ЛУГИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________________________________________
Справа № 279/3391/25
Провадження по справі 2/281/233/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2025 року селище Лугини

Лугинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Свинченко Г.Д.,

за участі:

секретаря судових засідань Михальченко І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в селищі Лугини цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитсервіс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 в якому просить стягнути із відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 34277,78 грн., сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 7000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 07.02.2021 року між ТОВ «Кредитсервіс» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 210207-001, договір підписано електронним підписом. Відповідно до умов якого надано відповідачу грошові кошти у сумі 20000,00 грн., а відповідач зобов`язався повернути кредит в строк до 07.11.2021 року та сплатити проценти за користування кредитом у межах строку кредиту.

Відповідно до умов договору ТОВ «Кредитсервіс» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, а відповідач, у свою чергу, не виконав умов договору, а тому має заборгованість в розмірі 34277,78 грн. з яких: 17777,78 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 0,00 грн. - прострочена заборгованість за комісією; 16500 грн. - прострочена заборгованість за процентами; 0,00 грн. - строкова заборгованість за сумою кредиту; 0,00 грн. - строкова заборгованість за комісією; 0,00 грн. - строкова заборгованість за процентами; 0,00 грн. - строкова заборгованість за штрафами та пенею.

01.07.2025 року винесено ухвалу про відкриття спрощеного позовного провадження в цивільній справі.

Представник позивача в позовній заяві просить проводити розгляд справи без його участі, проти винесення заочного рішення не заперечує.

У судове засідання відповідач ОСОБА_1 не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся судом у встановленому ст.ст. 128, 130 ЦПК України порядку, шляхом направлення судового повідомлення на адресу вказану в позовній заяві, яка є останньою відомою адресою його реєстрації. Поштові конверти повернулися з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою". Також відповідач повідомлявся шляхом публікації оголошення на сайті суду. Жодних заперечень, клопотань та відзиву на позов від відповідача на адресу суду не надходило.

На підставі ст. 280 - 282 ЦПК України, за письмовою згодою позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положення цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши надані у справі докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та необхідність задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 07.02.2021 року між ТОВ «Кредитсервіс» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитним договір № 210207-001, за яким відповідач отримав кредит в розмірі 20000,00 грн., строк дії договору до 07.11.2021 року. Договір підписано за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідача ОСОБА_1 . Сума одноразової комісії - 1500,00 грн. Реальна річна процентна ставка - 97,5 % річних. Загальна плата за користування кредитом - 15000,00 грн. Загальна вартість кредиту - 3500,00 грн. Кредит надається позичальнику шляхом перерахування суми кредиту на банківські рахунки позичальника: НОМЕР_1 . Кредитний договір підписано одноразовим ідентифікатором G16139, направленим на його телефон, що підтверджується довідкою про укладення договору № 18/03/-3 від 18.03.2025 року.

08.02.2021 року грошові кошти в сумі 18500,00 грн. були перераховані на банківську картку відповідача, що підтверджується платіжною інструкцією № 305 від 08.02.2021 року.

18.04.2025 ТОВ «Кредитсервіс» на адресу відповідача ОСОБА_1 була надіслана досудова вимога щодо дострокового стягнення заборгованості за кредитним договором № 210207-001 від 07.02.2021 року.

Відповідач порушив умови вищевказаного договору, і тому станом на 18.03.2025 року має заборгованість за кредитним договором № 210207-001 від 07.02.2021 року в розмірі 34277,78 грн. з яких: 17777,78 грн. - сума заборгованості по тілу кредиту; 16500,00 грн. - сума заборгованості по нарахованим відсоткам за користування кредитом.

До теперішнього часу відповідач заборгованості за вищевказаним договором не сплатив, що підтверджується випискою з особового рахунку за кредитним договором № 210207-001 від 07.02.2021 року та розрахунком заборгованості.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Надані позивачем докази у сукупності мають взаємний зв`язок, є належними і допустимими у зазначених спірних правовідносинах сторін, їх достовірність стороною відповідача не спростована (в тому числі і розмір заборгованості за договором). Умови договору не оспорюються, умови договору сторонами виконувались, що свідчить про дійсність договору.

Згідно ст. 207 ч. 1 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Відповідно до ст. 639 ч. 2 абз. 2 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис згідно ст. 6 ч. 1 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг».

Згідно постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.02.2020 (справа №912/1120/16) за період до прострочення виконання зобов`язання боржником підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та частини першої статті 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до частини другої статті 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобов`язання.

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За загальними правилами доказування, визначеними статями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про наявність спірних правовідносин між сторонами, які відносяться до договірних зобов`язань, зокрема, кредиту, встановив, що права позивача відповідачем порушені, оскільки відповідач не виконував належним чином умови кредитного договору, тому права позивача підлягають захисту, а тому позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитним договором № 210207-001 від 07.02.2021 року підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з положеннями п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на правничу допомогу.

За правилами п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Встановлено, що 25.01.2023 року між ТОВ «Кредитсервіс» та адвокатським об`єднанням «Правовий діалог» укладено договір № 25-01/2023 про надання правової допомоги. Відповідно до рахунку на оплату № 7968-12/05-2025 від 12.05.2025 року, акту приймання-передачі справ на надання правової допомоги від 01.02.2025 року, акту приймання-передачі наданої правової допомоги за зазначеним договором від 18.02.2025 року, сторони погодили, що вартість наданих послуг становить 7000 гривень.

Таким чином, суд дійшов до висновку про стягнення з відповідача на користь ТОВ «Кредитсервіс» 10000 грн. витрат на правову допомогу.

Відповідно до положень ч. 1ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2422,40 грн. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду, що підтверджено документально.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 12, 19, 80, 81, 89, 133, 141, 259, 264, 265, 268, 279, 280, 282, 288, 354 ЦПК України, ст.ст. 207, 525, 526, 530, 610-612, 625, 651, 1049, 1050, 1054 ЦК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитсервіс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» (, місцезнаходження: вул. Коновальця Євгена, б. 36-Д, приміщення 65-з, м.Київ, 01133) заборгованість за кредитним договором № 210207-001 від 07.02.2021 року в розмірі 34277 (тридцять чотири тисячі двісті сімдесят сім) гривень 78 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» (, місцезнаходження: вул. Коновальця Євгена, б. 36-Д, приміщення 65-з, м.Київ, 01133) судові витрати понесені на оплату судового збору в розмірі 2422 грн. 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя Галина Свинченко