КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Слюсар Т.А.,

суддів: Голуб С.А., Таргоній Д.О.,

за участю секретаря судового засідання Гладкої І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Клименка Тараса Васильовича в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» на заочне рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 квітня 2025 року у складі судді Ярмоли О.Я.,

у цивільній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2024 року ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» звернулося у суд із позовом до ОСОБА_1 , у якому просило стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за Договором № 480639-КС-001 про надання кредиту від 15 листопада 2023 року, в розмірі 105 059 грн 96 коп, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 24 817 грн 72 коп; суми прострочених платежів по процентах 79 042 грн 24 коп; суми прострочених платежів за комісією - 1 200 грн; витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422 грн 40 коп.

Позов обґрунтовано тим, що 15 листопада 2023 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 укладено Договір № 480639-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».

15 листопада 2023 року було направлено ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти Договір № 480639-КС-001 про надання кредиту та 15 листопада 2023 року ОСОБА_1 прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору № 480639-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою.

Позивач направив відповідачу через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор на номер телефону, вказаний в анкеті особистого кабінету, котрий відповідачем було введено. Позивач ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» виконало свої зобов`язання за укладеним кредитним договором, перерахувавши на банківську картку відповідача ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 20 000 грн.

Також, 06 лютого 2024 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду №1 до договору № 480639-КС-001. Позивач виконав свої зобов`язання за укладеною додатковою угодою за кредитним договором, перерахувавши на банківську картку відповідачки ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 8 000 грн.

Відповідачка здійснила часткову оплату заборгованості за кредитним договором у розмірі 24 145 грн 36 коп.

Отже, позивач стверджує, що відповідачка свої зобов`язання за кредитним договором не виконала, у зв`язку з чим у станом на 26 листопада 2024 року утворилась заборгованість за Договором № 480639-КС-001 про надання кредиту, в розмірі 105 059 грн 96 коп.

Заочним рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 квітня 2025 року позов задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» заборгованість за договором № 480639-КС-001 про надання кредиту від 15 листопада 2023 року і додатковою угодою № 1 від 06 лютого 2024 року, у розмірі 59 999 грн 70 коп та судові витрати по справі у сумі 1 383 грн 19 коп. В решті позовних вимог - відмовлено.

В апеляційній скарзі адвокат Клименко Т.В. в інтересах ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» просить частково скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 45 060 грн 26 коп та ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити позов. У решті рішення суду першої інстанції залишити без змін. Вирішити питання судових витрат.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що боржницею було сплачено частково на погашення кредиту за договором № 480639-КС-001 про надання кредиту на загальну суму 24 145 грн 36 коп, чим порушено зобов`язання, встановлені договором, що призвело до подорожчання кредиту і збільшення процентної ставки, про що було заздалегідь погоджено сторонами кредитного договору у пункті 3.2.2 Договору.

Звертає увагу суду, що згідно нового графіку платежів відповідачка мала зробити перший плановий платіж 20 лютого 2024 року, у розмірі 5 000 грн, однак платіж не був зроблений (як і всі наступні), тому з 21 лютого 2024 року почалось прострочення заборгованості за кредитом, а після спливу 7 (семи) днів, починаючи з восьмого дня - 28 лютого 2024 року почалось нарахування процентів за користування кредитом по збільшеній (стандартній) процентній ставці - у відповідності до пункту 3.2.2 Договору.

Вказує, що відповідачкою встановлений графік погашення заборгованості не виконувався, за весь період дії кредитного договору було сплачено лише один платіж, внаслідок чого починаючи з восьмого дня прострочення першого платежу почалось нарахування процентів за Стандартною ставкою - 2,00000000%, а саме з 28 лютого 2024 року по 12 квітня 2024 року включно і після 12 квітня 2024 року не нараховувались.

Зазначає, що розрахунок заборгованості наданий позивачем по кредитному договору №480639-КС-001 повністю відповідає умовам договору, а розмір нарахованих процентів відповідає нормам ЦК України.

Окрім цього, звертає увагу на практику апеляційних судів щодо правомірності встановлення в кредитних договорах ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» стандартної та зниженої процентної ставки та правомірності нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, у випадку недотримання позичальником графіку платежів за Кредитним договором.

Відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, повідомлялися про день, час та місце розгляду справи повідомлялися у вставленому законом порядку.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам судове рішення в оскаржуваній частині не відповідає.

Відповідно до частини першої та другої статті 367 ЦПК України апеляційний суд переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Встановлено, що рішення суду оскаржено лише в частині незадоволених вимог, а тому в решті не переглядається.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за наступних підстав.

Як встановлено судом, 15 листопада 2023 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 було укладено договір № 480639-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Законом України «Про електронну комерцію» (а.с. 41-49).

Відповідно до п. 2.1 договору, ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 20 000 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та правил про надання грошових коштів у кредит.

Строк на який надається кредит - 24 тижні (п. 2.3. договору). Термін дії договору до 01 травня 2024 року.

Стандартна процентна ставка за кредитом в день 2,00000000, фіксована.

Знижена процентна ставка за кредитом в день 1,14874498 фіксована.

Пунктом 2.5. договору сторони погодили розмір комісії 3000 грн.

06 лютого 2024 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду № 1 до договору № 480639-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію», та внесені зміни в «Термін дії договору» до 23 липня 2024 року, та «Строк Кредиту» 24 тижні (а.с. 69-71).

Відповідно до умов кредитного договору ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» взяв на себе зобов`язання надати кредит на наступних умовах: загальний розмір кредиту 8000 грн; комісія за надання кредиту: 1200 грн; орієнтовна реальна річна процентна ставка: 6061,11 процентів.

