Тарутинський районний суд Одеської області
_________________________________________________________________________
Провадження по справі № 2/514/257/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2025 року с-ще Бессарабське

Тарутинський районний суд Одеської області у складі:

головуючого суді Кирилюк І.М.

при секретарі судового засідання Царан К.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» (далі -ТОВ «ФК «Ейс») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2024 року ТОВ «ФК «Ейс» звернулося до Київського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позову зазначає, що 09.03.2021 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 876329614, відповідно до умов якого товариство зобов`язується надати позичальникові кредит у сумі 17 000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за його користування.

На підставі договору факторингу від 28.11.2018№ 28/1118-01, укладеного між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» ( далі ¬ Товариство) та ТОВ «Таліон Плюс» право вимоги за кредитним договором № 876329614 перейшло до ТОВ «Таліон Плюс».

05 серпня 2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» укладено договір факторингу № 05/0820-01, за умовами якого до ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 876329614.

17.04.2024 між ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» та ТОВ «ФК «Ейс» укладено договір факторингу № 17/04/24, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Ейс» відступлене право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 876329614.

З набуттям ТОВ «ФК «Ейс» права вимоги до відповідача, остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості.

ТОВ «ФК «Ейс» просить суд стягнути на його користь з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором (відповідно до виписки з особового рахунку за кредитним договором № 876329614), яка складається з заборгованості по кредиту у сумі 14 365 грн 46 коп та несплаченим відсоткам за його користування у сумі 16 397 грн 94 коп. Також позивач просить стягнути на його користь судові витрати, пов`язані з підготовкою позовних матеріалів, їх складенням, зверненням з позовом до суду та супроводження провадження у суді .

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 08 жовтня 2024 року справу передано за територіальною підсудністю до Болградського районного суду Одеської області.

Ухвалою Болградського районного суду Одеської області від 10 січня 2025 року за клопотанням позивача справу направлено за територіальною підсудністю до Тарутинського районного суду Одеської області (зареєстрованим місцем проживання відповідача).

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи у Тарутинському районному суді Одеської області визначено головуючим суддею Кирилюк І.М.

Ухвалою суду від 07 лютого 2025 року відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, надано відповідачу 15-денний строк для подання відзиву.

Справа неодноразово відкладалась за клопотаннями відповідача у зв`язку із неотриманням за зареєстрованою адресою проживання копії позову та доданих до нього матеріалів; необхідністю звернутися за отриманням безоплатної правничої допомоги. Разом з цим відповідач не скористалась право подати відзив на позов.

19 серпня 2025 року до суду надійшли заяви відповідача ОСОБА_1 , допомогу в оформленні яких здійснювала завідувач сектору «Тарутинське бюро правничої допомоги» Південного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги Нєдова С.В., про витребування оригіналів доказів на підтвердження обставин, а також про застосування строку позовної давності до спірних правовідносин.

03 вересня 2025 року від представника позивача надійшло заперечення на клопотання, у якому зазначено, що позовну заяву та додані до нього документи подані в електронній формі , що узгоджується з правилами, встановленими Законом України «Про електронний документ та електронний документообіг» та нормами Цивільного процесуального кодексу України. Подачу позову у серпні 2024 року позивач пояснив тим, що лише у липні 2025 року набув право вимоги за договором факторингу

У судовому засіданні, призначеному на 10 жовтня 2025 року, взяла участь відповідач.

Позивач участі у судовому засіданні не взяв, у позові міститься заява про розгляд справи без участі його представника ( а.с. 7 зв. б.).

Заслухавши думку відповідача, керуючись ст. 223 ЦПК України, суд дійшов висновку проводити розгляд справи без участі представника позивача, належним чином повідомленого про дату, час та місце проведення засідання.

В ході судового розгляду справи суд прийняв протокольне рішення про відмову у задоволенні клопотання про витребування оригіналів доказів, поданих позивачем разом з позовом в електронній формі, оскільки відповідач не обґрунтувала у клопотанні необхідність витребування оригіналів таких доказів.

Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Судом встановлено наступні обставини у справі.

ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ОСОБА_1 09.03.2021 року уклали кредитний договір № 876329614, відповідно до умов якого Товариство надало ОСОБА_1 кредит у розмірі 17 100 грн. 00 коп. строком на 126 днів, а позичальник зобов`язалась повернути позику та сплатити проценти за його користування 237, 25 % річних, що становить 0,65% в день від суми кредиту на час користування ним (дисконтна процентна ставка за умови належного виконання умов договору згідно зі встановленим графіком платежів, який є невід`ємною частиною договору, або сплатити проценти 474, 50 річних, що становить 1, 30 % в день від суми кредиту за час користування ним (базова процентна ставка).

Згідно з пунктом Договору 1.7 та графіком платежів сторони домовились, що повернення кредиту частинами та нарахованих процентів здійснюється раз в два тижні (кожні 14 днів).

