_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/3935/25
РІШЕННЯ

Іменем України

24.10.2025 м. Одеса

Київський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді Цирфи К.А., за участі:

- секретаря судового засідання Дімової Є.В.,

- представника позивача Бабіної К.О.,

- представника відповідача Комлаша В.М.,

- представника третьої особи-1 Ковальчука Р.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Квартирно-експлуатаційний відділ міста Одеса, Міністерство Оборони України про відшкодування майнової та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позиції позивача та відповідача, інших учасників справи

У червні 2025 року до Київського районного суду м. Одеси з позовом звернулася ОСОБА_1 (далі також позивач), поданим в її інтересах представником ОСОБА_2 до Військової частини НОМЕР_1 (далі також відповідач), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Квартирно-експлуатаційний відділ міста Одеса (далі також третя сооба-1, КЕВ), Міністерство Оборони України (далі також третя особа-2) про відшкодування майнової та моральної шкоди, яка заподіяна падінням дерева на автомобіль позивачки марки «Honda Accord», н.з. НОМЕР_2 , на території військового містечка № НОМЕР_3 , а саме вартість відновлювального ремонту автомобіля в розмірі 536 073,11 грн та моральну шкоду в розмірі 40 000 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивачки ОСОБА_2 зазначила, що у квітні 2025 року за адресою: АДРЕСА_1 , на території військового містечка на автомобіль позивачки впало дерево, в результаті чого автомобіль зазнав механічних пошкоджень. Також, в результаті події позивачці було заподіяно моральну шкоду. Власником території, на якій трапилася вказана подія є Міністерство оборони України. Балансоутримувачем є Квартирно-експлуатаційний відділ міста Одеси, а фактичним користувачем території ВЧ НОМЕР_1 . Оскільки військова частина не забезпечила належного догляду за зеленими насадженнями, які знаходяться на цій території, належним відповідачем у справі є саме військова частина, як фактичний користувач означеної території. Саме військова частина повинна виявляти та усувати небезпеку від аварійних дерев (зелених насаджень).

У відзиві на позов представник військової частини Кравецький О.О. зазначив, що позовні вимоги не визнає в повному обсязі. По суті зазначив, що належним відповідачем у справах цієї категорії є саме балансоутримувач, а не користувач. Наразі ВЧ НОМЕР_1 є користувачем тільки частини приміщень на території військового містечка, до яких приміщення та розташовані поряд зелені насадження, включаючи дерево, що впало на автомобіль позивачки, не входять. Окремо представник відповідача вказав, що позивачка незаконно знаходилася на території режимного об`єкту. Дерево впало на автомобіль в результаті сильного вітру (пориви 16-20 м/с). Воно знаходилося в задовільному стані та не було аварійним. Висновок автотоварознавчої експертизи, наданий позивачем, не відповідає методиці його складання, зокрема відсутні посилання на джерела, звідки експерт брав інформацію. З вільних джерел установлено, що вартість подібного автомобіля у неушкодженому стані менша, ніж вартість відновлювального ремонту, визначеного експертом.

У відповіді на відзив представник позивача підтвердила доводи позовної заяви та зазначила, що позивачка знаходилася на території військового містечка на законних підставах, оскільки мав місце вільний заїзд на територію. Пориви вітру 16-20 м/с не є непереборною силою, відтак їх наявність не звільняє військову частину від відповідальності. Висновок експерта складено відповідно до методики, отже він є допустимим доказом.

У запереченні на відповідь на відзив представник військової частини Кравецький О.О. повідомив, що від КЕВ в 2019 році військовій частині було передано лише частину території військового містечка, без будівель. В 2022 році було передано частину будівель, до яких будівля корпусу № 2, поблизу якого знаходилося дерево, яке впало на автомобіль, не входила. Вказане дерево не було аварійним, а впало в результаті негоди (надзвичайної ситуації природного характеру). Отже вина відповідача відсутня.

