Справа № 548/1419/25
Провадження № 2/548/667/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.10.2025 м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Лідовець Т. М.,

за участю секретаря судового засідання Манжос Т. В.,

розглядаючи в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

у червні 2025 року ТОВ «Споживчий центр» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в обґрунтування якого вказало, що між позивачем ТОВ "Споживчий центр" та відповідачем ОСОБА_1 10.07.2023 було укладено кредитний договір (оферта) шляхом підписання заявки кредитного договору № 10.07.2023-100000602 (далі Договір № 10.07.2023-100000602 від 10.07.2023, кредитний договір). Відповідно до умов кредитного договору позичальнику надано кредит у розмірі 8000 грн строком на 70 днів зі строком повернення 17.09.2023. ОСОБА_1 10.07.2024 отримав кредитні кошти у розмірі 8000 грн, що підтверджується квитанцією Liqpay. Отже, ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за Договором № 10.07.2023-100000602 від 10.07.2023 виконав в повному обсязі. У свою чергу, ОСОБА_1 свої зобов`язання за Договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на дату подання позовної заяви утворилась заборгованість у розмірі 16480 грн, яка складається із: заборгованості по тілу кредиту - 8000 грн, заборгованості за відсотками - 7280 та заборгованості за комісією 1200 грн, чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр». З огляду на зазначене, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за Договором № 10.07.2023-100000602 від 10.07.2023 у розмірі 16480 грн, а також просить стягнути суму сплаченого позивачем судового збору у розмірі 2422 грн 40 коп.

Ухвалою судді Хорольського районного суду від 01.07.2025 за позовною заявою ТОВ «Споживчий центр» відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, просив проводити розгляд справи без його участі, щодо ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідач ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суду не повідомив. Правом на відзив відповідач не скористався.

28.08.2025 через «Електронний суд» представником ОСОБА_1 - Грибоводом В. В. були надіслані додаткові пояснення, які суд залишає без розгляду, оскільки подані з порушенням вимог статей 174, 178 ЦПК.

28.08.2025 ухвалою Хорольського районного суду Полтавської області визнано явку представника позивача обов`язковою.

08.10.2025 представник позивача у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Відповідно до частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

В установлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не надав, тому відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши надані матеріали і оцінюючи їх в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (частина перша стаття 4 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (частина перша статті 13 ЦПК України).

Судом встановлені такі факти.

10.07.2023 між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 був укладений № 10.07.2023-100000602 від 10.07.2023шляхом надсилання кредитодавцем Пропозиції про укладення кредитного договору (оферти)від 10.07.2023, подання відповідачем Заявки кредитного договору від 10.07.2023 та Відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепту) від 10.07.2023. Позичальником ОСОБА_1 також підписано Паспорт споживчого кредиту. Укладені документи підписані одноразовим ідентифікатором «Р319», що надсилався на фінансовий номер позичальника (а. с. 12-19).

За умовами пунктів 1-9 Договору 10.07.2023-100000602 від 10.07.2023кредит надається шляхом перерахування коштів на вказаний позичальником його електронний платіжний засіб № НОМЕР_1 у сумі 8000 грн на 70 днів з дати його надання до 17.09.2023; із застосуванням процентної ставки 1,3% за один день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит; та оплатою комісії за видачу кредиту у розмірі 15% від суми кредиту, що складає 1200 грн; комісія нараховується та обліковується у день видачі кредиту.

На виконання вимог кредитного договору позивач здійснив перерахування коштів у розмірі 8000 грн 10.07.2023 о 10:15 на номер картки Mastercard 5168-75ХХ-ХХХХ-5195, номер транзакції в системі Liqpay , призначення платежу: видача за договором кредиту № 10.07.2023-100000602 від 10.07.2023, що підтверджується квитанцією Liqpay, ідентифікатор еквайра: АТ КБ «ПриватБанк», ідентифікатор платіжного пристрою І0240ВJ7 (а.с. 10).

Відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, у зв`язку з чим позивачем надано довідку-розрахунок про стан заборгованості за кредитним договором 10.07.2023-100000602 від 10.07.2023. Зокрема, заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «Споживчий центр» складає: 8000 грн - заборгованість за основним боргом (тіло кредиту); 7280 грн - заборгованість за процентами, нарахованими з 10.07.2023 до 17.09.2023; 1200 грн заборгованість за комісією, а всього - в розмірі 16480 грн (а. с. зворот 8).

За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Зі змісту статей 526, 530 ЦК України вбачається, що зобов`язання повинно виконуватися відповідно до умов договору у встановлені строки.

Відповідно до положень статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною першою статті 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (частина перша статті 1048 ЦК України).

Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України).

Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію».

Так, згідно зі статтею 13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію"). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Із встановлених обставин вбачається, що між сторонами виникли договірні правовідносини у сфері споживчого кредитування, в яких ТОВ «Споживчий центр» виступає кредитодавцем (виконавцем послуги кредитування), а відповідач ОСОБА_1 - споживачем (отримувачем вказаної послуги), та в межах яких виник спір щодо права позивача, як кредитора у цьому зобов`язанні, на повернення відповідачем, як боржником, отриманого ним кредиту та сплати процентів за його користування.

Керуючись принципами змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, оцінивши надані у справі докази, суд вважає доведеними факт укладення Договору 10.07.2023-100000602 від 10.07.2023 між ТОВ «Споживчий центр» і ОСОБА_1 з огляду на таке.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті (частина третя статті 11 Закону).

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: 1) надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; 2) заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; 3) вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина шоста статті 12 Закону).

