П О С Т А Н О В А

Іменем України

23 вересня 2025 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі:

головуючого Собослой Г.Г.

суддів Джуга С.Д., Кожух О.А.

з участю секретаря Голубєвої Є.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпромінвест-Мукачево» на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 грудня 2024 року у справі №308/17039/23 (Головуючий: Бедьо В.І.), -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник Кіндрат Т.О., звернувся в суд із позовом до ТОВ «Укрпромінвест-Мукачево» про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення про поновлення на роботі.

Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідно до рішення Ужгородського міськрайонного суду від 10.03.2023 у справі №308/277/23 звільнення позивача з посади торговельного агента ТОВ «Укрпромінвест-Мукачево» визнано незаконним, поновлено позивача на посаді торговельного агента з 16.11.2022.

Дане рішення залишено без змін постановою Закарпатського апеляційного суду від 31.07.2023 і набрало законної сили.

Питання стягнення з відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах справи №308/277/23 судом не вирішено.

При ознайомленні з наказом про поновлення на роботі позивач зазначає, що він не містив відповідної вказівки про нарахування та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, що є підставою для звернення до суду для вирішення даного питання.

Із матеріалів справи №308/277/23 вбачається, що незаконне звільнення відбулося 16.11.2022, а рішення про поновлення ухвалено судом 10.03.2023, отже, період вимушеного прогулу через незаконне звільнення тривав з 17.11.2022 по 10.03.2023, включно.

Позивач зазначає, що оскільки це вже повторне незаконне звільнення, що відбулося відразу після поновлення позивача на роботі на виконання постанови Закарпатського апеляційного суду від 05.07.2022 у справі №308/8429/19, то в період з 21.06.2019 по 15.11.2022 позивач знаходився у вимушеному прогулі. Оскільки відповідач на письмове звернення позивача щодо надання інформації про розмір посадового окладу торговельного агента підприємства надіслав письмову відмову, позивач був змушений заявляти клопотання про витребування відповідних доказів у межах іншої цивільної справи №308/16939/22 про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення про поновлення на роботі в період з 21.06.2019 по 15.11.2022, що знаходиться у провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області.

Ухвалою суду від 05.06.2023 у справі №308/16939/22 суд задовольнив клопотання позивача про витребування доказів та на виконання даної ухвали ТОВ «Укрпромінвест-Мукачево» надіслало належним чином засвідчені документи, в тому числі й наказ №02 від 03.01.2022 та наказ №320 від 15.09.2022, відповідно до яких посадовий оклад торговельного агента ТОВ «Укрпромінвест-Мукачево» з 01.01.2022 становив 6700 грн., а з 01.10.2022 6900 грн.

Розрахунки середньої заробітної плати здійснені, виходячи з розміру посадового окладу на підставі наказу №02 від 03.01.2022, наказу №320 від 15.09.2022, наданих ТОВ «Укрпромінвест-Мукачево», та відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати».

Незаконному звільненню позивача у листопаді 2022 року передували місяці вересень та жовтень, а отже, посадовий оклад у вересні становив 6700 грн., а у жовтні 6900 грн. Водночас у вересні та жовтні 2022 року було 43 робочі дні. Якщо розрахунок середньої заробітної плати обчислюється виходячи з посадового окладу, то її нарахування здійснюється шляхом множення посадового окладу на кількість місяців розрахункового періоду, проте, в даному випадку, оскільки в жовтні 2022 року відбулося підвищення посадового окладу і, відповідно, розмір посадових окладів у вересні та жовтні відрізняються, то шляхом додавання: 6700 + 6900 = 13600 грн.

Таким чином, середньоденна заробітна плата позивача для цілей обчислення середнього заробітку за час вимушеного прогулу становить: 13600 : 43 = 316,30 грн. Кількість днів вимушеного прогулу за період з 17.11.2022 по 10.03.2023, включно, складає 82 робочих днів (2022 рік: листопад 10, грудень 22; 2023 рік: січень 22, лютий 20, березень 8). 316,30 x 82 = 25936,60 грн. На підставі здійснених розрахунків відповідач за час вимушеного прогулу з 17.11.2022 по 10.03.2023, включно, має сплатити позивачу 25936,60 грн.

У позовних вимогах щодо стягнення середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення про поновлення на роботі позивач зазначає, що хоча рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області у справі №308/277/23 було ухвалено 10.03.2023 (набрало законної сили 31.07.2023) та підлягає негайному виконанню в частині поновлення позивача на роботі, незалежно від того, чи буде це рішення оскаржуватися, проте відповідачем це було проігноровано. Позивач був змушений звернутися 17.08.2023 із заявою до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області для отримання виконавчого листа. 02.09.2023 позивач отримав лист за вих. №37 від 31.08.2023, яким відповідач висловлював занепокоєння щодо відсутності останнього на робочому місці, хоча про існування наказу про поновлення позивач не був обізнаний і навіть в даному листі була відсутня будь-яка інформація про цей наказ. Тільки після отримання відповідачем відповіді позивача на даний лист поштовим відправленням 569 позивачем отримано 07.09.2023 о 19-й год. наказ №123-К від 10.03.2023 про поновлення на роботі. Цим же листом було отримано «Повідомлення щодо наказу про поновлення на роботі та про необхідність негайно з`явитися на робоче місце для виконання робочих обов`язків» від 04.09.2023.

