Справа № 550/740/25
Провадження № 2/550/379/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 жовтня 2025 року селище Чутове

Чутівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Михайлюк О.І.,

за участю секретаря судового засідання Шукевич Н.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором №200312394 від 04.12.2020 року, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість в розмірі 30340,30 грн., понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40грн, а також витрати на правову допомогу у розмірі 7000 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 04.12.2020 року між Акціонерним товариством "БАНК ФОРВАРД" (далі за текстом АТ "БАНК ФОРВАРД" ) та ОСОБА_1 було підписано Кредитний договір (оферту) №200312394, за умовами якого відповідач отримав кредит в сумі 31111,62 грн. Відповідач зобов`язався повернути кредит та сплачувати плату за користування кредитом відповідно до умов цього Договору. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, а саме перерахував грошові кошти в обсязі та у строк визначені умовами кредитного договору шляхом перерахування в безготівковій формі на рахунок позичальника, що підтверджується виписками за кредитним договором.

25.07.2024 року АТ "БАНК ФОРВАРД" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" (далі за текстом ТОВ "ФК "Кредит-Капітал"), керуючись главою 47 ЦК України, уклали Договір №GL1N426202/1 про відступлення прав вимоги. Згідно вищевказаного Договору, та у відповідності до ст. 512 ЦК України, ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками АТ "БАНК ФОРВАРД", включно і до ОСОБА_1 за кредитним договором № 200312394 від 04.12.2020 року.

Термін повернення відповідачем кредиту у повному обсязі настав, а заборгованість за кредитним договором у встановлений строк не була погашена, у зв`язку з чим ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" вимушене звернутись із даним позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у судовому порядку з метою захисту та поновлення порушених прав, а саме повернення кредитних коштів, відсотків та комісій у зв`язку із неналежним виконанням позичальником зобов`язання за кредитним договором. Станом на дату відступлення права вимоги заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором № 200312394 від 04.12.2020 року становить 30340,30 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 23966,39 грн.; заборгованість за відсотками 6373,91 грн.; заборгованість за комісією 0,00 грн.

Посилаючись на викладене, ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" просить суд стягнути з ОСОБА_1 зазначену суму заборгованості, а також судові витрати.

Ухвалою Чутівського районного суду Полтавської області від 23.06.2025 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Відповідачка надала заперечення на позовну заяву (відзив на позовну заяву), в якому вказує, що вона, як Споживач, виконувала обов`язки щодо повернення кредитних коштів, у підтвердження чого надала копії квитанцій. Щодо відступлення прав вимоги зазначає, що їй не було відомо про зміну кредитора у зобов`язанні, про наявність нового кредитора їй стало відомо лише тоді, коли знайомилась з матеріалам справи, в яких містився Договір відступлення прав вимоги.

Щодо строку позовної давності відповідачка вказує, що кредитний договір № 200312394 був укладений строком на 1095 днів, тобто до 07.12.2023 року. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. За змістом ст. 261 ЦК України початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. З урахуванням наведеного, початок перебігу позовної давності за зобов`язаннями у договірних правовідносинах з визначеним строком виконання, починається зі спливом цього строку. Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Посилаючись на зазначене, строк звернення до суду про стягнення заборгованості сплинув 07.12.2024 року в частині звернення стягнення заборгованості за відсотками в сумі 6373,91 грн.

Щодо стягнення витрат на правову допомогу відповідач вказує, що позивачем не надано жодного доказу, який підтверджує, що ним були понесені витрати у сумі 7000,00 грн. на оплату гонорару адвокату за виконання умов Договору про надання правової (правничої) допомоги №0206 від 02.06.2025 року. В задоволенні позову просить відмовити у повному обсязі.

Представник позивача надав додаткові пояснення у справі (відповідь на відзив) в яких щодо повернення кредитних коштів наголошує на те, що відповідачем надано одні й ті самі платіжні документи декілька разів, що може створити хибне враження про загальну суму сплачених коштів в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором. Усі надані відповідачем платіжні інструкції про сплату коштів на погашення заборгованості за кредитним договором відображаються у наданих позивачем випискам по картковому рахунку, а відповідно жодних дій спрямованих на введення суду в оману чи приховування певних фактів стороною позивача не здійснювалось.