У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції (частина восьма статті 12 Закону ).

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина дванадцята статті 12 Закону).

Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи (частина тринадцята статті 12 Закону).

Відповідно до статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Одноразовий ідентифікатор алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини першої статті 3цього Закону).

Договір № 10.07.2023-100000602 від 10.07.2023 укладений шляхом направлення його тексту, підписаного зі сторони товариства екранними підписом в особистому кабінеті споживача для ознайомлення та підписання. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом споживача, що створений шляхом використання споживачем одноразового ідентифікатора, який формується автоматично на стороні товариства для кожного разу використання та направляється споживачу на номер мобільного телефону повідомлений останнім товариству в ІТС товариства/зазначений в цьому договорі. Введення споживачем коду одноразового ідентифікатора з метою підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором цього договору створює підпис споживача на договорі та вважається направленням товариству повідомлення про прийняття в повному обсязі умов цього договору.

Пропозиція про укладення кредитного договору (оферти) від 10.07.2023, Заявка кредитного договору від 10.07.2023 та Відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепту ) від 10.07.2023, що є документами кредитного договору, підписані сторонами електронними підписами, зокрема позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора Р319, що надсилався на фінансовий номер позичальника . Вказаний номер телефону зазначений єдиним номером в усіх документах, що складають кредитний договір, та зазначений в Додатку до Договору № 10.07.2023-100000602 від 10.07.2023 як контактний телефон позичальника ОСОБА_1 (а. с. 10-19).

Без ідентифікації клієнта, без перевірки правильності введення коду направленого на мобільний телефон клієнта, кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Надаючи добровільно свої персональні дані (прізвище, ім`я, по батькові, фінансовий номер телефону, електронну адресу, дату народження, номер паспорту, РНОКПП, номер картки), відповідач засвідчив свій намір на укладення кредитного договору. Доказів на визнання правочину недійсним, відповідачем не було надано. Отже, відповідно до статті 204 ЦК Договір № 10.07.2023-100000602 від 10.07.2023 є правомірним.

На підтвердження перерахування кредитних коштів позивачем була надана квитанція Liqpay, ідентифікатор еквайра: АТ КБ «ПриватБанк», ідентифікатор платіжного пристрою І0240ВJ7, якою засвідчено здійснений перерахунок кредитних коштів у розмірі 8000 грн 10.07.2023 о 10:15 на номер картки Mastercard 5168-75ХХ-ХХХХ-5195, номер транзакції в системі Liqpay , призначення платежу: видача за договором кредиту № 10.07.2023-100000602 від 10.07.2023.

У пункті 52 постанови Верховного Суду від 22 серпня 2024 року у справі 916/735/23 викладено висновок про те, що доказами на підтвердження наявності боргу можуть бути, зокрема, але не виключно: судові рішення, правочини, первинні бухгалтерські документи, які містять відомості про господарську операцію та підтверджують її здійснення. Такими доказами можуть бути, зокрема, банківські виписки, платіжні доручення, видаткові накладні, довідки, листи, протоколи, та будь-які інші докази, що доводять факт невиконання боржником взятих на себе зобов`язань.

Отже, позивачем доведений факт перерахування коштів на кредитну картку позичальника за Договором № 10.07.2023-100000602 від 10.07.2023.

Суд погоджується з наведеним позивачем розрахунком заборгованості за процентами та комісією, оскільки вони проведені відповідно до вимог Закону України «Про споживче кредитування» таумов пунктів 2-7 кредитного договору в межах строку його дії.

У постанові Верховного Суду від 03 грудня 2024 року у справі № 487/6342/18 (провадження № 61-2433св24) зазначено, що обираючи варіант добросовісної поведінки, боржник зобов`язаний піклуватися про те, щоб його юридично значимі вчинки були економічно обґрунтованими. Також поведінка боржника повинна відповідати критеріям розумності, що передбачає, що кожне зобов`язання, яке правомірно виникло, повинно бути виконано належним чином, а тому кожний кредитор вправі розраховувати, що усі існуючі перед ним зобов`язання за звичайних умов будуть належним чином та своєчасно виконані. Доброчесний боржник повинен мати на меті добросовісне виконання усіх своїх зобов`язань, а в разі неможливості такого виконання - надати справедливе та своєчасне задоволення (сатисфакцію) прав та правомірних інтересів кредитора.

Враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов`язання за договором не виконує, доказів на спростування вказаних обставин суду надано не було, на день винесення судом рішення, жодного доказу оплати відповідачем на рахунок позивача заборгованості за тілом кредиту чи простроченими відсотками у повному розмірі чи у частково надано не було, тому позовні вимоги ТОВ «Споживчий центр» щодо стягнення заборгованості у розмірі 16480,01 грн є обґрунтованими та підлягають стягненню з відповідача.

Відповідно до частини другої статті 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути понесені позивачем судові витрати щодо сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн.

Керуючись статтями 12, 13, 81, 258, 259, 263-265, 268, 293, 315 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" суму заборгованості за кредитним договором № 10.07.2023-100000602 від 10.07.2023 у розмірі 16 480 (шістнадцять тисяч чотириста вісімдесят) гривень, що включає заборгованість за тілом кредиту - 8000 (вісім тисяч) гривень, заборгованість за нарахованими процентами - 7280 (сім тисяч двісті вісімдесят) гривень, заборгованості за комісією - 1200 (одну тисячу двісті) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" судовий збір в розмірі 2422,40 гривень.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (адреса: вул. Саксаганського, 133-А, місто Київ, 01032, );

Відповідач: ОСОБА_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Суддя Т. М. Лідовець