Віньковецький районний суд Хмельницької області
Справа № 670/575/25
Провадження № 2/670/355/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2025 року селище Віньківці

Віньковецький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючої - судді Мусієнко М.Б.

за участю секретаря судового засідання Ліневської В.В.,

позивач ОСОБА_1 не з`явилася,

представник відповідача Зіньківської сільської ради Хмельницького району Хмельницької областіКедись А.І. не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовомОСОБА_1 до Зіньківської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, мотивуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається, зокрема, із земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,65 га з кадастровим номером :03:005:0025, яка розташована на території Зінківської (колишньої Грим`яцької) сільської ради, що належала за життя батькові відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 406287, виданого на підставі розпорядження Віньковецької районної державної адміністрації № 311/2006-р від 28 листопада 2006 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних акті на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за номером 13 від 20.02.2007.

Позивачка зазначає, що вона є єдиним спадкоємцем померлого за заповітом та єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька. 31.07.2025 ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав, однак їй було відмовлено у цьому через пропуск строку, визначеного законом для вступу у спадщину. Стверджує, що вказаний строк для прийняття спадщини пропустила з поважних причин, а саме: в період встановленого шестимісячного строку перебувала за кордоном на сезонних роботах і мала намір повернутися для оформлення спадкових прав, однак, внаслідок затримки зарплатні та відсутності квитків не змогла вчасно повернутися до України та звернутись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Звертає увагу суду не те, що одразу на наступний день після повернення до України звернулася до нотаріуса, що підтверджує відмітка про перетин кордону. Вказує, що інших спадкоємців, на чиї права та інтереси могло б це вплинути, немає, тому позивач просить суд визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, що залишилася після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою судді Віньковецького районного суду Хмельницької області від 12.08.2025 відкрито провадження у справі та витребувано у приватного нотаріуса Хмельницького районного нотаріального округу Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кухарської Л.А. копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначено проведення підготовчого судового засідання 03.09.2025.

03.09.2025 у судовому засіданні оголошено перерву до 23.09.2025 у зв`язку із витребуванням у приватного нотаріуса Хмельницького районного нотаріального округу Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кухарської Л.А. інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) про складені заповіти, укладені спадкові договори ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач ОСОБА_1 23.09.2025 у підготовче судове засідання не з`явилася, але 19.08.2025 надала на адресу суду заяву, у якій просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задоволити.

Представник Зіньківської сільської ради Кедись А.І. у підготовче судове засідання 23.09.2025 не з`явився, але 17.09.2025 надав на адресу суду заяву, у якій просив справу розглянути без його участі, проти задовлення позовних вимог не заперечує.

23.09.2025 ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті 16.10.2025.

Позивач ОСОБА_1 та представник Зіньківської сільської ради Кедись А.І. у судове засідання 16.10.2025 не з`явилися.Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 03.02.2025 (а.п. 8).

Довідкою про причину смерті № 52 від 03.02.2025 встановлено, що ОСОБА_2 помер у віці 63-ох років ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок хронічної серцево-судинної недостатності (а.п. 17).

Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 406287, виданого на підставі розпорядження Віньковецької районної державної адміністрації № 311/2006-р від 28 листопада 2006 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних акті на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за номером 13 від 20.02.2007, земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,65 га з кадастровим номером :03:005:0025, яка розташована на території Зінківської (колишньої Грим`яцької) сільської ради, належить ОСОБА_2 на праві власності(а.п. 14).

Відповідно до довідки Зіньківської сільської ради № 254 від 31.07.2025 ОСОБА_2 станом на 29 січня 2025 року був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 (а.п. 15).

Відповідно до довідки Зіньківської сільської ради № 253 від 31.07.2025 склад сім`ї ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місце реєстрації був таким: проживав на погосподарському номері один (а.п. 16).

