УХВАЛА

03 жовтня 2025 року

м. Київ

справа № 371/893/23

провадження № 61-16659св24

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ситнік О. М. (суддя-доповідач), Сердюка В. В., Фаловської І. М.

розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Рудика Юрія Володимировича на рішення Миронівського районного суду Київської області від 08 травня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 11 листопада 2024 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового слідства, прокуратури та

ВСТАНОВИВ:

24 січня 2025 року представник ОСОБА_1 - адвокат Рудик Ю. В. засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Миронівського районного суду Київської області від 08 травня

2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 11 листопада 2024 року, в якій просить їх скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

10 лютого 2025 року ухвалою Верховного Суду касаційну скаргу залишено без руху та надано заявнику десять днів з дня отримання копії ухвали для усунення зазначених у ній недоліків, а саме для подання нового клопотання (заяви) про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення із наведенням інших підстав для його поновлення.

Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.

Судом роз`яснено, якщо у зазначений строк заявник не звернеться до суду касаційної інстанції із клопотанням (заявою) про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень із наведенням підстав для його поновлення, у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.

Копію вказаної ухвали направлено ОСОБА_1 та його адвокату

Рудику Ю. В. на зазначені в касаційній скарзі поштові адреси 14 лютого 2025 року та повторно 25 квітня 2025 року.

05 серпня 2025 року ухвалою Верховного Суду продовжено встановлений судом процесуальний строк на усунення недоліків касаційної скарги, зазначених в ухвалі Верховного Суду від 10 лютого 2025 року, на п`ять днів з дня отримання копії ухвали.

Необхідно відмовити у відкритті касаційного провадження з таких підстав.

26 серпня 2025 року до Верховного Суду повернулося повідомлення про вручення 22 серпня 2025 року ОСОБА_1 копії ухвали Верховного Суду

від 05 серпня 2025 року.

05 вересня 2025 року до Верховного Суду повернулося повідомлення про вручення 01 вересня 2025 року представнику ОСОБА_1 - адвокату Рудику Ю. В. копії ухвали Верховного Суду від 05 серпня 2025 року.

Тобто строк на усунення недоліків касаційної скарги, який встановлено ухвалою від 05 серпня 2025 року, розпочався для заявника 25 серпня 2025 року (отримання ОСОБА_1 ухвали Верховного Суду від 05 серпня 2025 року) та закінчився 29 серпня 2025 року.

18 вересня 2025 року представник ОСОБА_1 - адвокат Рудик Ю. В. подав до Верховного Суду нову редакцію касаційної скарги на рішення Миронівського районного суду Київської області від 08 травня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 11 листопада 2024 року, тобто з пропуском встановленого судом строку на вчинення процесуальної дії.

Клопотання про поновлення строку для подачі заяви усунення недоліків заявником не надано.

Отримавши ухвалу Верховного Суду від 05 серпня 2025 року, ні ОСОБА_1 , ні його представник - адвокат Рудик Ю. В. не виконали у відведений судом строк (5 днів) вимог ухвали, що перешкоджає суду касаційної інстанції вирішити питання про відкриття касаційного провадження.

Ініціювавши судовий розгляд справи, заявник насамперед повинен активно використовувати визначені законом процесуальні права, здійснювати їх з метою, з якою такі права надано. Реалізація особою процесуальних прав невіддільна від виконання нею процесуального обов`язку щодо сприяння встановленню в судовому процесі дійсних обставин у справі з метою отримання правосудного судового рішення.

Необхідно також враховувати правову позицію Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), зокрема в справі «Пономарьов проти України», згідно з якою сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

З часу подання в січні 2025 року касаційної скарги заявник належним чином не цікавився ініційованим ним провадженням (скаргою), заяв, клопотань до Верховного Суду не подавав.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

ЄСПЛ зазначив, що праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (рішення ЄСПЛ від 07 липня 1989 року в справі Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії, № 11681/85, § 35).

ЄСПЛ зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (рішення ЄСПЛ від 21 грудня 2010 року в справі Перетяка і Шереметьєв проти України, № 17160/06 та № 35548/06, § 34).

Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного в постанові від 28 квітня 2021 року в справі № 640/3393/19 (провадження

№ 11-24апп21), який є обов`язковим для застосування судами, процесуальне законодавство встановлює певний порядок дій суду під час виявлення недоліків, зокрема, апеляційної скарги. Як у випадку невиконання вимог статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) щодо форми та змісту скарги, так і вимог щодо дотримання строку апеляційного оскарження, зокрема відсутності відповідного клопотання чи визнання вказаних у ньому підстав неповажними, - апеляційна скарга залишається без руху.

Водночас неусунення певних недоліків скарги передбачають різні правові наслідки, а саме:

- повернення судом апеляційної інстанції скарги - у разі неусунення недоліків щодо її форми та змісту, визначених у статті 296 КАС України (пункт 1 частини четвертої статті 169 КАС України), за таких обставин скаржник не позбавлений права знову подати апеляційну скаргу з дотриманням встановлених до неї законом вимог;

- відмова судом апеляційної інстанції у відкритті апеляційного провадження - у разі неусунення недоліків, пов`язаних із недотриманням вимог щодо дотримання строку та ініціюванням перед судом питання про його поновлення, що також є передумовою для відмови в подальшому у відкритті провадження за апеляційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення (пункти 3, 4 частини першої статті 299 КАС України).

На переконання Великої Палати Верховного Суду, до поданої з пропуском строку скарги (без клопотання про його поновлення чи з визнанням судом вказаних у ньому підстав неповажними), яка, окрім цього, має інші недоліки і такі недоліки скарги після залишення її судом без руху не усунено, зокрема, не подано відповідного клопотання із зазначенням інших причин для поновлення строку, слід застосовувати наслідки, передбачені пунктом 4 частини першої статті 299 КАС України.

Такий висновок застосовний і під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження.

15 грудня 2017 року набули чинності КАС України, ЦПК України та Господарський процесуальний кодекс України, які в основному є уніфікованими.

Так, підстави повернення апеляційної скарги в КАС України та ЦПК України є аналогічними, а підстави повернення касаційної скарги такі ж, як підстави повернення апеляційної скарги.

Так само є уніфікованими і підстави відмови у відкритті апеляційного провадження у КАС України та ЦПК України.

Тому під час вирішення питання про долю касаційної скарги, яка подана з порушенням строку на касаційне оскарження, необхідно враховувати, що абзац 2 частини третьої статті 393 ЦПК Українив контексті пункту 4 частини другої статті 394 ЦПК України передбачає необхідність відмови у відкритті касаційного провадження, оскільки виключає можливість відкриття касаційного провадження за відсутності підстав для поновлення строку подання скарги.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження в справі, якщо скаржникому строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, визнані судом неповажними.

За таких обставин касаційний суд зобов`язаний відмовити у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтею 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Рудика Юрія Володимировича на рішення Миронівського районного суду Київської області

від 08 травня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду

від 11 листопада 2024 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового слідства, прокуратури відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. М. Ситнік

В. В. Сердюк

І. М. Фаловська