Ті ж самі умови кредитування зазначені і в паспорті споживчого кредитування, який підписаний сторонами 06 лютого 2024 року (а.с. 59-62).

Відповідачем частково сплачено заборгованість за кредитним договором на суму 24 145 грн 36 коп.

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № 480639-КС-001 заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» станом на 26 листопада 2024 року становить: 105 059 грн 96 коп, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 24 817 грн 72 коп; суми прострочених платежів по процентах - 79 042 грн 24 коп; суми прострочених платежів за комісією - 1 200 грн (а.с. 21-25).

Відповідно до довідок ТОВ «ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН» підтверджено, що ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» надало позичальнику грошові кошти в розмірі 20 000 грн та 8 000 грн шляхом перерахування на банківську картку позичальника № НОМЕР_1 (а.с. 77, 77а).

Відповідно до п. 7.3.1. Кредитного Договору, до укладання договору позичальник отримав від кредитодавця (в т.ч. кредитного посередника) інформацію та документи, надання яких передбачені законодавством України, зокрема передбачену ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування», Паспорт споживчого кредиту, ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», а також про умови Договору і Правила, що розміщені на сайті кредитодавця.

Відповідно до п. 7.15 Кредитного договору інші умови цього договору регулюються Правилами, які є невід`ємною частиною договору.

На виконання вимог ухвали про витребування доказів, АТ КБ «ПриватБанк» направило листа, яким повідомило, що на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_1 , а також направили виписку по вказаному рахунку (а.с. 138-143).

Частково відмовляючи у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості по нарахованим процентам за користування кредитом, районний суд виходив з того, що кредитор мав право нараховувати проценти за користування кредитом за вказаним договором по 23 липня 2024 року, але провів нарахування відсотків по 26 листопада 2024 року.

Проте, з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів апеляційного суду погодитись не може, з таких підстав.

Відповідно до положень ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Частиною 1 ст. 1047 ЦК України визначено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України "Про електронну комерцію".

У статті 3 Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

За змістом частин 3, 4, 6 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Відповідно до частини 12 статті 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Відповідно до положень ст. ст. 1046, 1054 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Такі висновки викладені, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 04 липня 2018 року в справі № 310/11534/13-ц, в постанові Верховного Суду від 15 березня 2023 року по справі № 300/438/18.

При цьому питання щодо повернення кредиту, нарахування і сплати процентів за користування кредитом визначаються умовами кредитного договору.

Убачається, що відповідачка не виконувала графік погашення заборгованості, що відповідно призвело до збільшення суми нарахованих процентів відносно орієнтовної суми, що зазначена у графіку погашення заборгованості.

Відповідно до умов договору перший плановий платіж згідно графіку платежів відповідач мав зробити 20 лютого 2024 року у розмірі 5 000 грн, однак платіж зроблений не був, тому з 21 лютого 2024 року почалось прострочення заборгованості за кредитом, а починаючи з восьмого дня прострочення з 28 лютого 2024 року почалося нарахування процентів за користування кредитом за стандартною процентною ставкою - 2,00000000 % в день відповідно до п. 3.2.2 Договору.

За весь період дії кредитного договору відповідачка сплатила 3 182 грн 28 коп тіла кредиту, 17 963 грн 08 коп - відсотків та 3 000 грн комісії.

Отже, з відповідно до розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачка взяті на себе зобов`язання з повернення тіла кредиту, сплати процентів не виконувала належним чином, у зв`язку з чим, їй було нараховано процентів на загальну суму 79 042 грн 24 коп, яка складається із суми процентів по зниженій (пільговій) процентній ставці, які нараховувались щоденно з 15 листопада 2023 року по 27 лютого 2024 року на неповернену суму кредиту та виходячи із розміру фіксованої процентної ставки, визначеної у кредитному договорі (2,00000000 % в день) - починаючи з 28 лютого 2024 року до закінчення терміну дії договору тобто, після 23 липня 2024 року нарахування процентів за договором позивачем не здійснювалось, що знайшло своє відображення також і в розрахунку.

Отже, сума заборгованості по процентам у розмірі 79 042 грн 24 коп підтверджена розрахунком заборгованості та умовам договору й додаткової угоди, що повністю вимогам законодавства України.

Однак, суд першої інстанції необґрунтовано та безпідставно зробив висновок, що стягненню за процентами підлягає лише сума 59 999 грн 70 коп вважаючи, що проценти нараховані позивачем не відповідають умовам договору.

Враховуючи наведене, рішення суду першої інстанції в частині відмови в позові ухвалене в результаті неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, з невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, що відповідно до вимог ст. 376 ЦПК України є підставами для його скасування в цій частині із прийняттям нової постанови про задоволення позову й стягнення 45 060 грн 26 коп відсотків за користування кредитом.

Також, підлягає зміні і рішення суду першої інстанції і в частині вирішення питання про розподіл судових витрат.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України ОСОБА_1 на користь ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» підлягає стягненню 1 039 грн 21 коп судового збору, сплаченого за подання позовної заяви та 3 633 грн 60 коп судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Клименка Тараса Васильовича в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» задовольнити.

Заочне рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 квітня 2025 року в частині визначення розміру заборгованості по процентам за користування кредитом та судових витрат скасувати.

Ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика»заборгованість по процентам за користування кредитом в розмірі 45 060 грн 26 коп та 1 039 грн 21 коп судового збору сплаченого за подання позовної заяви.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» 3 633 грн 60 коп судового збору сплаченого за подання апеляційної скарги.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 16 жовтня 2025 року.

Суддя-доповідач:

Судді: