Номер провадження: 22-ц/813/367/25
Справа № 492/184/23
Головуючий у першій інстанції Гусєва Н.Д.
Доповідач Лозко Ю. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.07.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Лозко Ю.П.,

суддів: Кострицького В.В., Карташова О.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Пересипка Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду в порядку спрощеного провадження

апеляційну скаргу Підприємства з іноземними інвестиціями Тойота-Україна

на ухвалу Арцизького районного суду Одеської області від 01 березня 2023 року про забезпечення позову

у справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія «Автоцентр-Сервіс» до ОСОБА_1 , Командитного товариства «Кростелл Парнерс ЛП», Підприємства з іноземними інвестиціями «Тойота-Україна», Товариства з обмеженою відповідальністю «Соллі-Плюс. Чернігів» про зобов`язання вчинити дії,

встановив:

У лютому 2023 року ТОВ «Інвестиційна компанія «Автоцентр-Сервіс» звернулось до суду із вказаним вище позовом, у якому просило зобов`язати ОСОБА_1 , Командитне товариства «Кростел Парнерс ЛП» виконати умови п. 4.1.3 Понятійної угоди 212602, що укладена 26.02.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія «Автоцентр-Сервіс» та ОСОБА_1 Підприємство з іноземними інвестиціями «Тойота-Україна» визнати ТОВ «Інвестиційна компанія «Автоцентр-Сервіс» переможцем конкурсу з відбору уповноваженого дилера «Тойота-Україна» в м.Чернігів, що оголошений 16 грудня 2020 року та укласти ТОВ «Інвестиційна компанія «Автоцентр-Сервіс» договір з призначення уповноваженого дилера «Тойота-Україна» в м.Чернігів.

Одночасно з позовною заявою представник позивача подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просив заборонити Підприємству з іноземними інвестиціями «Тойота-Україна», ТОВ «Соллі-Плюс. Чернігів» вчиняти дії, предметом яких є (буде) будь-яка дилерська діяльність Тойоти в м.Чернігову та Чернігівській області.

Заява обґрунтована тим, що 16 грудня 2020 року на офіційному сайті Підприємства з іноземними інвестиціями «Тойота-Україна» був оголошений конкурс з відбору уповноваженого дилера Тойота-Україна у м. Чернігові. Одним із учасників вказаного конкурсу виступило ТОВ «ІК «Автоцентр-Сервіс». 26 лютого 2021 року між ТОВ «Інвестиційна компанія «Автоцентр-Сервіс» та ОСОБА_1 було укладено Понятійну угоду № 212602, пунктами 4.1.1-4.1.3, якої визначено зобов`язаня Горбенко В.В. «Надати ТОВ «Інвестиційна компанія «Автоцентр-Сервіс» послуги з аналізу, дослідження кон`юнктури автомобільного ринку в м. Чернігів, підготовки документів» необхідних для участі в конкурсі з відбору уповноваженого дилера Тойота-Україна», зокрема і в місті Чернігові, що організований Підприємством з іноземними інвестиціями « Тойота-Україна».

Забезпечувати організаційну, інформаційну, методичну, практичну, ресурсну підтримку в рамках даного Договору.

У строк до 31.12.2022 року здійснювати всі можливі та необхідні дії по оформленню завершення конкурсу з відбору, уповноваженого дилера Тойота-Україна», зокрема і в місті Чернігові, в тому числі проведення, переговорів, зустрічей та інших необхідних дій для укладення між ТОВ «Ж «Автоцентр-Сервіс» та ПзІІ «Тойота-Україна» дилерського договору, предметом якого є призначення уповноваженого дилера Тойота-Україна в м. Чернігові», по якій Командитне товариство «КРОСТЕЛЛ ПАРТНЕРС ЛП» виступило гарантом.

Проте станом на 28.02.2023 року на офіційному сайті Підприємства з іноземними інвестиціями «Тойота-Україна» відсутня інформація про результати відбору, водночас розміщено інформацію про те, що офіційним дилером «Тойота-Україна» у м. Чернігів є ТОВ «Соллі-Плюс.Чернігів».

Викладені обставини, на переконання позивача свідчать про порушення його прав, за захистом яких він звернувся до суду із цим позовом.

Ухвалою Арцизького районного суду Одеської області від 19 квітня 2023 року від 01 березня 2023 року заяву ТОВ «Інвестиційна компанія «Автоцентр-Сервіс» про забезпечення позову задоволено.

Заборонено Підприємству з іноземними інвестиціями Тойота-Україна, ТОВ «Соллі-Плюс. Чернігів» вчиняти дії, предметом яких є (буде) призначення уповноваженого дилера «Тойоти» у м. Чернігів та Чернігівській області до набрання рішенням законної сили.