Зазначає, що вищевказаним листом директор підприємства Яковенко О.В. також повідомив позивача, що законом не передбачено обов`язку підприємства доводити до відома працівника інформацію про видання наказу про поновлення на роботі.

08.09.2023 о 10-й год. позивач у супроводі працівників патрульної поліції прибув на підприємство, проте, на територію його не пустили. До нього вийшла співзасновниця ТОВ «Укрпромінвест-Мукачево» ОСОБА_2 , яка одночасно є і головним бухгалтером підприємства, та на прохання працівника внести відповідний запис про поновлення до його трудової книжки повідомила, що не може відразу цього зробити. Вона забрала трудову книжку і в присутності працівників патрульної поліції пообіцяла надіслати її поштою, проте, станом на день подання даної позовної заяви трудова книжка все ще не повернута позивачу. В цей же день позивачем було подано заяву на отримання відпустки без збереження заробітної плати для догляду за дитиною до 6-ти років у зв`язку із потребою дитини в домашньому догляді. Все це зафіксовано на бодікамери працівників патрульної поліції. Позивач витребував відповідний запис заявою від 15.09.2023, у відповідь на яку 28.09.2023 від Управління патрульної поліції в Закарпатській області позивачем був отриманий лист №К-624/41/15/01-2024 з додатком на 1 СD-диску.

Очевидним є те, що, дізнавшись про існування наказу №123-К від 10.03.2023 про поновлення на роботі 07.09.2023 о 19-й год. позивач отримав реальну можливість виконувати свої попередні обов`язки тільки з 08.09.2023, хоча навіть в цей день його не пустили на територію підприємства. Проте, оскільки позивачем було подано заяву на отримання відпустки без збереження заробітної плати для догляду за дитиною до 6-ти років у зв`язку із потребою дитини в домашньому догляді, а Велика Палата Верховного Суду у постанові від 8 червня 2021 року у справі №487/8206/18 зазначила, що даний вид відпусток надається в обов`язковому порядку, незалежно від бажання керівника, то з 08.09.2023 позивач вважається таким, що перебуває у відпустці без збереження заробітної плати для догляду за дитиною до 6-ти років.

Отже, за твердженням позивача, не викликає сумніву той факт, що саме небажання відповідача повідомити позивача про видання ним наказу №123-К від 10.03.2023 і спричинило затримку фактичного виконання рішення суду.

Рішення суду про поновлення було ухвалено 10.03.2023, а працівника було ознайомлено з відповідним наказом 07.09.2023, тобто, саме в цей день відбулося фактичне виконання рішення суду (аналогічний висновок зроблено і у постанові Верховного Суду від 21 червня 2023 року у справі №461/7423/21). Отже, період затримки виконання рішення суду складає 129 робочих днів (березень 15, квітень 20, травень 23, червень 22, липень 21, серпень 23, вересень 5). Середньоденна заробітна плата становить 316,30 грн.

Виходячи з цих даних: 316,30 x 129 = 40802,70 грн. і відповідач повинен сплатити цю суму за затримку виконання рішення суду з 11.03.2023 по 07.09.2023, включно, на користь позивача.

Посилаючись на вказані обставини позивач просив задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 20 грудня 2024 року задоволено.

Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпромінвест-Мукачево» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 17.11.2022 до 10.03.2023, включно, у сумі 25936 гривень 60 коп., з обов`язковим перерахуванням до державного бюджету сум податків і зборів, нарахованих з даної суми у розмірах та порядку, встановлених чинним законодавством.

Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпромінвест-Мукачево» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання судового рішення про поновлення на роботі за період з 11.03.2023 до 07.09.2023, включно, у сумі 40802 гривні 70 коп., з обов`язковим перерахуванням до державного бюджету сум податків і зборів, нарахованих з даної суми у розмірах та порядку, встановлених чинним законодавством.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині виплати ОСОБА_1 суми середньомісячної заробітної плати у розмірі 6800 гривень, з обов`язковим перерахуванням до державного бюджету сум податків і зборів, нарахованих з даної суми у розмірах та порядку, встановлених чинним законодавством.

Додатковим рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 04 лютого 2025 року стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпромінвест-Мукачево`на користь держави суму судового збору в розмірі 1211,20 грн.