У своїх поясненнях по суті спору представник третьої особи-1 КЕВ Андреєв А.Е. зазначив, що майно військового містечка, частково, в 2019 році було передано КЕВ в користування ВЧ НОМЕР_1 , зокрема і зелені насадження. Водночас зазначив, що відсутні докази, що дерево, яке впало на автомобіль, перебувало в користуванні саме відповідача.

У своїх поясненнях по суті спору представник третьої особи-2 Міністерства оборони України Добров Ю.І. зазначив, що позивачем у цій справі залучено неналежного відповідача. Доказів того, що подія настала на території, підконтрольній відповідачу, не має. Протокол огляду місця події не складався, інші акти уповноважених осіб також відсутні в матеріалах справи.

Інших заяв по суті справи до суду не надходило.

Заяви та клопотання учасників справи

Інших заяв та клопотань до суду не надходило.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 20.06.2025 справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. Підготовчі судові засідання призначалися на 16.07.2025 та 11.09.2025.

Ухвалою суду від 11.09.2025 підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті на 21.10.2025.

У судовому засіданні, 21.10.2025, представник позивачки підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача проти задоволення позову заперечив. Представник третьої особи-1 також просив у позові відмовити.

Фактичні обставини справи

Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, суд доходить висновку про відмову в задоволенні позову з таких підстав.

Із заяв по суті справи та долучених документів випливає, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію автомобіля марки «Honda Accord», н.з. НОМЕР_2 , автомобіль належить на праві приватної власності ОСОБА_1 .

Факт пошкодження автомобіля марки «Honda Accord», н.з. НОМЕР_2 , 11.04.2025 на території земельної ділянки за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, буд. 14, підтверджується відповіддю Одеського РУП № 1 ГУ НП в Одеській області від 02.05.2025 за № 60/112.

Згідно з висновком транспортно-товарознавчої експертизи № 7956 від 19.05.2025, ринкова вартість автомобіля марки «Honda Accord», н.з. НОМЕР_2 , на момент ДТП становить 826 392 грн. Вартість майнової шкоди, з урахуванням фізичного зносу, становить 341 853,18 грн. Вартість відновлювального ремонту становить 536 073,11 грн.

У судовому засіданні, 21.10.2025, представник позивачки зазначила, що пошкоджений автомобіль відремонтовано. Акти виконаних робіт до матеріалів справи не долучено.

Далі, відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 433298047 від 18.04.2025, земельна ділянка з кадастровим номером :12:017:0028, площею 10,8831 га, належить на праві власності Міністерству оборони України.

Також, відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 314119121 від 03.11.2022, об`єкти житлової нерухомості, які знаходяться на території військового містечка № НОМЕР_3 , загальною площею 57 009 кв. м, належать на праві власності Міністерству оборони України.

Згідно з відповіддю Міністерства оборони України від 01.05.2025 № 220/71/1645 встановлено, що балансоутримувачем будівель, прилеглої території та зелених насаджень за адресою: АДРЕСА_1 , є Квартирно-експлуатаційний відділ міста Одеси.

Відповідно до наказу начальника Одеського гарнізону від 18.11.2019 № 64/65, елементи благоустрою, інженерні мережі, обладнання, зелені насадження (окрім будівель) військового містечка № НОМЕР_3 за адресою: АДРЕСА_1 , передано на баланс Квартирно-експлуатаційному відділу міста Одеси.

Згідно з актом приймання-передачі б/н від 10.12.2019, КЕВ передано а ВЧ НОМЕР_1 прийнято для утримання та подальшої експлуатації елементи благоустрою, інженерні мережі, обладнання, зелені насадження (окрім будівель) військового містечка № НОМЕР_3 за адресою: АДРЕСА_1 , на площі 8,9124 га.

Згідно з відповіддю ВЧ НОМЕР_1 від 23.05.2025 № 482, будівля, біля якої сталося ДТП, та прилегла до неї територія за адресою: АДРЕСА_1 , на балансі військової частини не перебувають.