Наведені обставини підтверджуються доданим до позову копією договору кредиту, графіку платежів, паспорту споживчого кредиту продукту «Комфорт» до Договору №876329614 від 09.03.2021 року, Правилами ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» надання грошових коштів у позику, зокрема на умовах фінансового кредиту продукту «Комфорт» (а.с. 12, 13- 14, 68-71, 81).

Кредитний договір ОСОБА_1 підписала використовуючи одноразовий персональний ідентифікатор MNV7J3G7, надісланим їй на електронну пошту, зазначену у заявці , оформленій нею на офіційному сайті Товариства www.moneyveo.ua. ( а.с.15,16).

Оформлюючи заявку на кредитування, відповідач надала первісному кредитору всі персональні дані, які були перевірені з метою прийняття рішення Товариством щодо погодження такої заявки (а.с. 15).

Платіжним дорученням № ab17eda8-3681-4ff2-8422-781157fdfa5c від 09.03 2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало кошти ОСОБА_1 на платіжну картку 4149-49ХХ-ХХХХ-2113 (а.с. 26). Вказана обставина також підтверджується повідомленням ПАТ КБ «Приват банк» про зарахування платежів на картки клієнтів ( а.с. 79-80.)

Згідно зі складеним ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» розрахунком заборгованості, доданим до позовної заяви ( а.с.37-38), відповідач здійснила дві оплати: 23.03.2021 у сумі 2 863 грн 87 коп та 07.04.2021 року у сумі 2 900 грн, - що складає в сумі 5 763 грн 87 коп. В решті відповідач взяті на себе зобов`язання за договором не виконала.

В судовому засіданні відповідач не заперечувала наведені фактичні обставини у справі.

Згідно з договором факторингу № 28/1118-01, укладеним 28. 11.2018 року ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс», строк дії якого сторони продовжили до 31 грудня 2022 року, право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 876329614 відповідно до реєстру прав вимоги № 140 від 29.05.2021 року перейшло до ТОВ «Таліон Плюс» ( а.с. 28, 29- 32, 33, 34-35 72-75).

Згідно з договором факторингу, укладеному 05 серпня 2020 року ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» № 05/0820-01, строк дії якого сторони продовжили до 30.12. 2024 року ( а.с. 49), право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 876329614 відповідно до реєстру прав вимоги № 9 від 30.05.2023 року набуло ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» (а.с. 48, 49, 50- 55).

17.07.2024 ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» та ТОВ «ФК «Ейс» уклали договір факторингу № 17/07/24, відповідно до умов якого право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 876329614, згідно з реєстром боржників (а.с.77-78) відступлено ТОВ «ФК «Ейс» (а.с. 39-42).

Розмір заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором, право вимоги якої набув позивач, за час переходу такого права від первісного кредитора до позивача у цій справі, як фактора, не змінився, що підтверджується відповідними розрахунками (а.с. 37-38, 76-77).

Як убачається з наданої ТОВ «ФК «Ейс» виписки з особового рахунку за кредитним договором № 876329614 ОСОБА_1 має заборгованість у розмірі 30763 грн 40 коп, з яких 14 365 грн 46 коп заборгованість по кредиту та 16 397 грн 94 коп - заборгованість за несплаченими за користування кредитом відсотками ( а.с.27).

Надаючи правову оцінку наведеним обставинам, суд виходить з такого.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку ( ст. 509 Ц К України)

Сторонами у зобов`язанні є і боржник і кредитор ( ст. 510 Ц К України)

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України.

Укладення договору є підставою для виникнення зобов`язань (ч.2 ст. 509 ЦК України).

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти ( ч.1 ст.1054 ЦК України).

Договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором ( п.1-1 ч.1 ст.1 Закону України «Про споживне кредитування».

Кредитодавцем у розумінні зазначеного Закону є банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право надавати споживчі кредити ( п.7 ч.1 ст. 1 Закону «Про споживче кредитування»).

Порядком споживчого кредитування передбачено, що кредитодавець встановлює можливість укладення договору про споживчий кредит на підставі відповідного запиту (заяви) споживача, у тому числі з використанням засобів дистанційного зв`язку, та оцінки кредитоспроможності споживача (ч.2 ст. 14 Закону України «Про споживне кредитування»).

Відповідно до Закону «Про споживче кредитування» та Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії» такий договір може укладатися шляхом приєднання, коли він складається із індивідуальної і публічної частини договору (ст. 634 ЦК України, ч.2 ст. 13 Закону «Про споживче кредитування», ч.5 ст. 9 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії»).

Положеннями ЦК України, які застосовуються до кредитного договору, передбачено, що такий договір є укладеним з моменту передання грошей. Позичальник зобов`язаний повернути грошові кошти у такій самій сумі у строк та в порядку, що встановлені договором (ст. 1046 ЦК України ст.1049 ЦК України).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, серед іншого, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з вимогами Закону України «Про споживче кредитування» відступлення права вимоги за договором про споживчий кредит допускається фінансовій установі, яка відповідно до закону має право надавати кошти у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, та/або послуги з факторингу (ч.2 ст. 18 Закону України «Про споживче кредитування»).

