Справа № 297/1839/25
П О С Т А Н О В А

Іменем України

16 жовтня 2025 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді: Мацунича М.В.

суддів: Собослоя Г.Г., Кожух О.А.

за участі секретаря судового засідання: Савинець В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Волошин Любов Ярославівна, на ухвалу Берегівського районного суду Закарпатської області від 06 червня 2025 року про забезпечення позову, постановлену головуючим суддею Гал Л.Л. в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

встановив:

У червні 2025 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Разом з позовною заявою позивачем було подано клопотання про забезпечення позову, яке мотивовано тим, що ОСОБА_1 тривалий час ухиляється від своїх майнових зобов?язань відносно позивача, у зв`язку з цим існує велика імовірність, що відповідач, дізнавшись про подання позову до суду, може вчинити дії щодо відчуження нерухомих об?єктів, що є у його власності, що може в подальшому ускладнити або ж зовсім унеможливить виконання рішення суду в цій справі.

А тому ОСОБА_2 просила суд накласти арешт на все майно ОСОБА_1 в межах 2 701 922,75 грн до вирішення справи по суті.

Ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 06 червня 2025 року клопотання представника позивача ОСОБА_2 адвоката Мензака Ю.Ю. про забезпечення позову задоволено частково.

Накладено арешт на все майно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , до набрання рішенням суду законної сили у цій справі.

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Волошин Л.Я., подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу суду та відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Зазначає, що суд першої інстанції дійшов безпідставних та помилкових висновків про те, що існують підстави для забезпечення позову. При цьому позивачем не доведено того, що існують підстави вважати, що відповідачем будуть вчинятися дії, які призведуть до утруднення чи неможливості виконання рішення суду в майбутньому.

Крім цього вважає, що вжиті судом заходи забезпечення позову є неспівмірними заявленим позовним вимогам та порушують право відповідача на володіння належного йому майна.

Сторони в судове засідання не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Від адвоката Волошина Л.Я. надійшла заява про розгляд справи без участі.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає що така підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

З приписів ст. 76, ст. 77, ч.ч. 1, 2, ст.ст. 78, 79, 80, ст. 81 ч.ч. 1, 4 ЦПК України вбачається, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 існує спір про стягнення заборгованості.

Ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 06 червня 2025 року накладено арешт на все майно ОСОБА_1 до набрання рішенням суду законної сили у цій справі.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У відповідності до ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно з ч.3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до роз`яснень Постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідного виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогами.

Крім цього, беручи до уваги Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову», достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У постанові ВС у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 23.12.2020 у справі №756/2609/20 зазначено, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову, заявник послалася на те, що відсутність арешту на майно боржника може суттєво ускладнити виконання рішення в разі задоволення позову у цій справі.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13.12.2023 у справі №522/21977/21 зазначено, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Суд першої інстанції, встановивши що між сторонами існує спір щодо повернення грошових коштів вважав, що існують підстави для забезпечення позову, однак, застосовуючи такі, шляхом накладення арешту на все майно ОСОБА_1 , не взяв до уваги те, що арешт на майно відповідача слід накласти тільки в частині заявлених позовних вимог.

Конституційне право володіти, користуватися і розпоряджатися своїм майном закріплено в статті 41 Конституції України, що гарантує непорушність права власності та можливість вільно визначати долю свого майна. Це право включає в себе три основні правомочності: володіння (фактичне панування над майном), користування (здобуття корисних властивостей майна) та розпоряджання (визначення юридичної долі майна). При цьому, право власності є непорушним, але може бути обмежене за певних умов і в порядку, встановлених законом, а примусове відчуження майна допускається лише за рішенням суду або в умовах воєнного стану з повним відшкодуванням.

Частиною 1 та 3 статті 319 ЦК України закріплено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

З метою не порушення прав відповідача щодо розпорядження належним йому майном, слід накласти арешт на майно ОСОБА_1 в межах грошової суми 2.701.922,75 гривень.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів апеляційного суду приходить до обґрунтованих висновків, що ухвала суду першої інстанції підлягає зміні.

Враховуючи наведене та керуючись нормами статей 12, 18, 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

ухвалив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Волошин Любов Ярославівна, задовольнити частково.

Ухвалу Берегівського районного суду Закарпатської області від 06 червня 2025 року про забезпечення позову, змінити, виклавши резолютивну частину ухвали в редакції даної постанови апеляційного суду, а саме:

«Клопотання ОСОБА_2 в інтересах якої діє адвокат Мензак Юлій Юлійович про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на майно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 в межах грошової суми 2.701.922,75 гривень до моменту набрання законної сили рішенням суду в даній справі.

Надіслати сторонам для відома копію ухвали суду, а Берегівському відділу ДВС у Берегівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції копію ухвали суду для вжиття негайних заходів виконання такої».

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 21 жовтня 2025 року.

Головуючий:

Судді: