У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2025 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Войтенко Т. В. ,

при секретарі - Крупина Ю. А., за участю представника ОСОБА_1 адвоката Антіхович В.В., розглянувши справу за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Київ) Василюшко В.В., -

у с т а н о в и в:

23 вересня 2025р. до Подільського районного суду міста Києва надійшла скарга ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Київ) Василюшко В.В., яка полягала у невчиненні дій щодо скасування арешту з нерухомого майна.

У скарзі заявник просить зобов`язати державного виконавця зняти арешт з нерухомого майна, яке належить ОСОБА_1 , номер обтяження 8393690 у вигляді арешту нерухомого майна на невизначене майно, арешту усього майна, належного ОСОБА_1 , дата державної реєстрації обтяження 23 січня 2009р., підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №113/8, АА191853, 28 березня 2008р. ВДВС Подільського районного управління юстиції у місті Києві, заявник Відділ державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві.

Ухвалою судді Подільського районного суду міста Києва від 25 вересня 2025р. скаргу ОСОБА_1 було призначено до розгляду у судовому засіданні на 22 жовтня 2025р..

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат Антіхович В.В. вимоги скарги підтримав.На питання суду щодо органу, який видав виконавчий лист, який перебував на виконанні в Подільському відділі державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Київ) представник боржника повідомив, що таким органом був Пирятинський районний суд Полтавської області.

Заслухавши пояснення представника скаржника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність направлення скарги за підсудністю до Пирятинського районного суду Полтавської області, зважаючи на таке.

Так, судом встановлено, що Пирятинським районним судом Полтавської області було видано виконавчий лист №2-561 від 9 грудня 2025р., який перебував на виконанні в Подільському відділі державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Київ).

Як вибачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за власником « ОСОБА_1 » в розділі «Відомості з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна» значаться відомості про арешти нерухомого майна.

Зі скаргою до Подільського районного суду міста Києва ОСОБА_1. звернувся з метою скасування арешту, реєстраційний номер обтяження 8393690, який зареєстрований на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВДВС Подільського РУЮ у м.Києві.

Співставиливши запис про обтяження та лист Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві від 20 липня 2023р. на ім`я адвоката Кошової Я.М., встановлено, що арешт накладався державним виконавцем Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Київ) під час виконання виконавчого листа, виданого Пирятинським районним судом Полтавської області.

Відповідно до частини першої статті 448 ЦПК України карга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

У відповідності до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності й спеціалізації та визначається законом.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка є частиною національного законодавства, кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних та юридичних осіб, державних і суспільних інтересів.

Згідно із частиною першою статі 8 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Частиною першою статті 23 ЦПК України встановлено, що усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою - четвертою цієї статті.

Вирішуючи питання про прийняття заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, суд повинен перевірити належність справи до його юрисдикції (предметної та суб`єктної) та підсудності (територіальної юрисдикції).

Територіальна юрисдикція визначається колом цивільних справ у спорах, вирішення яких віднесено до повноваження суду першої інстанції.

Розгляд справи судами з порушенням правил підсудності є порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції, оскільки такі суди не є встановленими процесуальним законом для такого розгляду (висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2018 року у справі № 369/238/15-ц (провадження № 14-117цс18)).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Зважаючи на те, що дана скарга про скасування арешту подана боржником ОСОБА_1 , який був боржником у виконавчому провадженні, відкритому на підставі рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ КБ «Хрещатик» заборгованості за кредитним договором, наявні підстави для застосування вимог статті 448 ЦПК України, яка визначає виключну підсудність розгляду скарг на дії державного виконавця суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

За таких обставин, суд дійшов висновку про необхідність направлення справи для розгляду до Пирятинського районного суду Полтавської області.

Згідно п. 1 ч. 1, ч. 3 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду. Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Відповідно до ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 23, 31, 32, 353-355, 446 ЦПК України, ст.ст. 124, 125 Конституції України, Законами України «Про виконавче провадження», «Про судоустрій і статус суддів», Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, -

УХВАЛИВ:

Цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Київ) Василюшко В.В., - передати на розгляд до Пирятинського районного суду Полтавської області (Полтавська область, м. Пирятин, вул. Ярмаркова, 17).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Т.В. Войтенко