Відповідно до з акту приймання-передачі б/н від 17.05.2022, КЕВ передано, а ВЧ НОМЕР_1 прийнято для утримання та подальшої експлуатації в оперативне управління чотири приміщення: № 20 (склад ПММ), № 36 (їдальня), № НОМЕР_4 (їдальня), № НОМЕР_5 (сховище) військового містечка № НОМЕР_3 за адресою: АДРЕСА_1 , та земельні ділянки (прилеглу територію), необхідну для їх обслуговування. Номера приміщень зазначені з прив`язкою до Генерального плану міста Одеси.

Згідно з відповіддю Гідрометерологічного центру Чорного та Азовського морів від 01.07.2025 № 9914-1-584/9914-10 щодо погодних умов в м. Одеса 11.04.2025 встановлено, що в цей день вітер становить 6-8 м/с з поривами 16-20 м/с, що відноситься до І жовтого рівня небезпеки.

Згідно з актом уповноважених осіб КЕВ та ВЧ НОМЕР_1 весняного огляду будівель та споруд, комунального обладнання та інженерних мереж, зелених насаджень військового містечка № НОМЕР_3 б/н від 08.04.2025 установлено, що благоустрій, інженерні мережі та зелені насадження на території військового містечка знаходяться в задовільному стані.

Водночас, будівля № 2 військового містечка № НОМЕР_3 за адресою: АДРЕСА_1 , біля якої сталася ДТП, в 2017 році була передача для утримання та експлуатації ВЧ НОМЕР_6 , що підтверджується актом приймання передачі б/н від 10.10.2017, укладеним між КЕВ та ВЧ НОМЕР_6 .

Отже, з аналізу заяв по суті справи та наданих сторонами доказів, на їх підтвердження, випливає, що сторони не заперечують факт пошкодження автомобіля позивачки внаслідок падіння дерева на території військового містечка № НОМЕР_3 , однак представник відповідача зазначає, що дерево, яке впало на автомобіль не було аварійним та знаходилося біля корпусу № 2, який переданий в управління іншій військовій частині.

Мотиви прийнятого рішення

Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України).

Згідно з ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України передбачені загальні підстави відповідальності за завдану шкоду, а саме майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Так, до об`єктів благоустрою населених пунктів належать, зокрема, території підприємств, установ, організацій та закріплені за ними території на умовах договору. До об`єктів благоустрою можуть належати також інші території в межах населеного пункту (п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 13 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» від 06.09.2005 за № 2807-IV (далі також Закон № 2807-IV).

Підприємства, установи, організації забезпечують благоустрій земельних ділянок, наданих їм на праві власності чи праві користування відповідно до закону. Підприємства, установи, організації зобов`язані утримувати закріплені за ними на умовах договору з балансоутримувачем території в належному стані відповідно до законодавства та умов договору. Посадові особи підприємств, установ, організацій несуть відповідальність за невиконання заходів з благоустрою, а також за дії чи бездіяльність, що призвели до завдання шкоди майну та/або здоров`ю громадян, на власних та закріплених за підприємствами, установами, організаціями територіях відповідно до закону (ч. 1, 3, 5 ст. 24 Закону № 2807-IV).

Утримання в належному стані території це використання її за призначенням відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, правил благоустрою території населеного пункту, а також санітарне очищення території, її озеленення, збереження та відновлення об`єктів благоустрою (абз. 4 ч. 1 ст. 1 Закону № 2807-IV).

Відповідно до п. 5.5 Наказу Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10.04.2006 № 105 «Про затвердження Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України» (далі також Наказ № 105) відповідальними за збереження зелених насаджень і належний догляд за ними на об`єктах благоустрою державної чи комунальної власності є балансоутримувачі цих об`єктів; на територіях установ, підприємств, організацій та прилеглих територіях установи, організації, підприємства.