У апеляційній скарзі відповідач Підприємство з іноземними інвестиціями Тойота-Україна, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Арцизького районного суду Одеської області від 01 березня 2023 року, як незаконну та необґрунтовану та відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Скаржник звертає увагу, на залишення судом поза увагою відсутність повноважень Тищенка М.С. на підписання заяви про забезпечення позову та недоведеність необхідності вжиття заходів забезпечення позову, їх не співмірність позовним вимогам. Так вжиті заходи забезпечення позову обмежують (частково припиняють) господарську діяльність відповідача Підприємства з іноземними інвестиціями Тойота-Україна, який не є стороною Понятійної угоди 212602, що укладена 26.02.2021 року.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач ТОВ «Інвестиційна компанія «Автоцентр-Сервіс» заперечуючи проти доводів та вимог апеляційної скарги Підприємства з іноземними інвестиціями Тойота-Україна, просить залишити ухвалу Арцизького районного суду Одеської області від 01 березня 2023 року без змін, як законну та обґрунтовану, а апеляційну скаргу відповідача - без задоволення.

У судовому засіданні представник скаржника Підприємства з іноземними інвестиціями Тойота-Україна - адвокат Самсонович О.А. доводи та вимоги апеляційної скарги підтримав.

Інші учасники справи у судове засідання, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, не з`явились, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника скаржника за доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість судового рішення, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам оскаржуване судове рішення не відповідає.

Задовольняючи заяву ТОВ «Інвестиційна компанія «Автоцентр-Сервіс» та забороняючи Підприємству з іноземними інвестиціями «Тойота-Україна», ТОВ «Соллі-Плюс. Чернігів» вчиняти дії, предметом яких є (буде) будь-яка дилерська діяльність Тойоти в м.Чернігову та Чернігівській області, суд першої інстанції зазначив, що надав оцінку пов`язаності заходу забезпечення позову з предметом спору, співмірності такого заходу заявленим позовним вимогам і відповідності виду забезпечення позову.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду, зважаючи на таке.

У відповідності до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

По суті забезпечення позову є встановленням судом обмежень суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволення претензій позивача.

Заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення про забезпечення позову. Окрім того, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна довести відповідність (адекватність) засобу забезпечення позову.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності потрібно враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Заборона вчиняти певні дії застосовується у разі необхідності обмежити право відповідача чи будь-якої іншої особи вчиняти певні фактичні чи юридичні дії, що стосуються предмета спору.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними з заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Заходи забезпечення позову повинні узгоджуватись з предметом та підставами позову, можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати права інших осіб.

У разі звернення особи до суду з позовними вимогами немайнового характеру, судове рішення у разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, то в такому випадку має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Обрання належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову гарантує дотримання принципу співвіднесення виду заходу забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, що зрештою дає змогу досягти балансу інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, сприяє фактичному виконанню судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, забезпечує ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

При цьому сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність забезпечення позову, що полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову.

Вирішуючи питання про забезпечення позову суд зобов`язаний здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів і дослідити подані в обґрунтування заяви докази та встановити наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги. Подібна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.07.2021 у справі N 914/2072/20.

Колегія суддів зауважує, що постановляючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції обмежився лише посиланнями на цивільно-процесуальні норми та надання оцінки всім дослідженим в судовому засіданні доказам, пов`язаності заходу забезпечення позову з предметом спору, співмірності такого заходу заявленим позовним вимогам і відповідності виду забезпечення позову, проте фактично не дав оцінки жодній з перелічених обставин.

Так, апеляційний суд погоджується із доводами скаржника Підприємства з іноземними інвестиціями Тойота-Україна про те, що при оцінці необхідності забезпечення позову суд першої інстанції залишив поза увагою недоведеність необхідності таких для захисту ймовірно порушених інтересів позивача та неспіврозмірності наслідків вжиття/невжиття заходів забезпечення позовним вимогам.

Згідно висновків, які містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі №753/22860/17, за змістом ст. 149, 158 ЦПК України умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Оскільки у цій справі ТОВ «Інвестиційна компанія «Автоцентр-Сервіс» звернулось до суду з немайновими позовними вимогами, має застосуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Подібні правові позиції викладені у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.02.2019 у справі № 924/790/18, від 21.02.2020 у справі № 910/9498/19, від 25.02.2020 у справі № 924/789/18, від 12.03.2020 у справі № 916/3479/19, від 18.03.2020 у справі № 904/2641/19, від 24.06.2020 у справі № 902/1051/19, від 07.09.2020 у справі № 904/1766/20, від 09.09.2020 у справі № 906/1336/19, від 16.11.2020 у справі № 910/7596/20.