За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) ( ч.1 ст.1077 ЦК України).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України).

Ураховуючи, що на підставі наданих доказів установлено, що ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання щодо повернення отриманих коштів за укладеним договором про надання кредиту, право вимоги за яким перейшло до позивача, не виконала, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення заборгованості.

Разом з цим відповідач у письмовій заяві до суду від 19.08.2025 року, яку підтримала у судовому засіданні, просила застосувати строк позовної давності у спірних правовідносинах, посилаючись на те, що договір був укладений у 2021 році, жодних повідомлень на її адресу з того часу не надходило і їй важко згадати всі обставини. Окрім того зазначила, що вважає нараховані проценти за користування кредитом надмірними, що порушує її права, як споживача.

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.4 ст. 261 ЦК України).

За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч.5 ст. 261 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) ст. 610 ЦК України.

Відповідно до ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до суду.

Згідно з умовами кредитного договору № 876329614, паспортом споживчого кредиту продукту «Комфорт» та Правилами ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» надання грошових коштів у позику, зокрема на умовах фінансового кредиту продукту «Комфорт» , які є невід`ємною частиною договору кредиту, відповідач отримала кредитні кошти на умовах строковості, зворотності, платності строком на 126 днів, який сплив 13 липня 2021 року .

Розрахунки заборгованості ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» засвідчують, що відповідач останній переказ коштів на виконання умов кредитного договору здійснила 07 квітня 2021 року.

Таким чином строк позовної давності для реалізації права на стягнення в судовому порядку заборгованості за кредитним договором№ 876329614 сплив 13 липня 2024 року.

ТОВ «ФК «Ейс» сформувало позовну заяву в системі «Електронний суд» 30 серпня 2024 року, яка була зареєстрована у Київському районному суді м. Одеса 02 вересня 2024 року.

На час звернення позивачем до суду діяв пункт 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, який зупиняв перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX.

Введений на території України режим воєнного стану діє дотепер.

Згідно із Законом України від 14 травня 2025 року № 4434-ІХ «Про внесення зміни до розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності», який набув чинності 04 вересня 2025 року, зазначений пункт виключений із Прикінцевих та перехідних положень ЦК України

Отже на час закінчення строку позовної давності у спірних правовідносинах та звернення ТОВ «ФК «Ейс» з позовом до суду у серпні 2024 року, строк позовної давності був зупинений.

Частиною 3 ст. 263 ЦК України передбачено, що від дня припинення обставин, що були підставою для зупинення перебігу позовної давності, перебіг позовної давності продовжується з урахуванням часу, що минув до його зупинення.

Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позивач звернувся до суду за захистом майнових прав за кредитним договором в межах строку позовної давності, тому, заява ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

Посилання відповідача на надмірність нарахованих процентів за користування кредитом суд вважає необґрунтованими, оскільки їх розмір був погоджений сторонами у кредитному договорі та узгоджувався з нормами Закону України «Про споживче кредитування», у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин. Також суд зауважує, що розмір процентів не перевищує суми наданого відповідачу у користування кредиту.

Вирішуючи питання про розподіл витрат суд виходить з такого.

Згідно з ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зазначено, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат».

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження витрат на правничу допомогу представником позивача надані: договір про надання правничої допомоги та додаткова угода, укладені позивачем ТОВ ФК «Ейс» та Адвокатським бюро «Тараненко та Партнери», протокол погодження вартості послуг, акт виконаних робіт , з якого вбачається перелік виконаних робіт та їх вартість - 6000 грн.

Ураховуючи наведене, з урахуванням критерію співмірності зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом, та обсягом виконання відповідних робіт, а також складного матеріального положення відповідача, яка самотужки виховує малолітню дитину, суд дійшов висновку про можливість зменшення розміру таких витрат, що підлягають стягненню з відповідача до 2000 грн.

Керуючись ст. ст. 259, 274-279, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий Тарутинським РВ ГУМВС України в Одеській області 26 жовтня 2011 року, РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» (адреса: 02090, м. Київ, Алматинська, 8, офіс 310 А, ) заборгованість за кредитним договором № 876329614 від 09.03.2021 року у сумі 30 763 (тридцять тисяч сімсот шістдесят три) грн 40 ( сорок) коп.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий Тарутинським РВ ГУМВС України в Одеській області 26 жовтня 2011 року, РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» (адреса: 02090, м. Київ, Алматинська, 8, офіс 310 А, ) судові витрати: 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп. судового збору та витрати на правничу допомогу у сумі 2000 ( дві тисячі) грн.

В решті позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня вручення копії рішення.

Суддя І.М. Кирилюк