Щодо долучених відповідачем до матеріалів справи чеків, представник позивача вважає, за необхідне зазначити, що будь-яку інформацію, зазначену у даних чеках, ідентифікувати неможливо у зв`язку з неякісним друком та неможливістю зчитування, зазначеного у них змісту, а отже дані квитанції не можуть бути долучені до матеріалів справи як належний та допустимий доказ.

Щодо оплати витрат на правову допомогу представник позивача зазначає, що відповідно до позиції Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду згідно з Постановою від 01 листопада 2022 року у справі № 757/24445/21-ц відсутність доказів оплати вартості наданих адвокатом послуг не може виступати самостійною підставою для відмови у стягненні витрат на правничу допомогу.

Згідно із правовою позицією КАС у складі Верховного Суду згідно з Постановою від 02 грудня 2021 року у справі № 280/5176/20 законодавством України не встановлено відповідних вимог до розрахункового документа який повинен надати адвокат при сплаті клієнтом послуг, а також не встановлено форму такого документа. Враховуючи наведене та той факт, що відкриття власного рахунку не є обов`язком адвоката, адвокат може видати клієнту на його вимогу складений в довільній формі документ (квитанція, довідка, тощо), який буде підтверджувати факт отримання коштів від клієнта.

Відповідно до позиції Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду згідно з Постановою від 15 червня 2021 року у справі № 159/5837/19 витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України).

У позовній заяві, детально описано, які послуги було надано, зазначено час та обсяг. На підтвердження цього надано Договір про надання правової (правничої) допомоги №0206 від 02.06.2025 року, замовлення до вказаного Договору, що підтверджується детальним описом наданих послуг та рахунком на оплату.

Відповідно до Договору про надання правової (правничої) допомоги №0206 від 02.06.2025 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» в особі Ломідзе Дмитра Вадимовича, що діє на підставі довіреності від 14 липня 2024 року, з однієї сторони та Адвокатське об`єднання «Апологет», в особі Адвоката, Керуючого партнера Усенко Михайла Вікторовича, який діє на підставі статуту, з іншої сторони разом, на підставі взаємної домовленості уклали цей договір про наступне: п. 2.1. Порядок розрахунків та інші аспекти виконання договору визначаються в Додатку №1 до Договору. Представник позивача просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, просив розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалося.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 04.12.2020 року ОСОБА_1 підписала Заяву (Оферту) № 200312394, у п. 1 якої запропонувала АТ "БАНК ФОРВАРД" на умовах, викладених в Оферті, Умовах надання та обслуговування кредитів АТ "БАНК ФОРВАРД", зазначених в Розділі "Кредитний договір", укласти з нею Кредитний договір, в рамках якого відкрити рахунок у валюті гривні, що буде використовуватися для надання, повернення та обліку кредитних коштів та заборгованості за Кредитним договором, надати кредит в сумі 31111,62 грн., строком на 1095 днів з 07.12.2020 по 07.12.2023. Ставка по кредиту (на строкову частину Основного боргу) складає 50,00 % річних, ставка по кредиту (на прострочену частину Основного боргу) складає 0,00001% річних (а.с. 7 зворот).

Відповідач також підписала паспорт споживчого кредиту, який містить аналогічні умови кредитування та графік платежів (а.с.8-9).

04.12.2020 року ОСОБА_1 також підписала опитувальник клієнта-фізичної особи (а.с.9 зворот).

АТ "БАНК ФОРВАРД" свої зобов`язання за договором №200312394 від 04.12.2020 року виконало і надало кредитні кошти позичальнику в повному обсязі, про що свідчить виписка по особовим рахункам угоди, з якої також убачається, що відповідач здійснював часткове погашення заборгованості (а.с.12-17).

Згідно з розрахунком заборгованості за Кредитним договором №200312394, складеним ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" станом на 25.07.2024 року заборгованість ОСОБА_1 за договором становить 30340,30 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 23966,39 грн.; заборгованість за відсотками 6373,91 грн.; заборгованість за комісією 0,00 грн. (а.с.10 зворот).

