НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

13 жовтня 2025 рокуСправа № 322/1204/25

Новомиколаївський районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Гасанбекова С.С., розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу

за позовом:ОСОБА_1
до:ОСОБА_2
про:зміну способу стягнення аліментів.

12 серпня 2025 року до Новомиколаївського районного суду Запорізької області надійшов вищезазначений цивільний позов, в якому позивач просить суд:

- змінити спосіб стягнення аліментів з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), визначений рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 28.12.2015 в межах розгляду цивільної справи № 317/3967/15-ц (провадження №2/317/2020/2015) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, з твердої суми на частку від доходу відповідача по справі, а саме з твердої суми (727,50 грн. щомісячно) на частину від доходу (заробітку) відповідача по справі (1/4 частину);

- стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили та до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухвалою суду від 14.08.2025, після отримання судом інформації про зареєстроване місце проживання відповідача, було відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, а також роз`яснено сторонам право заявити клопотання про розгляд справи у судовому засіданні.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила таке.

22.11.2008 між позивачем та відповідачем Комунарським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції було зареєстровано шлюб, про що 22.11.2008 було складено відповідний актовий запис № 1306.

Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Дитина є інвалідом дитинства з діагнозом «аутизм».

У подальшому шлюб між сторонами було розірвано рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 28.12.2015 в межах розгляду цивільної справи № 317/3966/15-ц (провадження № 2/317/2019/2015).

Після розірвання шлюбу, відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання не надав, у зв`язку з чим позивач була вимушена звернутися до суду із позовом про стягнення з нього аліментів.

Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 28.12.2015 в межах розгляду цивільної справи № 317/3967/15-ц (провадження № 2/317/2020/2015) з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь позивача було стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 727,50 гривень щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з 15.12.2015 та до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

На підставі цього судового рішення було одержано виконавчий лист, який на теперішній час перебуває на виконанні в Новомиколаївському відділі державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

ОСОБА_3 продовжує проживати разом з позивачем. З огляду на підвищення цін на продукти харчування, комунальні послуги, одяг, медикаменти, тощо, очевидним є те, що аліменти у розмірі 727,50 гривень, стягнуті з ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки, не можуть забезпечити навіть необхідні потреби дитини.

Наразі дитина більшою мірою знаходиться на утриманні позивача. Відповідач є працездатною особою, який не має на утриманні інших осіб. Наразі відповідач є військовослужбовцем та отримує регулярну заробітну плату.

Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини.

Виходячи з наведеного, позивач просила задовольнити позов.

09.09.2025 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог, обґрунтовуючи це зміною сімейного стану, оскільки наразі на повному його утриманні перебувають: вагітна дружина ОСОБА_4 , падчерка ОСОБА_5 , пасинок ОСОБА_6 . Додатково відповідач пояснив, що станом на сьогоднішній день, крім примусового стягнення аліментів, він в добровільному порядку перераховує кошти на рахунок ОСОБА_1 на утримання доньки.

16.09.2025 позивач подала до суду відповідь на відзив, в якій підтримала свої позовні вимоги та просила їх задовольнити в повному обсязі.

Згідно з ч. 2 ст. 279 ЦПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

За змістом ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін учасники справи на заявили.

Виходячи з наведених норм ЦПК України, враховуючи відсутність будь-яких клопотань сторін, судом вирішено продовжити розгляд даної справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без проведення судового засідання.

Суд, розглянувши матеріали та з`ясувавши обставини цивільної справи, дослідивши наявні в справі докази в їх сукупності,

встановив:

22 листопада 2008 року було укладено шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований 22 листопада 2008 року Комунарським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, Україна, актовий запис № 1306, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 22.11.2008 серії НОМЕР_3 .

Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 19.05.2009 серії НОМЕР_4 .

Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 28.12.2015 по справі № 317/3966/15-ц шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , було розірвано.

Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 28.12.2015 по справі № 317/3967/15-ц з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , було стягнуто на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі 727,50 гривень щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з 15.12.2015 та до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Постановою старшого державного виконавця Новомиколаївського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Рогової Л.А. від 03.11.2020 було відкрито виконавче провадження №63460608 з примусового виконання виконавчого листа № 317/3967/15-ц, виданого 15.01.2016, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 у розмірі 727,50 гривень щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з 15.12.2015 та до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до медичного висновку № 606 від 28.09.2023 (дійсний до 25.04.2027) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має захворювання (патологічний стан) дитячий аутизм.

Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з такого.

Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (стаття 180 СК України).

Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Згідно зі статтею 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Ураховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не є незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Суд відхиляє доводи відповідача про зміну його сімейного та матеріального станів з посиланням на те, що на його повному утриманні додатково перебувають пасинок та падчерка, з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 260 СК України, якщо мачуха, вітчим проживають однією сім`єю з малолітніми, неповнолітніми пасинком, падчеркою, вони мають право брати участь у їхньому вихованні.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 СК України, мачуха, вітчим зобов`язані утримувати малолітніх, неповнолітніх падчерку, пасинка, які з ними проживають, якщо у них немає матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер або ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання, за умови, що мачуха, вітчим можуть надавати матеріальну допомогу.

Отже, аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що обов`язок щодо утримання пасинка та падчерки у відповідача (як вітчима) виникає за умови, якщо в останніх немає матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер або ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання, але при цьому, обов`язок утримання рідної дитини до досягнення нею повноліття є пріоритетним, оскільки такий обов`язок не залежить від матеріального стану відповідача.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 14.12.2023 по справі № 160/11228/23 (реєстраційний номер рішення в ЄДРСР 115666059), що враховується судом у даній справі відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України.

Суд також не бере до уваги доводи відповідача щодо перерахування коштів на рахунок позивача на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , оскільки, як вказав відповідач, дані кошти сплачувались ним в добровільному порядку, дані платежі, з огляду на додані квитанції до відзиву на позовну заяву, були нерегулярними, а відтак не впливають на зміну способу стягнення аліментів.

СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» від 19.11.2024 № 4059-IX з 1 січня 2025 року прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить 3196 гривень.

Отже, враховуючи положення частини другої статті 182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину від 6 до 18 років становить 1 598,00 грн.

Водночас, зміна законодавцем мінімального розміру аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до статті 192 СК України (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17, провадження № 61-51сво18).

Разом з тим, у цій справі позивач заявила, по суті, вимогу не про зміну (збільшення) розміру аліментів, а про зміну способу їх присудження, тобто зміну розміру аліментів, стягнутих за рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 28.12.2015 по справі № № 317/3967/15-ц у певній твердій грошовій сумі на розмір аліментів у частці від заробітку батька дитини. Зазначене відповідає вимогам статей 181-184, 192 СК України.

Зазначене узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 19.02.2025 по справі №367/10126/19 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР 125396697), що враховується судом у даній справі відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно із частиною першою статті 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Отже, суд, враховуючи інтереси дитини позивача та відповідача, яка має право на належні умови для всебічного розвитку, освіти, виховання, на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, вважає, що визначений рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 28.12.2015 по справі № 317/3967/15-ц розмір аліментів у сумі 727,50 грн. з урахуванням знецінення коштів внаслідок інфляції, постійного подорожчання усіх груп товарів для дітей не є достатнім і не відповідає інтересам ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 про зміну способу стягнення аліментів є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Документально підтверджені судові витрати, понесені сторонами, у справі відсутні.

Позивач, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнений від сплати судового збору.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено судове рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.03.2019 по справі № 161/4985/17 (реєстраційний номер за ЄДРСР 81573955) зроблено висновок щодо застосування норми ч. 6 ст. 141 ЦПК України, відповідно до якого у разі задоволення позову позивача, звільненого від сплати судового збору, судовий збір стягується з відповідача на користь держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини заявлених до нього вимог, якщо цього відповідача також не звільнено від сплати судового збору.

Відповідач у даній справі не звільнений від сплати судового збору.

Отже, виходячи зі ставки судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, що, відповідно до підпункту 2 пункту 1 частини другої статі 4 Закону України «Про судовий збір», становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2025, розмір судового збору, що підлягає стягненню з відповідача на користь держави становить 3028*0,4 = 1211,20 грн.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст.ст. 258, 259, 263 265, 268, 273 ЦПК України, суд

вирішив:

1. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задовольнити повністю.

2. Змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 28 грудня 2015 року по справі № 317/3967/15-ц у твердій грошовій сумі, та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в розмірі 1/4 (однієї чверті) усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 , але не менше, ніж 50 (п`ятдесят) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання законної сили цим рішенням суду, до повноліття ОСОБА_3 .

3. Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 коп.).

4. Реквізити учасників справи:

- позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ;

- відповідач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Запорізького апеляційного суду.

Повне судове рішення складено 13 жовтня 2025 року.

Суддя С.С. Гасанбеков