Справа № 296/497/25 Головуючий у 1-й інст. Шкиря В. М.
Категорія 39 Доповідач Павицька Т. М.
У Х В А Л А

14 жовтня 2025 р. м. Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Павицька Т.М. вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 19 травня 2025 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 19 травня 2025 року позовні вимоги ТОВ «Діджи Фінанс» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Діджи Фінанс» заборгованість за кредитним договором №3849762 від 20.08.2021 в сумі 12 520,00 грн., з яких: - 8000 грн заборгованість за кредитом; - 3000 грн заборгованість за відсотками за користування кредитом з 20.08.2021 по 04.09.2021 включно; - 1520 грн заборгованість за одноразовою комісією за надання кредиту. В задоволенні інших вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Діджи Фінанс» судовий збір в сумі 830,46 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 6000 грн.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 , 11 липня 2025 року засобами поштового зв`язку через суд першої інстанції подав апеляційну скаргу, яка зареєстрована в Житомирському апеляційному суді 23 липня 2025 року.

Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 24 липня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 19 травня 2025 року залишено без руху з підстав несплати судового збору. Надано строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання копії ухвали. Роз`яснено заявнику, що оригінал квитанції (платіжного доручення) про сплату судового збору має бути поданий безпосередньо до Житомирського апеляційного суду. Роз`яснено заявнику, що у випадку невиконання вимог ухвали у встановлений строк, апеляційна скарга буде вважатися неподаною і повернута.

13 жовтня 2025 року на адресу суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання, у якому просить звільнити його від сплати судового збору. Вказує, що відповідно до посвідчення НОМЕР_1 від 02.09.2019 він являється батьком багатодітної сім`ї.

Розглянувши клопотання про звільнення від сплати судового збору, суд приходить до висновку, що вказане клопотання не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Обов`язок осіб, які звертаються до суду, сплачувати судовий збір - це процесуальний обов`язок, визначений нормами процесуального права.

Згідно до ч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за умови, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Єдиною підставою для звільнення від сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо).

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі ст.12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Наведене узгоджується з п. 29 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах».

Як вбачається зі змісту клопотання, ОСОБА_1 просить звільнити його від сплати судового збору, посилаючись на ст. 8 ЗУ «Про судовий збір».

Проте, звертаючись з даним клопотанням, заявник не надав доказів на підтвердження наявності умов для звільнення від сплати судового збору визначених ст. 8 Закону України «Про судовий збір», зокрема доказів того, що його майновий стан не дозволяє сплатити йому судовий збір за подання апеляційної скарги.

Разом з цим, у статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у зв`язку із цим, саме по собі клопотання апелянта про звільнення від сплати судового збору, без підтверджуючих на те документів, не може вважатися достатньою підставою для звільнення від сплати судового збору.

Відмова у звільненні від сплати судового збору не порушує положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права особи на справедливий суд, оскільки не перешкоджає апелянту у доступі до суду і не ускладнює його таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права. Судовий збір, його об`єкти та ставки, підстави і порядок сплати, а також умови звільнення від сплати встановлені законом, тобто справляння судового збору переслідує законну мету.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Оскільки заявником до клопотання про звільнення від сплати судового збору не надано жодних доказів на підтвердження майнового стану, суд не може задовольнити дане клопотання.

Статтею 120 ЦПК України визначено, що строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Частиною 2 ст. 127 ЦПК України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Оскільки ОСОБА_1 , станом на 14 жовтня 2025 року не виконані вимоги ухвали Житомирського апеляційного суду від 24 липня 2025 року в частині сплати судового збору, проте на виконання вимог ухвали від 24.07.2025 останнім подано клопотання про звільнення від сплати судового збору, в якому йому відмовлено та зважаючи на необхідність забезпечення принципу доступу до правосуддя, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне продовжити строк на усунення недоліків апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 127, 185 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору.

Продовжити ОСОБА_1 процесуальний строк на виконання ухвали Житомирського апеляційного суду від 24 липня 2025 року про залишення апеляційної скарги без руху.

Встановити для усунення недоліків строк п`ять днів з дня вручення копії даної ухвали.

Роз`яснити заявнику, що у випадку невиконання вимог ухвали у встановлений строк, апеляційна скарга буде вважатися неподаною і повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та оскарженню не підлягає.

Суддя