Справа № 591/9069/25
Провадження № 2/591/2118/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2025 року м. Суми

Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Косар А. І.

секретар судового засідання Хроменко А. О.

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін судову справу єдиний унікальний номер:591/9069/25 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів на неповнолітню дитину,

сторони:

позивач - ОСОБА_1

представник позивача - ОСОБА_2

Відповідач - ОСОБА_3

ІСТОРІЯ СПРАВИ

07 серпня 2025 року представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просив постановити рішення про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів на неповнолітню дитину -доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 01.12.2020 по 20.06.2025 в сумі 42008,51 гривень з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 . Позов мотивовано тим, що 11 квітня 2015 року сторони зареєстрували шлюб (повторно) в Ковпаківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сумського міського управління, актовий запис №210. Від шлюбу сторони мають доньку - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 25 травня 2017 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання доньки в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 09 березня 2017 року. З моменту ухвалення вищевказаного рішення, як вказує представник позивача, відповідач відмовляється в добровільному порядку сплачувати аліменти на утримання доньки та перекладає основний тягар забезпечення дитини на позивачку, що є порушенням норм чинного законодавства.

Позиція відповідача

Відповідач обставин та підстав позову не спростував, відзиву на позовну заяву не подав.

Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.

Зарічний районний суд м. Суми своєю ухвалою від 13 серпня 2025 року відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін.

Вказану ухвалу було надіслано за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача ОСОБА_5 ,однак поштові відправлення було повернуто до суду.

Так, відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 13.05.2024 у справі № 755/4829/23, відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується відповідними поштовими відправленнями, які повернулися до суду з відмітками «за закінченням терміну зберігання», «адресат відсутній за вказаною адресою», що є належним повідомленням учасника справи.

Повторно виклик відповідача на 13.10.2025 здійснюється через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.

13.10.2025 представник позивача подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує.

Відповідно до статті 44 ЦПК, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до частини 3 статті 13 ЦПК особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

У порядку частини другої статті 191 ЦПК суд вирішує спір за наявними матеріалами справи.

Інші процесуальні дії передбачені пунктом 3 частини третьої статті 265 ЦПК, судом не здійснювались.

13 жовтня 2025 року суд ухвалив скорочене рішення.

17 жовтня 2025 року суд склав повне судове рішення.

Фактичні обставини, встановлені судом

11 квітня 2015 року сторони зареєстрували шлюб (повторно) в Ковпаківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сумського міського управління, актовий запис №210, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 05.08.2011, батьками неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 25 травня 2017 року у справі №591/1184/17 з ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання доньки в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 09 березня 2017 року на користь матері ОСОБА_1 .

Виконавчий лист №591/1184/17 від 11.07.2017 був отриманий позивачкою у Зарічному районному суді м. Суми та своєчасно пред`явлений до виконання.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 03 лютого 2020 року у справі №591/7087/19 (провадження №2/591/918/20) ОСОБА_3 було відмовлено в задоволенні його позову до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів за необґрунтованістю.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 15 червня 2020 року у справі №591/3979/19 (провадження №2/591/399/20) розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , зареєстрований 11 квітня 2015 року у Ковпаківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сумського міського управління юстиції, актовий запис №210.

Крім того встановлено, що на запит адвоката Красноноса Олега Володимировича Зарічний відділ державної виконавчої служби у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції надав розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, згідно виконавчого листа №591/1184/17, виданого 11.07.2017 Зарічним районним судом м Суми про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання доньки в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 09 березня 2017 року на користь матері ОСОБА_1 .

Згідно наданого розрахунку №43620 від 19.03.2025 заборгованість ОСОБА_3 зі сплати аліментів, станом на 01.03.2025 складає 57 955.7 грн.

Мотиви, з яких виходить Суд, та застосовані норми права

Згідно з вимогами статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виходячи з цього сторони, як батьки дитини, повинні спільно вирішувати питання про фізичний, духовний та моральний розвиток дитини.