25.07.2024 року між АТ "БАНК ФОРВАРД" та ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" було укладено Договір №GL1N426202/1 про відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого АТ "БАНК ФОРВАРД" відступає ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" належні йому, а ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" набуває права вимоги до позичальників та/або заставодавців, зазначених у Додатку №1 до цього Договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за кредитними договорами та/або договорами застави, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно з реєстром у Додатку №1 до цього Договору. Новий кредитор (ТОВ "ФК "Кредит-Капітал") сплачує Банку за Права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим Договором (а.с.20-22).

Згідно з п. 2 Договору новий кредитор (ТОВ "ФК "Кредит-Капітал") в день укладення цього Договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання Банком у повному обсязі коштів, відповідно до п. 4 цього Договору, набуває всі права кредитора за Основними договорами.

Відповідно до п. 4 Договору, сторони погодили, що за відступлення прав вимоги за Основними договорами, відповідно до цього Договору Новий кредитор сплачує Банку грошові кошти у сумі 69349284,90 грн. (ціна договору). Загальна ціна активів, що входять до складу лоту, за результатами відкритих торгів (аукціону), переможцем яких став Новий кредитор, та яка підлягає сплаті Новим кредитором за результатами зазначених відкритих торгів, складає 70122419,74 грн. без ПДВ.

Як убачається з копії платіжної інструкції №4170 від 23.07.2024 ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" перерахувало на рахунок АТ "БАНК ФОРВАРД" 70122419,74 грн., як оплату за лот GL1N426202, переможець ТОВ "ФК "Кредит-Капітал", , ціна продажу 70122419,74 грн., без ПДВ (а.с.23 зворот).

Відповідно до Витягу із Реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами станом на 25.07.2024 (Додаток №1 до Договору №GL1N426202/1 про відступлення прав вимоги), підписаного АТ "БАНК ФОРВАРД" та ТОВ "ФК "Кредит-Капітал", до ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором № 200312394 від 07.12.2020 на загальну суму 30340,30 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 23966,39 грн.; заборгованість за відсотками 6373,91 грн.; заборгованість за комісією 0,00 грн. (а.с.23).

Позивачем 09.06.2025 року було надіслано досудову вимогу відповідачу про погашення кредитної заборгованості, однак відповідач заборгованість не погасив.

Відповідно до ч.1 ст.12, ч.1 ст.13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

При цьому, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно із ч.2 ст.77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до положень статей 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, у тому числі внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). При цьому, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином судом було встановлено, що між ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" та ОСОБА_1 виникли кредитні правовідносини на підставі Кредитного договору № 200312394, укладеного 04.12.2020 між відповідачем та первісним кредитором АТ "БАНК ФОРВАРД".

Зазначеним договором були визначені його предмет, розмір кредиту, строки та умови його повернення, розміри плати за користування кредитними коштами та інші умови правовідношення, тобто визначені всі істотні умови договору.

Відповідачем ОСОБА_1 були порушені зобов`язання стосовно своєчасного повернення суми отриманого кредиту, сплати нарахованих за користування кредитними коштами процентів та комісії, внаслідок чого виникла заборгованість за вказаним вище Кредитним договором у загальному розмірі 30340,30 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 23966,39 грн.; заборгованість за відсотками 6373,91грн.; заборгованість за комісією 0,00 грн.

Також судом встановлено, що на підставі договору про відступлення прав вимоги, укладеного між АТ "БАНК ФОРВАРД" та ТОВ "ФК "Кредит-Капітал", останнє набуло статусу кредитора за Кредитним договором № 200312394, укладеним 04.12.2020 року між відповідачем та первісним кредитором АТ "БАНК ФОРВАРД".

Факт переходу до позивача права вимоги до відповідача також підтверджується наявними в матеріалах справи витягом з реєстру боржників до договору про відступлення прав вимоги та платіжною інструкцією щодо здійснення оплати за відступлення прав вимоги.

Відповідачем надано до суду копії квитанцій про часткову сплату заборгованості за кредитним договором за 2019, 2020, 2021, 2022 роки, та Інформацію за кредитним договором з Українського Бюро Кредитних історій з якої вбачається, що станом на червень 2025 року сума заборгованості становить 31000,33 грн., термін прострочення понад 90 днів, сума прострочення 31000,33 грн.