Виробничий процес утримання об`єктів зеленого господарства включає: догляд за деревами і чагарниками, живоплотами, виткими рослинами, квітниками, газонами, садовими доріжками та майданчиками, малими архітектурними формами; захист зелених насаджень від шкідників і хвороб, садіння квітів, створення газонів, видаленням окремих дерев, садіння окремих дерев, видалення аварійних дерев, санітарне очищення території об`єкта благоустрою. Під час проведення щорічних обстежень зелених насаджень потрібно виявляти аварійні дерева. Аварійне дерево це дерево, яке може становити загрозу для життя і здоров`я пішоходів, транспортних засобів, пошкодити лінії електропередач, будівлі і споруди або перебуває у пошкодженому стані внаслідок снігопадів, вітролому, урагану та інших стихійних природних явищ чи за наявності гнилої серцевини стовбура, значної суховершинності, досягнення вікової межі (розділ 9 Наказу № 105).

Відповідно до пп. 1, 2 п. 4.14 Правил благоустрою території міста Одеси, затверджених рішенням Одеської міської ради від 23.12.2011 №1631-VI (з подальшими змінами), відповідальність за збереження зелених насаджень, догляд за ними, видалення сухостійних, пошкоджених хворобами та шкідниками зелених насаджень, знищення бур`янів покладається на вулицях перед будівлями до проїжджої частини, всередині квартальних насаджень та насаджень районів міста на балансоутримувачів, власників, користувачів жилих, громадських, промислових будівель та споруд, а також на балансоутримувачів, власників, користувачів будівель підприємств побуту, торгівлі, закладів освіти, охорони здоров`я, розташованих на території житлової забудови; на територіях підприємств, а також на прилеглих до них ділянках і санітарно-захисних зонах на дані підприємства.

З кумулятивного аналізу приписів зазначених нормативно-правових актів логічно випливає, що за шкоду, заподіяну в результаті падіння аварійного дерева на території установи, відповідає її власник та/чи балансоутримувач та/чи користувач цією територією.

Під час розгляду справи установлено, що власником земельної ділянки та приміщень, які розташовані на її території, де сталася подія, що є предметом розгляду у цій справі, є Міністерство оборони України. Балансоутримувачем будівель, прилеглої території та зелених насаджень є Квартирно-експлуатаційний відділ міста Одеси. Користувачем частини приміщень та території є ВЧ НОМЕР_1 .

Щодо належності відповідача

Так, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (ч. 1, 2 ст. 15 ЦК України).

Основними засадами (принципами) судочинства, визначеними ч. 3 ст. 2 ЦПК України є, зокрема, змагальність сторін та диспозитивність судового розгляду справи.

Відповідно до ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Виходячи з принципу диспозитивності, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом (ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України).

З аналізу викладених норм логічно випливає, що позивачем у кожній справі перед судом необхідно довести, що саме його право або інтерес були порушені, невизнані або оспорені, ким саме і в якому обсязі. Цей обов`язок, окрім наведеного, обумовлюється необхідністю в подальшому визначення обсягу позовних вимог, належності та ефективності обраного способу захисту, визначенням належного відповідача(ів).

У цій справі позивачеві необхідно було довести, що територія, де трапилася подія, яка є предметом дослідження, перебуває у користуванні саме відповідача, оскільки власника та баалнсоутримувача цієї земельної ділянки позивач залучив до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.

Як зазначалося, земельна ділянка площею 10,8831 га належить на праві власності Міністерству оборони України. Водночас, згідно з актом приймання-передачі відповідачем в 2019 році прийнято від балансоутримувача інженерні мережі, обладнання, зелені насадження військового містечка № НОМЕР_3 на площі 8,9124 га. З викладеного без невиправданого сумніву не випливає, що дерево, яке впало на автомобіль відповідача, знаходиться саме на території, переданій для утримання відповідачу, а не на інших 1,9707 га землі.