Відповідно до вимог стст.150,157 Сімейного кодексу України/надалі СК/, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той з батьків, хто проживає окремо від дитини зобов`язаний брати участь у її вихованні та утриманні.

Відповідно до вимог статті 141 СК мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статті 180 СК батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутності домовленості між батьками щодо цього обов`язку, кошти на утримання дитини стягуються в судовому порядку. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частини третьої статті 195 СК розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору судом.

Відповідно до частини першої статті 196 СК , при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

У статті 196 СК не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.

Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.

Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток.

Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.

У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %.

Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.

Таку правову позицію Велика Палата Верховного Суду виклала у постанові від 3 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18).

Загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою, яка викладена в постанові Верховного Суду від 15 січня 2020 у справі №334/7702/16 та постанові Великої Палати Верховного Суду 25 квітня 2018 у справі №572/1762/15-ц:

p=(A1х1%хQ1)+(A2х1%хQ2)+……….(Anх1%хQn), де:

p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову;

A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць;

Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів, починаючи з першого дня першого місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати;

A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць;

Q2- кількість днів прострочення сплати суми аліментів, починаючи з першого дня першого місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати;

An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову;

Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.

Тому, відповідно до частини першої статті 196 СК пеня не може перевищувати 100% заборгованості, тобто не може перебільшувати 57 955.7 гривень.

Згідно з розрахунку представника позивача неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 встановлено, що під час проведення розрахунку враховано рішення Зарічного районного суду м. Суми від 08.06.2021 у справі №591/6518/20, за яким стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 за період з 09 березня 2017 року по 21 жовтня 2020 року в сумі 27 136.55 гривень.

Тобто даний розрахунок проводився, зокрема за період з 01.04.2017 по 01.03.2025; за період з 01.12.2020 по 20.06.2025 та в сумі розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів складає 42 008.51 грн. Як вбачається з вище вказаного розрахунку, відповідач належним чином не сплачував аліменти, а саме не здійснював щомісячні платежі по аліментам.

З позовної заяви вбачається, що позивач просить стягнути пеню за прострочення сплати аліментів за період з 01.12.2020 по 20.06.2025.

Перевіривши вищевказаний розрахунок заборгованості наданий представником позивача за період з 01.12.2020 по 20.06.2025, що складає суму 42 008.51 грн, суд повністю погоджується зі здійсненим ним розрахунком неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, а тому, з урахуванням положень статті 196 Сімейного кодексу України та принципу диспозитивності цивільного судочинства, дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів у розмірі 42 008.51 грн.

Пленум Верховного Суду України в своїй постанові № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у п. 22 роз`яснив, що передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості.

Виходячи з презумпції вини особи, яка прострочила виконання зобов`язання, відсутність вини в простроченні сплати аліментів повинен довести платник аліментів.

Відповідач не підтвердив, що прострочення сплати аліментів відбулося з незалежних від нього причин.

Таким чином, у суду є всі підстави вважати, що відповідач заборгував позивачу аліменти і одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Відповідно до стст. 12, 81 ЦПК цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно частини 1 статті 13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Враховуючи вищенаведене, а також диспозитивність цивільного судочинства, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимогв розмірі 1 211.20 грн.

Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідача у дохід держави.

Керуючись стст. 7, 141, 191, 258, 259, 263-265, 268, 272, 352, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

Ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів на неповнолітню дитину задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 , Україна) неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 01.12.2020 по 20.06.2025 у розмірі 42 008 (сорок дві тисячі вісім) грн 51 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (частина п`ята статті 268 ЦПК).

Інформація про сторони та інших учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 РНОКПП: НОМЕР_4 ,адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ;

представник позивача:адвокат Краснонос Олег Володимирович РНОКПП: НОМЕР_5 ОРДЕР Серія ВІ 3 1274712 від 14.03.2025; адреса: АДРЕСА_2 ;

Відповідач: ОСОБА_3 РНОКПП: НОМЕР_3 ,адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено 17 жовтня 2025 року.

Суддя А. І. Косар