Не погоджуючись із даним рішенням суду товариства з обмеженою відповідальністю ТзОВ «Укрпромінвест-Мукачево» подано апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування рішення, як таке, що постановлено з порушенням норм процесуального та матеріального права, оскільки оскаржуване рішення не містить посилання на норму закону або підзаконного акту, яким би порушив відповідач, не надіславши позивачу копію наказу від 10.03.2023 р. тим більше у період, коли цей працівник офіційно перебував у неоплачуваній відпустці по догляду за дитиною. Відповідач не створював для позивача жодних перешкод у доступі до роботи і для реалізації його можливості перебувати у неоплачуваній відпустці по догляду за дитиною.

Судом першої інстанції взагалі не було надано оцінки кардинальній зміні позивача у ставленні до його відпустки без збереження заробітної плати і має місце зловживання правом в інших формах.

Розгляд справи проводився у режимі відео конференції.

Заслухавши пояснення представника ТзОВ «Укрпромінвест-Мукачево» - Степанюк О.А., яка просить рішення суду скасувати і відмовити у задоволенні позовних вимог позивача, представника ОСОБА_1 Кіндрат Т.О., яка просить рішення суду залишити без змін, перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Встановлено, що рішення Ужгородського міськрайонного суду від 10.03.2023 р. у справі №308/277/22 залишено без змін постановою Закарпатського апеляційного суду від 31.07.2023, скасовано наказ ТОВ «Укрпромінвест-Мукачево» №387-К від 16.11.2022, поновивши ОСОБА_1 на посаді торговельного агента ТОВ «Укрпромінвест-Мукачево» з 16.11.2022 р., і питання щодо стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу судом не вирішувалося і в той же час вимушений прогул працівника повинен бути оплаченим роботодавцем.

Позивача було незаконно звільнено 16.11.2022, у зв`язку з чим він поновлений на займаній посаді відповідно до рішення Ужгородського міськрайонного суду від 10.03.2023 у справі №308/277/22, і відповідно до ч 1 ст. 94, 235 КЗпП України, ст..ст. 1,2 Закону України «Про оплату праці» підлягає стягненню з відповідача на користь позивача заробіток за час вимушеного прогулу за період з 17.11.2022 р. по 10.03.2023р. включно.

Разом з тим, як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 6 постанови від 24 грудня 1999 року №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці, задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 25 936 грн. 60 коп., який визначено відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100.

Із матеріалів справи вбачається, що наказом ТОВ «Укрпромінвест-Мукачево» від 08.09.2023 №344-К торговельному агенту підприємства ОСОБА_1 надано відпустку по догляду за дитиною, що потребує домашнього догляду батька з 08.09.2023 до 30.08.2024, на підставі заяви ОСОБА_1 від 08.09.2024 та довідки №3-88 від 22.08.2023, виданої Ужгородською міською дитячою клінічною лікарнею.

Таким чином, з 08.09.2023 позивач вважається таким, що перебуває у відпустці без збереження заробітної плати для догляду за дитиною до шести років.

Судовим рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 10.03.2023 у справі №308/277/22 поновлено ОСОБА_1 на займаній посаді торговельного агента ТОВ «Укрпромінвест-Мукачево» з 16.11.2022 і допущене негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі.

Наказ №123-К про поновлення позивача на роботі було винесено відповідачем 10.03.2023, ознайомлено з таким наказом 07.09.2023 і саме 07.09.2023 р. відбулося фактичне виконання рішення суду про поновлення позивача на роботі.

У разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення суду, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці у заробітку за час затримки.(ст..236 КЗпП України).

До вимушеного прогулу прирівнюється затримка роботодавцем виконання рішення про поновлення на роботі.

Оскільки період затримки виконання рішення Ужгородського міськрайонного суду від 10.03.2023 у справі №308/277/22 складає 129 робочих днів (березень 15, квітень 20, травень 23, червень 22, липень 21, серпень 23, вересень 5) а середньоденна заробітна плата становить 316,30 грн. і відтак, на користь позивач підлягає стягненню середній заробіток за час затримки виконання судового рішення про поновлення на роботі за період з 11.03.2023 до 07.09.2023, включно, який становить 40802,70 грн. (316,30 x 129 = 40802,70).

Так як, позивач подав до суду позовну заяву про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення про поновлення на роботі засобами поштового зв`язку 29.09.2023, а тому тримісячний строк для звернення до суду у даному випадку не пропущено, відповідно до ч 1 ст. 233 КЗпП України.

При постановленні рішення, суд першої інстанції встановивши правовідносини сторін, які випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин, із посиланням на докази, оцінка яких відображена у рішенні суду, обґрунтовано задовольнив заявлені позовні вимоги.

Рішення суду є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування немає.

Доводи апеляційної скарги, судова колегія до уваги не приймає, так як вони не ґрунтуються на вимогах закону та фактичних обставинах справи і не спростовують висновки суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 374,375,381-384 ЦПК України, судова колегія

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпромінвест-Мукачево», залишити без задоволення.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 20 грудня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 03 жовтня 2025 року.

Головуючий: (підпис)

Судді: (підписи)

Згідно з оригіналом: Г.Г.СОБОСЛОЙ