазначається, зокрема докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини для доказування яких вони необхідні, обґрунтування необхідності забезпечення доказів.

У порушення пункту 5 частини першої статті 117 ЦПК України заявник не обґрунтувала, що витребування необхідних доказів може стати неможливим або ускладненим під час судового розгляду. Тобто, заявником не надано доказів, що дані докази можуть бути втраченими або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Враховуючи вищевикладене, заявлені вимоги по суті є клопотанням про витребування доказів, адже заявником не зазначено жодної обставини наявності ризику втрати доказів, забезпечити які вона просить суд, крім того, не надано доказів, що вказані документи у майбутньому не вдасться отримати взагалі.

Крім того, відповідно до частини четвертої статті 116 ЦПК України забезпечення доказів до подання позовної заяви здійснюється судом першої інстанції за місцезнаходженням засобу доказування або за місцем, де повинна бути вчинена відповідна процесуальна дія. Забезпечення доказів після подання позовної заяви здійснюється судом, який розглядає справу.

Водночас, з огляду на наведені норми, заявником не обґрунтовано підсудність поданої заяви саме Солом`янському районному суду міста Києва, оскільки заява не містить доказів, що засіб доказування або місце вчинення відповідної процесуальної дії знаходиться на території Солом`янського району міста Києва.

Відповідно до частини четвертої статті 117 ЦПК України суд, встановивши, що клопотання (заява) про забезпечення доказів подано без додержання вимог цієї статті, повертає його заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про повернення заяви заявнику.

Разом з тим, суд керуючись своїм правом, вважає за можливе роз`яснити, що заявник може звернутися до суду з клопотанням про витребування таких доказів при розгляді справи по суті.

На підставі викладеного та керуючись статтями 116, 117, 118, 260 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Лесь Ірини Олександрівни про забезпечення доказів до подання позову повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Л. М. Ішуніна