На час розгляду справи відповідачем не надано доказів сплати заборгованості за кредитним договором за 2023 рік. Крім того, надані відповідачем квитанції за 2019 рік, суд не приймає до уваги, оскільки кредитний договір укладено 04.12.2020 року. Будь яких інших належних та допустимих доказів з погашення заборгованості за кредитним договором відповідачкою не надано.

З наданої позивачем виписки по особовим рахункам з 11.06.2023 по 24.07.2024 вихідний залишок дебіторської заборгованості відповідачки складає 23966,39 грн., а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідачки на користь позивача тіла кредиту в розмірі 23966,39 грн. підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідачки відсотків за користування кредитом в сумі 6373,91 грн. суд зазначає наступне.

Ч.1 ст.1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору.

Поняття "користування кредитом", яким послуговуються скаржники, є окремим випадком "користування чужими коштами". Термін "користування чужими коштами" Велика Палата Верховного Суду розтлумачила в постанові від 10.04.2018 у справі № 910/10156/17 (пункти 34, 35, 37 відповідно).

Термін "користування чужими коштами" може використовуватися у двох значеннях. Перше - це одержання боржником (як правило, за плату) можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу. Друге значення - прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх.

Відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані законодавством. Зокрема, відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів установлюються договором; якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Такі ж правила щодо сплати процентів застосовуються до кредитних відносин у силу частини другої статті 1054 ЦК України та до відносин із комерційного кредиту - в силу частини другої статті 1057 цього Кодексу.

Наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх, також врегульовані законодавством. У цьому разі відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Підстав відступити від указаних вище правових висновків немає.

Отже, "користування кредитом" - це можливість позичальника за плату правомірно не повертати кредитору борг (кредит) протягом певного періоду часу, погодженого сторонами кредитного договору.

Щодо нарахування процентів на підставі статті 1048 ЦК України Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 у справі 910/4518/16 наголошує, що проценти відповідно до статті 1048 ЦК України сплачуються не за сам лише факт отримання позичальником кредиту, а за "користування кредитом" (тобто за можливість позичальника за плату правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу).

Надання кредиту наділяє позичальника благом, яке полягає в тому, що позичальник, одержавши від кредитора грошові кошти, не повинен повертати їх негайно, а отримує можливість правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу (строку кредитування, у межах якого сторони можуть встановити періоди повернення частини суми кредиту), а кредитор, відповідно, за загальним правилом не вправі вимагати повернення боргу протягом відповідного строку (право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту передбачає частина друга статті 1050 ЦК України). Саме за це благо - можливість правомірно не повертати кредитору борг протягом певного часу - позичальник сплачує кредитору плату, якою є проценти за договором кредиту відповідно до статті 1048 ЦК України.

Уклавши кредитний договір, сторони мають легітимні очікування щодо належного його виконання. Зокрема, позичальник розраховує, що протягом певного часу він може правомірно "користуватися кредитом", натомість кредитор розраховує, що він отримає плату (проценти за "користування кредитом") за надану позичальнику можливість не повертати всю суму кредиту одразу.

Разом з цим зі спливом строку кредитування чи пред`явленням кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту кредит позичальнику не надається, позичальник не може правомірно не повертати кошти, а тому кредитор вправі вимагати повернення кредиту разом із процентами, нарахованими відповідно до встановлених у договорі термінів погашення періодичних платежів на час спливу строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту у межах цього строку. Тобто позичальник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення строку кредитування чи після пред`явлення кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту, а тому й не повинен сплачувати за нього нові проценти відповідно до статті 1048 ЦК України.

Очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за "користування кредитом" поза межами строку, на який надається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимними.

З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження наявної у відповідачки дебіторської заборгованості за процентами за користування кредитом, позивач надав виписку по особовим рахункам з 11.06.2023 по 24.07.2024.

Однак, матеріали справи не містять самого розрахунку заборгованості за процентами за користування кредитом, що унеможливлює встановлення періоду, за який їх було нараховано. Крім того, в матеріалах справи відсутній графік платежів за кредитом та їх видів, який би був невід`ємною частиною кредитного договору та в якому були б зазначені строки та види щомісячних платежів за кредитним договором, на підставі яких можливо б було визначити період нарахування та суму відсотків за користування кредитом.

За таких обставин, суд вважає недоведеними позовні вимоги в частині стягнення з відповідачки відсотків за користування кредитом в сумі 6373,91 грн., у зв`язку з чим, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову в цій частині.

Щодо заяви відповідача про застосування наслідків спливу позовної давності суд зазначає наступне.

Статтею 256 ЦК України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (с. 257 ЦК України).

Частиною 1 ст. 265 ЦК України визначено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Згідно ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Як було встановлено, згідно кредитного договору №200312394 від 04.12.2020 року, строк кредитування становив 36 місяців, тобто до 04.12.2023.

Отже, за відсутності графіку щомісячних платежів та доказів прострочення відповідачем сплати відповідних платежів за кредитним договором №200312394 від 04.12.2020, перебіг позовної давності на звернення до суду з вимогою про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом почався з 05.12.2023.

Судом встановлено, що 25.07.2024 року між АТ "БАНК ФОРВАРД" та ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" було укладено Договір №GL1N426202/1 про відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого АТ "БАНК ФОРВАРД" відступає ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" належні йому, а ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" набуває права вимоги до позичальників та/або заставодавців, зазначених у Додатку №1, в тому числі ОСОБА_1 .

Крім того, суд зазначає, що постановою КМУ від 11 березня 2020 р. № 211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19) на території України був встановлений карантин, дія якого постановою КМУ №1236 від 09.12.2020 Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 була продовжена до 30 червня 2023 р.

Строки позовної давності призупинялися на час карантину, про що було вказано у пункті 12 «Прикінцевих та перехідних положень» Цивільного кодексу України (в редакції, станом на момент виникнення спірних правовідносин)

Указом Презитента України від 24.02.2022 у зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації проти України в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року , який на даний час продовжено.

Зупинення строків позовної давності на період воєнного стану було передбачено в пункті 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України (ЦКУ). Позовна давність зупинялася з 17 березня 2022 року на весь строк дії воєнного стану. Перебіг строку позовної давності було відновлено з 4 вересня 2025 року відповідно до Закону № 4434-IX.

Враховуючи викладене, суд вважає безпідставними твердження відповідачки про сплив позовної давності за вимогами ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" про стягнення з неї кредитної заборгованості, а тому відсутні правові підстави для застосування наслідків спливу строку позовної давності, передбачені ч. 4 ст. 267 ЦК України.

Щодо розподілу судових витрат між сторонами.

Відповідно до ч.1, ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Як убачається з матеріалів позовної заяви позивачем визначено суму понесених судових витрат, яка складається із судового збору у розмірі 2422,40 гривень та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 гривень. Понесення витрат на сплату судового збору підтверджується платіжною інструкцією №11478 від 10.06.2025, а витрат на професійну правничу допомогу: договором про надання правової (правничої) допомоги №0206 від 02.06.2025 укладеним між ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" та адвокатським об`єднанням «Апологет», актом №570 наданих послуг правової (правничої) допомоги від 09.06.2025 року, детальним описом наданих послуг до Акту №570 за договором про надання правової (правничої) допомоги від 09.06.2025 року.

Враховуючи те, що позовні вимоги задоволено частково з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог в сумі 1913,45 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5, 10-13, 76, 82, 89, 133,141, 258, 259, 263 - 265, 274 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (, місцезнаходження юридичної особи: 79029, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28, 4 поверх, IBAN: НОМЕР_2 відкритий в АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», МФО: 300614) заборгованість за кредитним договором №200312394 від 04.12.2020 у розмірі 23966 (двадцять три тисячі дев`ятсот шістдесят шість) гривень 39 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (, місцезнаходження юридичної особи: 79029, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28, 4 поверх, IBAN: НОМЕР_2 відкритий в АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», МФО: 300614) витрати по сплаті судового збору у розмірі 1913 (одна тисяча дев`ятсот тринадцять) гривень 45 копійок та витрати понесені на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 (сім тисяч) гривень 00 копійок.

В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у разі його оскарження після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування сторін:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал»», , адреса місцезнаходження: м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, корпус 28.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_3 .

Повний текст рішення суду складено 13 жовтня 2025 року.

Суддя О.І.Михайлюк