Справа № 545/3066/25
Провадження № 2/545/1910/25
"22" жовтня 2025 р. Полтавський районний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді: Цибізової С.А.,
за участю секретаря: Делії Д.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Полтава у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
У судове засідання представник позивача не з`явився, попередньо надавши заяву про розгляд справи без участі, щодо винесення заочного рішення не заперечував.
Відповідач у судові засідання 09.09.2025 та 22.10.2025 не з`явилася, будучи повідомленою про час та дату судового засідання шляхом надсилання судової повістки на адресу реєстрації, відзив на позов не надала, про причини неявки не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не надала. Згідно з п. 2 ч.7, ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається такою, що повідомлена належним чином.
За змістом ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
За таких обставин, за згодою представника позивача, проводиться заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Предметом спору у даній справі є повернення позичальником кредиту та сплата процентів, пені.
Предметом позову стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 64 154,86 грн, процентів у розмірі 15 009,82 грн та пенею в сумі 582,24 грн.
Щодо укладання кредитного договору.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Окрім того, 16.01.2024 між АТ «А-Банк» та ОСОБА_1 підписана анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку та заява про відкриття, ведення поточного рахунку та встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком (а.с.7, 8-10).
Відповідно до анкети-заяви №б/н про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку дана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, розташованими в рекламному буклеті, складають договір про надання банківських послуг.
Отже, сторони у належній формі узгодили усі істотні умови кредитного договору.
Окрім того, отримання та користування кредитом підтверджується розрахунком заборгованості за договором, випискою по кредиту, розрахунком заборгованості в якому відображено рух коштів, зокрема, як зняття кредитних коштів, так і погашення кредиту. Згідно розрахунку заборгованості по кредиту вбачається, що остання сплата проведена 07.04.2025.
Таким чином, факт укладення кредитного договору між сторонами, отримання відповідачем коштів та користування кредитом є доведеним.
Пунктом цієї 12 заяви визначено, що у випадку порушення клієнтом зобов`язань із погашення заборгованості клієнт сплачує банку пеню у розмірі 0,07% (не менше 1 грн) від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожен день прострочки, при цьому пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15% від суми простроченого платежу (а.с.12-14).
Згідно із Таблицею щомісячний платіж за кредитом складає 5 489,21 грн. Кількість щомісячних платежів - 24.
Доказів погашення кредиту та контразрахунків заборгованості суду не надано.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з п.3 ч.1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Як вбачається з розрахунку заборгованості за період з лютого 2025 по липень 2025 року відповідачем щомісячні платежі не сплачувались, лише 13.03.2025 сплачено в сумі 5500 грн та 11.04.2025 3000 грн (а.с.39).
Таким чином, відповідач допустив просторочення чергових частин платежів по кредиту, а тому позивач набув право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Враховуючи викладене, суд вважає, що у відповідача виникла перед позивачем заборгованість за кредитним договором у розмірі 64 154,86 грн, та за відсотками у розмірі 15 009,82 грн, а тому позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими, доведеними в судовому порядку та такими, що підлягають до задоволення.
Щодо нарахування пені.
В обґрунтування нарахування пені за невиконання зобов`язань по кредитному договору у розмірі 582,24 грн позивач посилається на п.6 Розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» ЗУ «Про споживче кредитування» зазначаючи, що при стягнені неустойки за кредитним договором слід використовувати не загальне законодавство, а норми цього закону які є спеціальними нормами, що регулюють безпосередньо відносини щодо споживчого кредитування. При цьому позивач вказує, що положення п.6 Розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» ЗУ «Про споживче кредитування», які звільняють споживача від відповідальності перед кредитором у разі порушення зобов`язань та від обов`язку сплатити неустойку (штраф, пеню) на договори, що укладені після спливу тридцятого дня включно з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» (Законом №3498- ІХ), тобто на кредитні договори укладені після 23.01.2024 року - не поширюються.
Суд не погоджується з позицією позивача щодо нарахування пені виходячи з наступного.
Відповідно до п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, введено в Україні воєнний стан який й досі триває.
За таких обставин саме положення п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного стану є спеціальною нормою, що повинна застосовуватись до спірних правовідносин.
Таким чином, нарахування пені відповідачу за невиконання зобов`язань по кредитному договору з боку позивача не ґрунтуються на законі, а тому у задоволені позовних вимог в цій частині слід відмовити.
Щодо судових витрат.
Питання щодо судових витрат суд вирішує відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України пропорційно до задоволених вимог.
Судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором сплачений судовий збір у розмірі 2 422,40 грн (а.с.1).
Так, позивач звернувся з позовом на загальну суму 79 746,92 грн; позов задоволений на суму 79 164,68 грн, тобто на 99,27%.
Отже, на користь позивача підлягають стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених вимог, в сумі 2 404,72 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 263, 265, 279, 280-282 ЦПК України,
Позов задовольнити частково.
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подання протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: С. А. Цибізова