Позивачем не було долучено до справи викопіювання з Генерального платну міста Одеси, до якого йде прив`язна під час передачі в користування об`єкті нерухомості згідно актів-приймання передачі між власником, балансоутримувачем та військовою частиною. Водночас, відповідачем зазначалося, що дерево, яке впало на автомобіль позивача, знаходиться поблизу корпусу № 2 на території військового містечка № НОМЕР_3 . Указані дані сторонами не оспорювалися. Разом з цим відповідно до акту приймання передачі за 2017 рік, укладеним між КЕВ та ВЧ НОМЕР_6 , корпус № 2 передано для утримання та експлуатації ВЧ НОМЕР_6 .

Отже, з огляду на викладене, логічно випливає, що територія біля корпусу № 2 разом із зеленими насадженнями, де росло дерево, яке впало на автомобіль позивачки, також використовується ВЧ НОМЕР_6 для забезпечення його діяльності. Оскільки ВЧ НОМЕР_6 не залучена співвідповідачем у справі, а ВЧ НОМЕР_1 не є належним відповідачем, відтак позовні вимоги не підлягають до задоволення.

Щодо висновку експертизи

Основним доказами на підтвердження розміру майнової шкоди (збитків), завданої позивачеві у цій справі надано висновок транспортно-товарознавчої експертизи.

З цього приводу суд зазначає, що Звіт про оцінку та/або висновок транспортно-товарознавчої експертизи містять первинний (попередній) розрахунок заподіяної шкоди. Фактичний розмір підтверджується документами про виконання обсягу відновлювальних (ремонтних) робіт та їх вартості, включаючи вартість запчастин та робіт, тобто de facto.

Прикметник «фактичний» означає той, що стосується факту; дійсний, справжній; який відповідає фактам, дійсності; насичений фактами (Академічний тлумачний словник української мови в 11 томах, АН УРСР, Інститут мовознавства, за ред. І.К. Білодіда. К., Наукова думка, 1970-1980).

Як установлено під час судового розгляду автомобіль відповідачки відремонтовано.

Позивачем на свій розсуд обрано його виконавця.

Отже, з метою визначення вартості відновлювального ремонту суд має надати перевагу документам, які сформовані під час здійснення фактичного ремонту (актам виконаних робіт тощо), а не висновку експертизи, який передбачає попередній розрахунок.

Окрім цього, позивачем не надано відомостей, чи застрахований пошкоджений автомобіль і в якому обсязі (за якою програмою). Відповідний поліс до матеріалів справи не долучено. Наявність/відсутність вказаних даних може вплинути на прийняте рішення у цій справі щодо обсягу відшкодування шкоди.

Щодо наявності вини відповідача

З приписів ст. 1166 ЦК України випливає, що вина відповідача презюмується.

Правовідносини містять деліктний характер.

Як зазначалося, згідно з актом уповноважених осіб КЕВ та ВЧ НОМЕР_1 весняного огляду будівель та споруд, комунального обладнання та інженерних мереж, зелених насаджень військового містечка № НОМЕР_3 б/н від 08.04.2025 установлено, що благоустрій, інженерні мережі та зелені насадження знаходяться в задовільному стані.

Отже, на території військового містечка № НОМЕР_3 , яке знаходиться на балансі КЕВ та перебуває частково в користуванні ВЧ НОМЕР_1 , аварійних дерев не виявлено.

Отже відповідач зробив достатні дії для виявлення аварійних дерев на підконтрольній йому території. Вжиття інших обов`язкових заходів, окрім огляду зелених насаджень та складення відповідного акту, чинним законодавством не передбачено.

Указані обставини не спростовані позивачем.

Будь-які докази, що дерево, яке впало на автомобіль позивачки є аварійним, в матеріалах справи відсутні.