Проте, у заяві про вжиття заходів забезпечення позову ТОВ «Інвестиційна компанія «Автоцентр-Сервіс», посилаючись на обставини, якими обґрунтовано позов, ТОВ «Інвестиційна компанія «Автоцентр-Сервіс» зауважує лише про порушення власних прав та інтересів, однак не зазначає жодних обставин, які б свідчили про те, що невжиття запропонованих ним заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Також суд першої інстанції не врахував, що забезпечення позову шляхом заборони Підприємству з іноземними інвестиціями «Тойота-Україна», ТОВ «Соллі-Плюс. Чернігів» вчиняти дії, предметом яких є (буде) будь-яка дилерська діяльність Тойоти в м.Чернігову та Чернігівській області є втручанням в господарську діяльність згаданих юридичних осіб, адже фактично відбувається обмеження їх правосуб`єктності у не передбачений спосіб.

Судова заборона на укладення певного типу договорів, які не є предметом спору та не стосуються спірних правовідносин, суперечить законодавчо закріпленим принципам свободи договору, визначеним ст. 6, 627 ЦК України, згідно яких сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Крім того, суд першої інстанції, надавши перевагу позиції позивача ТОВ «Інвестиційна компанія «Автоцентр-Сервіс», до вирішення справи по суті позбавив Підприємство з іноземними інвестиціями «Тойота-Україна» та ТОВ «Соллі-Плюс. Чернігів» права свободу здійснення підприємницької діяльності презумпція правомірності якої у встановленому законом порядку не спростована.

Отже, обраний позивачем ТОВ «Інвестиційна компанія «Автоцентр-Сервіс» вид забезпечення позову у вигляді заборони Підприємству з іноземними інвестиціями «Тойота-Україна», ТОВ «Соллі-Плюс. Чернігів» вчиняти дії, предметом яких є (буде) будь-яка дилерська діяльність Тойоти в м.Чернігову та Чернігівській області не є співмірними заявленим позовним вимогам.

З огляду на викладене, зваживши на наведені обставини, з урахуванням положень ст. 149, 150,152 ЦПК України, колегія суддів виснує про хибність висновку суду першої інстанції про те, що з метою захисту матеріально правових інтересів позивача ТОВ «Інвестиційна компанія «Автоцентр-Сервіс» є підстави для задоволення відповідної заяви про забезпечення позову.

Так, вимоги вказаної вище заяви не відповідають вимогам щодо розумності, обґрунтованості, адекватності, збалансованості інтересів сторін, доведеності обставин реальної загрози ефективному захисту порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача у разі невжиття судом заявлених заходів забезпечення позову, а також порушують принцип співмірності заходів забезпечення позову.

Водночас, колегія суддів відхиляє зауваження скаржника про ненадання позивачем доказів наявності у ОСОБА_2 повноважень на підписання заяви про забезпечення позову, зважаючи на таке.

Частиною 3 статті 58 ЦПК України передбачено, що юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

При цьому у порядку самопредставництва юридичну особу може представляти за посадою її керівник або інші особи, повноваження яких визначені законодавством чи установчими документами.

Відповідне положення міститься у постанові ВС КАС від 14 квітня 2021 року у справі № 640/27279/20. Так Верховний Суд зазначив, що за наявності сумнівів щодо наявності у особи, що підписала заяву (скаргу) повноважень на вчинення таких дій в порядку самопредставництва юридичної особи, суд може скористатися відомостями, що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а у разі неусунення таких сумнівів - запропонувати заявнику (скаржнику) надати додаткові документи на підтвердження таких повноважень.

З Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Тищенко М.С. є уповноваженою особою (керівником) ТОВ «Інвестиційна компанія «Автоцентр-Сервіс», тож у розумінні ч. 3 ст. 58 ЦПК України, має повноваження на представництво позивача.

Колегія суддів також звертає увагу, що предметом апеляційного перегляду є законність і обґрунтованість ухвали Арцизького районного суду Одеської області від 01 березня 2023 року про забезпечення позову, отже доводи апеляційної скарги по суті позовних вимог колегією суддів не приймаються до уваги, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час вирішення спору по суті і не вирішується під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Наведене узгоджується із висновками викладеними у постановах Верховного Суду від 22 жовтня 2018 року у справі №910/4013/18 (пункт 25), від 14 серпня 2019 року у справі №640/462/19 (пункт 30), від 02 березня 2020 року у справі №911/2034/16 (пункт 4.12), від 17 вересня 2021 року у справі № 910/3547/21 (пункт 8.6), від 17 січня 2022 року у справі №640/20750/21 (пункт 25).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, й міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (SeryavinandOthers v. Ukraine) від 10 лютого 2010 року, заява №4909/04).

Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Підприємства з іноземними інвестиціями Тойота-Україна підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала суду скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви ТОВ «Інвестиційна компанія «Автоцентр-Сервіс» про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України

постановив:

Апеляційну скаргу Підприємства з іноземними інвестиціями Тойота-Україна задовольнити.

Ухвалу Арцизького районного суду Одеської області від 01 березня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія «Автоцентр-Сервіс» про забезпечення позову.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту.

Головуючий Ю.П. Лозко

Судді: О.Ю. Карташов

В.В. Кострицький