н/п 2/490/3901/2025
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(З А О Ч Н Е)

29 вересня 2025 року м.Миколаїв

Центральний районний суд м.Миколаєва

у складі: головуючого судді - Чулуп О.С.

при секретарі Правник А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Миколаєві цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2 , Миколаївської міської ради

Треті особи: Товарна біржа «Нерухомість-Південь»

про визнання договору дійсним,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання дійсним договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , що був укладений 23.01.2002 р. на Товарній Біржі «Нерухомість-Південь» за № 5435 та зареєстрований 08.02.2002 р. за № 17715 в Миколаївському МБТІ. Позивач вказує, що виникла необхідність підтвердити дійсність біржової угоди у судовому порядку, оскільки при оформленні договору купівлі-продажу не були виконані вимоги ст.227 ЦК України (1963 р.), у частині нотаріального оформлення зазначеної угоди. Крім того, позивач вказує, що договір купівлі-продажу нерухомого майна був виконаний сторонами належним чином, і дотепер не виникало ніяких претензій і спорів щодо вказаного договору.

Відповідачі правом на подання відзиву не скористались.

Від представника Миколаївської міської ради надійшла заява в якій останній просив розглядати справу за його відсутності, а рішення просить прийняти відповідно до законодавства.

Дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимог закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Відповідно до ч.3 ст.203 Цивільного кодексу України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до ч. 2 ст.220 Цивільного кодексу України, якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору. Але одна із сторін ухилилась від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Судом встановлено, що сторони уклали договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 що був укладений 23.01.2002 р. на Товарній біржі «Нерухомість-Південь» за № 5435 та зареєстрований 08.02.2002 р. за № 17715 в Миколаївському МБТІ, згідно якого ОСОБА_1 придбала у відповідача ОСОБА_2 вищезазначену квартиру.

Згідно копії паспорту серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 з 15.02.2002 року.

У відповідності до ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР, який діяв на час укладення договору, якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників, прокурора вправі визнати угоду дійсною.

Таким чином, судом встановлено, що між сторонами було укладено договір купівлі-продажу квартири, сторони договору домовилися щодо істотних умов договору, необхідних для договорів даного виду, що підтверджується письмовим договором укладеним на товарній біржі, реєстрацією за позивачем права власності на спірну квартиру в бюро технічної інвентаризації, реєстрацією місця проживання позивача у спірній квартирі тому суд приходить до висновку, що між сторонами відбулось повне виконання укладеного між сторонами договору, та даний договір може бути визнаний дійсним.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,60,212,224-226 ЦПК України, ч.2 ст.220, ч.1,3,4ст.203ЦК України, суд,

В И Р І ШИ В :

Позов задоволити.

Договір № 5435 купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 укладений 23.01.2002 року на Товарній біржі «Нерухомість-Південь» між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що зареєстрований Комунальним підприємством «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» 08.02.2002 р. за № 17715 - визнати дійсним.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя