Житомирський апеляційний суд
Справа №274/6223/22 Головуючий у 1-й інст. Лєдньов Д. М.
Категорія 63 Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2025 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді: Талько О.Б.,

суддів: Григорусь Н.Й., Коломієць О.С.,

за участю секретаря Антоневської В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 274/6223/22 за позовом Міністерства оборони України до ОСОБА_1 , третя особа - ІНФОРМАЦІЯ_1 , про стягнення безпідставно набутих грошових коштів, за апеляційною скаргою Міністерства оборони України на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 6 березня 2025 року, ухвалене під головуванням судді Лєдньова Д. М.,-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2022 року позивач звернувся до суду із позовом, в якому зазначив, що ОСОБА_1 брав участь в антитерористичній операції, забезпечення її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності в період з 23.04.2014 року по 03.06.2014 року.

На виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 23.01.2019 року у справі № 240/5473/18 та постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 24.05.2019 року Міністерством оборони України 02.08.2019 року прийнято рішення призначити одноразову грошову допомогу ОСОБА_1 , якого 24.09.2018 року звільнено з військової служби та 21.05.2018 року під час огляду органами медико-соціальної експертної комісії визнано особою з інвалідністю ІІІ групи внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини в розмірі 250 кратного прожиткового мінімуму в сумі 440500 грн.

В подальшому, відповідачем ініційоване звернення до Окружного адміністративного суду м. Києва із позовом до Міністерства оборони України про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності.

ОСОБА_1 , знаючи про виплату на його користь одноразової грошової допомоги в сумі 440500 грн, у відповідній позовній заяві про таку обставину не повідомив. На виконання судового рішення по справі № 640/19085/19 Міністерством оборони України 13.05.2021 року прийнято рішення призначити одноразову грошову допомогу ОСОБА_1 , якого 17.07.2018 року під час повторного огляду органами МСЕК визнано особою з інвалідністю ІІ групи внаслідок цієї ж причини, у розмірі 300 кратного прожиткового мінімуму в сумі 528600 грн.

Таким чином, просив суд стягнути з ОСОБА_1 на свою користь безпідставно набуті грошові кошти в якості одноразової грошової допомоги у сумі 440500 грн., шляхом зарахування їх на розрахунковий рахунок ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 6 березня 2025 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

Зокрема, зазначає, що згідно зі ст. 1215 ЦК України не підлягають поверненню безпідставно набута допомога та інші грошові суми, якщо їх виплата проведена юридичною особою добровільно, за відсутності недобросовісності з боку набувача.

У свою чергу виплата відповідачу одноразової грошової допомоги понаднормово Міністерством оборони України була здійснена не добровільно, а в примусовому порядку. У витязі із протоколу від 13.05.2021 № 73 зазначено : «допомогу призначити із урахуванням резолютивної частини рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 06.11.2020 та постанови Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 20.04.2021».

Обставини, що передували ухваленню рішення суду про призначення допомоги у конкретному розмірі, засвідчують також і недобросовісність з боку ОСОБА_1 .

Так, ОСОБА_1 у 2018 році з різницею в декілька місяців встановлено спочатку 3, а потім 2 групу інвалідності з тих же підстав.

Останній звернувся із заявами щодо призначення йому одноразової грошової допомоги, однак йому було відмовлено у призначенні допомоги.

Рішення про відмову у призначенні допомоги як особі з інвалідністю 3 групи ОСОБА_1 оскаржив за місцем свого проживання та отримав позитивне рішення Житомирського окружного адміністративного суду у справі № 240/5473/18, на виконання якого у серпні 2019 року ОСОБА_1 отримав виплату одноразової грошової допомоги.

Після отримання коштів ОСОБА_1 повторно звернувся до суду, оскарживши рішення про відмову у призначенні допомоги як особі з інвалідністю 2 групи. При цьому, позов останнім подано не до суду за місцем свого проживання, а за місцезнаходженням Міністерства оборони України, тобто до Окружного адміністративного суду м. Києва, де представництво інтересів Міноборони здійснює інший регіональний підрозділ. Згідно з ухвалою суду провадження у справі № 640/19085/19 було відкрито 15.10.2019 року.

Оскільки на момент повторного звернення до суду ОСОБА_1 вже отримав кошти як особа з інвалідністю 3 групи, він повинен був повідомити про це суд у позовній заяві, адже ця інформація є істотною і впливала на розмір призначеної судом допомоги.

Натомість, ОСОБА_1 позовну вимогу викладено таким чином : «зобов`язати Міністерство оборони України призначити та здійснити виплату одноразової грошової допомоги у розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму встановленого законом для працездатних осіб на 01.01.2018», інформацію про отримання коштів він не вказав з метою отримання подвійні виплати допомоги, яка є одноразовою та має виплачуватись з урахуванням раніше виплачених сум.

Абзацом 1 пункту 4 статті 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" у редакції, чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин, передбачалось, що у разі, якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено вищу групу інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

Таким чином, перехід коштів від Міноборони до відповідача відбувся за відсутності правової підстави, оскільки такий перехід не ґрунтується на прямій вказівці абзацу 1 пункту 4 статті 16-3 Закону, суперечить меті правовідносин і їх юридичному змісту.

За вказаних обставин ОСОБА_1 має повернути понаднормово отримані від Міноборони кошти.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 23 січня 2019 року по справі № 240/5473/18 визнано протиправним та скасовано пункт 8 рішення Міністерства оборони України про відмову ОСОБА_1 в призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням йому інвалідності 3 групи з 21.05.2018, внаслідок поранення, захворювання, пов`язаних із захистом Батьківщини, з урахуванням раніше виплачених сум страхування, оформлене протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 08.06.2018 №58; зобов`язано Міністерство оборони України призначити та виплати ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням йому інвалідності 3 групи з 21.05.2018, внаслідок поранення, захворювання, пов`язаних із захистом Батьківщини, в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 01.01.2018, відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та постанови КМУ від 25.12.2013 № 975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві», з урахуванням раніше виплачених сум.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 24 травня 2019 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

На виконання рішення суду відповідачем здійснено нарахування та виплату коштів в сумі 440 500,00 грн.

Згідно з рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.11.2020 року по справі 640/19085/19 зобов`язано Міністерство оборони України призначити та здійснити виплату одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 згідно Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та їх сімей» у розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 01.01.2018 р.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.03.2021 року рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.11.2020 року залишено без змін.

Згідно зі ст 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з частиною першою статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно.

Зобов`язання з повернення безпідставно набутого (збереженого) майна випливає із загальної для права заборони безпідставного збагачення: той, хто збагатився за рахунок іншого без належної на те правової підстави, зобов`язаний повернути предмет власного збагачення.

Традиційно в доктрині цивільного права зобов`язання, які є наслідком безпідставного збагачення, іменуються кондикційними (з лат «condictio sine causa» повернення збагачення, отриманого без правової (справедливої) підстави).

Характерною особливістю кондикційних зобов`язань є те, що підстави їх виникнення мають широкий спектр: зобов`язання можуть виникати як із дій, так і з подій, причому з дій як сторін зобов`язання, так і третіх осіб, із дій як запланованих, так і випадкових, як правомірних, так і неправомірних.

Пунктом 1 статті 1215 ЦК України визначено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною особою або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

В даному випадку набуття майна грошових коштів, здійснювалось за належної правової підстави судових рішень, ухвалених в порядку адміністративного провадження за результатом вирішення спору між учасниками щодо нарахування та виплати одноразової грошової допомоги.

Судом першої інстанції, з висновком якого погоджується колегія суддів, не встановлено недобросовісності дій відповідача при повторному зверненні із вимогою про виплату одноразової грошової допомоги.

Доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують висновків суду.

Керуючись ст. ст. 259,268,367,374,375,381-384 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення, а рішення Богунського районного суду м. Житомира від 6 березня 2025 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді:

Повний текст постанови складений 10 жовтня 2025 року.