З заповіту, посвідченого виконавчим комітетом Грим`яцької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області 06.03.2007, зареєстрованого в реєстрі за № 206, вбачається, що ОСОБА_2 на випадок своєї смерті зробив таке заповітне розпорядження: все його майно, де б воно не було і з чого б не складалось, і взагалі все те, що на день його смерті буде йому належати і на що він за законом матиме право заповів своїй дочці ОСОБА_1 (а.п. 9).

ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Грим`ячка народилася позивачка ОСОБА_3 , батьками якої є ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 ) (а.п. 12).

Відповідно до свідоцтва про одруження від 24.11.2001 серії НОМЕР_3 ОСОБА_3 уклала шлюб з ОСОБА_5 , змінивши дошлюбне прізвище « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 » (а.п. 13).

Отже, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 є спадкоємцем за заповітом після померлого ОСОБА_2 відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України, однак, пропустила шестимісячний строк, встановлений ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 .

Мотивуючи причини пропуску строку для прийняття спадщини після смерті батька, позивач зазначила про перебування за кордоном на сезонних роботах через тривалу та важку хворобу батька, а також про затримку зарплатні та відсутність квитків, велику відстань між місцем її роботи і проживання та спадковим майном, складні умови праці за кордоном, що перешкодило їй вчасно подати заяву про прийняття спадщини. Звертає увагу суду не те, що одразу на наступний день після повернення до України звернулася до нотаріуса, що підтверджує відмітка про перетин кордону. Вказує, що інших спадкоємців, на чиї права та інтереси могло б це вплинути, немає.

В обґрунтування наведених тверджень позивачка долучила до матеріалів справи копію довідки про причину смерті № 52 від 03.02.2025, якою встановлено, що ОСОБА_2 помер у віці 63-ох років ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок хронічної серцево-судинної недостатності (а.п. 17), та копію паспорта громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_4 з відмітками про перетин кордону України 12.03.2025 та 30.07.2025 (а.п. 18, 19).

Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 15.08.2025 № 82224884 спадкова справа після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , не заводилась (а.п. 33, 34).

Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори)від 17.09.2025 № 82565414 заповіт, посвідчений виконавчим комітетом Грим`яцької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області 06.03.2007 та зареєстрований в реєстрі за № 206, є чинним (а.п. 46-51).

Позивачці відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину після смерті ОСОБА_2 у зв`язку з пропуском встановленого строку для прийняття спадщини, що підтверджується листом приватного нотаріуса Хмельницького районного нотаріального округу Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кухарської Л.А. № 221/01-16 від 31 липня 2025 року, що є підставою для звернення позивача за захистом своїх прав до суду (а.п. 7).

Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Подання заяви про прийняття спадщини є дією, що її повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину у разі, коли він не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем.

Для прийняття спадщини встановлено строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1272 ЦК України).

Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є такі, що пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть застосовуватися, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не використав право на прийняття спадщини через брак інформації про смерть спадкодавця, незнання приписів закону тощо, тоді немає правових підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Такі правові висновки викладено у постанові Верховного Суду України від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15, а також у постановах Верховного Суду від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16, від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18, від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 та інших.

За конкретних фактичних обставин кожної справи пропуск строку для прийняття спадщини суд має оцінювати з урахуванням тривалості такого пропуску та загальних засад цивільного законодавства, як-от розумність, добросовісність та справедливість.

При цьому головною ознакою поважних причин такого пропуску є те, що вони унеможливлюють своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини.

Згідно з правовим висновком, викладеним Верховним Судом України у постанові від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17, під час вирішення питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права.

Свобода заповіту охоплює особисте здійснення заповідачем права на заповіт шляхом вільного волевиявлення, яке, будучи належно вираженим, підлягає правовій охороні і після смерті заповідача. Свобода заповіту як принцип спадкового права включає, серед інших елементів, також необхідність поваги до волі заповідача та обов`язковість її виконання.

Тобто, складаючи заповіт, спадкодавець виражає свою волю на набуття спадкоємцем права на визначене в ньому майно. Водночас прийняття спадщини є правом, а не обов`язком спадкоємця, який, відмовляючись від прийняття спадщини, не порушує свободи заповіту, а діє у власних інтересах.

