Справа № 455/1548/25
Провадження № 2/455/654/2025
РІШЕННЯ

Іменем України

17 жовтня 2025 року м. Старий Самбір

Старосамбірський районний суд Львівської області

у складі головуючого судді Титова А.О.,

за участю секретаря судового засідання Гавриляк О.Б.,

представники сторін - не з`явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Старосамбірського районного суду Львівської області цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 ,

до Стрілківської сільської ради Самбірського району Львівської області,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2 ,

про визнання права власності в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

ПРАВОВІ ПОЗИЦІЇ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Зміст позовних вимог

Позивач звернувся до суду з позовом до Стрілківської сільської ради Самбірського району Львівської області, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 , про визнання права власності на спадкове майно - житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті брата позивача - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Представник позивача подав на адресу суду заяву про слухання справи у його відсутності та у відсутності Позивача.

Правова позиція відповідача

Представник відповідача - Стрілківської сільської ради Самбірського району Львівської області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав на адресу суду заяву про слухання справи за його відсутності.

Правова позиція третьої особи

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2 , в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав на адресу суду заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує.

ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ

Батьками Позивача - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є: батько - ОСОБА_5 , мати - ОСОБА_6 .

Мати позивача - ОСОБА_6 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , до дня смерті була зареєстрована та фактично проживала за адресою: АДРЕСА_1 .

Батько позивача - ОСОБА_5 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , до дня смерті був зареєстрований та фактично проживав за адресою: АДРЕСА_1 . На день смерті з ним були зареєстровані та проживали: син ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка ОСОБА_1 , не зареєстрована але фактично проживала.

Брат позивача ОСОБА_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , до дня смерті був зареєстрований та фактично проживав за адресою: АДРЕСА_1 . На день смерті з ним були зареєстровані та проживали: сестра ОСОБА_1 , не зареєстрована але фактично проживала, від його імені виконавчий комітет сільської ради заповіт не посвідчував.

Вищенаведені обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи: копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 08.10.2001; копією повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №1 від 03.09.2024; копією повторно виданого свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 31.05.2024; копією повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №6 від 31.05.2024; копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 18.10.2016; копією повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №2 від 03.09.2024; копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 02.04.1956; копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 від 10.03.1959; копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 від 21.11.1961; копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_7 від 01.08.1987; копією довідки № 651 від 02.09.2024; копією довідки № 652 від 02.09.2024.

Після смерті ОСОБА_5 , була заведена спадкова справа від 03.09.2024 року №154/2024 приватним нотаріусом Самбірського районного нотаріального округу Львівської області Федаш М.М.

Відповідно до постанови №169/02-31 (спадкова справа №154/2024) приватного нотаріуса Самбірського районного нотаріального округу Львівської області Федаш Миколи Михайловича від 04.09.2024 року Позивачу відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину із посиланням на відсутність документів, що посвідчують право власності спадкодавця ОСОБА_5 на спадкове майно - житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Після смерті ОСОБА_3 , була заведена спадкова справа від 03.09.2024 року №155/2024 приватним нотаріусом Самбірського районного нотаріального округу Львівської області Федаш М.М.

Відповідно до постанови №167/02-31 (спадкова справа №155/2024) приватного нотаріуса Самбірського районного нотаріального округу Львівської області Федаш Миколи Михайловича від 04.09.2024 року Позивачу відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину із посиланням на відсутність документів, що посвідчують право власності спадкодавця ОСОБА_3 чи батька спадкодавця ОСОБА_5 на спадкове майно - житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Відомості щодо нерухомого майна

Рішенням Виконавчого комітету Ясенице-Замківської сільської Ради депутатів трудящих Стрілківського району Дрогобицької області від 14.11.1954 №12 батьку Позивача - ОСОБА_5 виділено земельну ділянку в урочищі "На крузі" для будівництва житлового будинку.

Згідно виписки з погосподарської книги №6 с. Яцениця-Замкова, головою домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 був ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , рік побудови - 1958.

Згідно довідки Самбірського МБТІ Львівської області від 14.07.2025 року №1384 будинковолодіння в АДРЕСА_1 , згідно записів у реєстрових книгах та матеріалах інвентаризаційних справ Самбірського бюро технічної інвентаризації Львівської області не зареєстровано станом на 01.04.2008 року.

Згідно технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 , загальна площа будинковолодіння складає 49,4 кв.м., із них: житлова - 25,4 кв.м., підсобна 24,0 кв.м., рік побудови - 1958.

ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА ТА СУДОВА ПРАКТИКА

Положення про власність

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом (частини 1 та 2 статі 328 Цивільного кодексу України, далі за текстом - ЦК України).

Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права (пункт 1 частини 2 статті 16 ЦК України).

Житловий будинок та садиба є об`єктами права власності (статті 380, 390 ЦК України).

Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (стаття 392 ЦК України).

Підстави виникнення права власності

Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації, виникають з моменту такої реєстрації. Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації (частина 2 та 3 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

31 січня 1966 року Міністерством комунального господарства Української РСР затверджено Інструкцію про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах та селищах міського типу Української РСР. Інструкція втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13.12.1995 року № 56 (далі за текстом - Інструкція).

Реєстрації підлягають всі будинки і домоволодіння в межах міст і селищ міського типу УРСР, що належать місцевим Радам депутатів трудящих, державним, кооперативним і громадським установам, підприємствам і організаціям, а також ті будинки і домоволодіння, які належать громадянам на праві особистої власності (пункт 4 Інструкції).

Не підлягають реєстрації також будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані (пункт 6 Інструкції).

Порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва вперше встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 05 серпня 1992 року № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення».

Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації (абзац 2 пункту 3.1. Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків I та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж).

До 05 серпня 1992 року закон не передбачав процедуру введення нерухомого майна в експлуатацію при оформленні права власності. Фактично єдиним документом, що засвідчує факт існування об`єкта нерухомого майна й містить його технічні характеристики, є технічний паспорт на такий об`єкт, виготовлений за результатом його технічної інвентаризації (постанова Верховного Суду від 15.10.2020 року у справі №623/214/17).

Положення про спадкування

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (статті 1216, 1217 ЦК України).

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частини 1 та 2 статті 1220 ЦК України).

Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (частина 1 статті 1222 ЦК України).

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 Цивільного кодексу України (частини 1 та 2 статті 1223 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (частина 1 статті 1269 ЦК України).

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно (частина 1 статті 1297 ЦК України).

Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина 3 статті 1296 ЦК України).

Законодавець розмежовує поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини», і пов`язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину та не здійснив державну реєстрацію права. Відсутність свідоцтва про право власності на спадкове майно після смерті спадкодавця, не є перешкодою для реалізації права на прийняття спадщини. Оскільки виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину та не здійснив державну реєстрацію права (постанова Верховного Суду від 14.08.2019 року у справі № 523/3522/16-ц).

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження (абзац 3 пункту 23 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», постанова Верховного Суду від 22.09.2021 у справі №227/3750/19).

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення в нотаріальному порядку (постанова Верховного Суду від 22.09.2021 у справі №227/3750/19).

ОЦІНКА СУДОМ ОБСТАВИН СПРАВИ

При вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини.

З матеріалів справи вбачається, що спірне нерухоме майно побудовано у 1958 році у сільському населеному пункті. Право власності на такий житловий будинок не зареєстровано у встановленому законом порядку в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Чинні на момент побудови нормативні акти не передбачали державної реєстрації об`єктів нерухомого майна, розташованих в сільських населених пунктах.

При цьому, до часу набрання чинності Цивільним Кодексом України в редакції 2003 року та Законом України від 01.07.2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» виникнення права власності на збудоване нерухоме майно не залежало від державної реєстрації такого права.

Порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва вперше встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 05 серпня 1992 року № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення».

За викладеного, індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період до 05 серпня 1992 року, не підлягають проходженню процедури прийняття в експлуатацію, а документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків - є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

Вищій спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», звертав увагу на те, що найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Такі випадки характерні для сільської місцевості, де право власності на житловий будинок за спадкодавцем підтверджується лише записом в погосподарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном особою, яка померла.

За наведених обставин, спадкоємець фактично позбавлений можливості отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину, а тому його право власності має бути визнано в судовому порядку, у зв`язку з чим - суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що спрямовані на реальний захист прав та інтересів спадкоємця при оформленні своїх спадкових прав, так як інший правовий механізм оформлення таких прав в останнього - відсутній.

Приймаючи до уваги вищевикладене, вказане, на підставі викладеного, керуючись статтями 264, 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок: загальною площею 49,4 кв.м., з них: житловою 25,4 кв.м., допоміжною 24,0 кв.м., з господарськими будівлями і спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті брата ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Інформація про учасників справи

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_8 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач - Стрілківська сільська рада Самбірського району Львівської області, адреса: поштовий індекс 82092, с. Стрілки, вул. Михайла Вербицького, будинок №10 Самбірського району Львівської області, .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_9 , адреса: АДРЕСА_3 .

Строк і порядок набрання рішенням суду законної сили та його оскарження

Рішення підписано без його проголошення, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи в судове засідання, датою ухвалення рішення є дата складання повного судового рішення - 17.10.2025.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Титов А.О.