Способом дослідження дерева, яке впало на автомобіль позивачки, було б проведення біологічної експертизи, предметом якої є дослідження об`єктів рослинного походження, якими є деревина. Основними завданнями біологічної експертизи є, зокрема, визначення біологічних характеристик стану об`єкта (стадії розвитку, причин та часу змін його стану, механізму пошкодження тощо) (глава 23 розділу І наказу Мінюсту № 53/5 від 08.10.1998 «Про затвердження Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень»).

Клопотань про призначення біологічної експертизи під час розгляду справи не заявлялося.

Далі, до обставин, які виключають вину в діях або бездіяльності осіб відносяться випадок та непереборна сила.

У цій справі, з метою надання оцінки наявності/відсутності вини в діях посадових осіб відповідача суд уважає за можливе застосувати аналогію закону, а саме приписи ст. 617 ЦК України, яка регулює виконання договірних зобов`язань.

Так, відповідно до ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

У теорії цивільного права «випадок» - це непереборна подія, яку неможливо було передбачити чи запобігти, але яка не є непереборною силою (стихійне лихо, інші форс-мажорні обставини). Якщо особа вчинила усі дії, які від неї залежали, але випадок настав, вина особи відсутня.

У цій справі уповноважені представники КЕВ та ВЧ НОМЕР_1 провели весняний огляд зелених насаджень та з`ясували, що вони знаходяться в задовільному стані. Отже відповідач та третя особа-1 вчинили достатні дії для можливого виявлення аварійних дерев на території військового містечка.

Указані обставини не спростовані позивачем.

Відтак, вказану подію, суд кваліфікує як випадок, коли дерево є здоровим, однак внаслідок значного пориву вітру, який є меншим ніж під час стихійного лиха (непереборної сили), останнє було пошкоджено та впало. З матеріалів справи вбачається, що не дивлячись на вжиті заходи, відповідальні особи не могли передбачити падіння дерева та вжити інших заходів заздалегідь. Отже вина в їх діях відсутня.

Висновки суду

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню та зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ч. 1 ст. 82 ЦПК України).

Відповідно до вимог ч. 3, 4 ст. 12, ч. 1, 2 ст. 13, ч. 1, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, та несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, враховуючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України).

Отже, проаналізувавши заяви по суті справи та надані сторонами докази на їх підтвердження у поєднанні із застосованими правовими нормами, враховуючи мотиви, покладені в основу рішення, суд доходить висновку, що позивачем не доведено перед судом належними та допустимими доказами розмір заподіяння фактичної шкоди, не спростовано відсутність вини в діях або бездіяльності відповідача, не залучено належного відповідача.

Означені підстави як усі разом, так і кожна зокрема, вказують на неможливість задоволення позовних вимог.

Відтак підстави для задоволення позову відсутні.

Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (п. 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, рішення від 10.02.2010).

Отже суд, надавши відповідь на основні аргументи сторін, які відноситься до предмета спору, та обґрунтувавши прийняте рішення, не вбачає за необхідне надавати відповідь на кожний детальний аргумент, указаний в заявах по суті справи, які не стосуються предмета спору.

Щодо судових витрат

За приписами ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема витрат на професійну правничу допомогу.

Судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України).

Оскільки позов не підлягає задоволенню, судові витрати позивача не компенсуються.

На підставі викладеного, керуючись ст. 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-289, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Квартирно-експлуатаційний відділ міста Одеса, Міністерство оборони України про відшкодування майнової та моральної шкоди відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення тексту повного судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_7 , адреса: АДРЕСА_2 );

Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ № НОМЕР_8 , адреса: АДРЕСА_3 );

Третя особа-1: Квартирно-експлуатаційний відділ міста Одеси (код ЄРДПОУ № 08038284, адреса: м. Одеса, вул. Незалежності, буд. 18);

Третя особа-2: Міністерство оборони України (код ЄРДПОУ № 00034022, адреса: м. Київ, проспект Повітряних Сил, буд. 6).

Суддя К. А. Цирфа