Відмова від прийняття спадщини може бути виражена як у формі подання заяви про відмову від прийняття спадщини, так і шляхом невчинення спадкоємцем дій, потрібних для прийняття спадщини. Натомість, за загальним правилом, прийняття спадщини потребує активних дій спадкоємця.

Отже, враховуючи зазначене, дотриманням свободи заповіту в частині реалізації волі спадкодавця є забезпечення спадкоємцю можливості прийняти спадщину в порядку, встановленому чинним законодавством.

Відповідно до ч. 6 ст. 13 закону України «Про судоустрій і статус суддів» та ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України.

Постановою Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 565/1145/17 розширено перелік поважних причин пропуску прийняття спадщини, а саме: поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду розглянув справу № 369/6254/19-ц від 17 грудня 2021 року, в якій досліджував питання визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини та зазначив наступне: при оцінці наявності поважних причин для визначення додаткового строку на прийняття спадщини, суди повинні розмежовувати два періоди та оцінювати наявність об`єктивних, непереборних перешкод для реалізації особою права на прийняття спадщини.

Перший період період, визначений законом для прийняття спадщини (6 місяців від дня відкриття спадщини), а другий період - від дня закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини до дня звернення до суду із позовом при визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Верховний Суд зазначив, що оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна у першу чергу стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду.

Згідно з п. 6 ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, висловленою в постанові від 17 жовтня 2018 у справі № 681/203/17-ц (провадження № 61-26164св18), вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Вказана правова позиція підтримана і в постановах Верховного суду від 01 червня 2020 року у справі № 185/777/17 (провадження № 61-35079св18), у постанові від 07 квітня 2020 року у справі № 756/9379/15-ц (провадження № 61-7251св19).

На підставі викладеного, враховуючи обставини, що об`єктивно ускладнювали вчинення ОСОБА_1 дій, спрямованих на прийняття спадщини, перебування за кордоном у більшу частину періоду від відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття, а також на момент закінчення такого строку, зважаючи на незначну тривалість періоду від дня закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини до дня звернення до суду із позовом, відсутність інших спадкоємців, суд вважає за можливе визнати причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини поважними. А тому не вбачає підстав для відмови у задоволенні позовних вимог щодо визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, визначивши позивачу строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , тривалістю два місяці з моменту набрання судовим рішенням законної сили.

Щодо розподілу судових витрат.

Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, питання як розподілити між сторонами судові витрати (п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України) та у резолютивній частині рішення зазначається розподіл таких судових витрат (п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України).

Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач понесла судові витрати у зв`язку зі сплатою судового збору у розмірі 1211 грн 20 коп., що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки АТ «ОЩАДБАНК» № 48 від 07.08.2025 (а.п. 21).

Розподіляючи судові витрати у виді судового збору, суд керується ч. 9 ст. 141 ЦПК України, яка передбачає, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Тому, керуючись такими засадами цивільного судочинства як справедливість та верховенство права, враховуючи, що спір виник внаслідок дій позивача, які виразились у невчасному зверненні до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, позивач не заявляє вимог про стягнення суми судового збору з відповідача, суд покладає судові витрати на позивача незалежно від результатів вирішення спору та підстав для їх стягнення з відповідача не вбачає.

На підставі викладеного вище, враховуючи ст. 1216, 1217, 1220, 1223, 1268, 1269, 1270, 1272 Цивільного кодексу України, керуючись ст. 3, 12, 13, 81, 83, 133, 141, 263-265, 352, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

позов ОСОБА_1 до Зіньківської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задоволити.

Визначити ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, що залишилася після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , тривалістю два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Зіньківська сільська рада Хмельницького району Хмельницької області, ідентифікаційний код юридичної особи 04402965, місцезнаходження: вул. Писаренка, буд. 46, с. Зіньків Хмельницького району Хмельницької області.

Суддя Мар`яна МУСІЄНКО