Провадження №: 2-з/755/263/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" листопада 2025 р. м.Київ

Суддя Дніпровського районного суду міста Києва Коваленко І.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», треті особи: приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Яна Вікторівна, приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Шуляченко Микола Борисович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат - Яресько Тарас Віталійович, звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», треті особи: приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Яна Вікторівна, приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Шуляченко Микола Борисович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

24 листопада 2025 року в порядку автоматизованого розподілу справ між суддями позовну заяву передано на розгляд судді Коваленко І.В.

Разом з позовною заявою подав заяву про забезпечення позову.

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 24 листопада 2025 року, заяву про забезпечення позову передано на розгляд судді Коваленко І.В.

У поданій заяві про забезпечення позову ОСОБА_1 просить вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису № 22855 виданий 12.03.2021 року, що вчинений Приватним нотаріусом Головкіною Яною Вікторівною про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс».

Заяву обґрунтовано тим, що у 2025 році ОСОБА_1 з реєстру боржників дізналась, що щодо неї приватним виконавцем Шуляченко М.В. виконується виконавче провадження ВП № НОМЕР_2. Виконавче провадження було відкрите та здійснено примусове виконання на підставі виконавчого напису №22855 виданий 12.03.2021. Оскаржуваний виконавчий напис вчинено приватним нотаріусом Головкіною Я.В. щодо стягнення з позивача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» заборгованості у розмірі 12379,49 грн. При ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження, позивач дізнався, що оспорюваний виконавчий напис був вчинений на підставі Договору 30.09.2019 року № 397003015, що був укладений між позивачем та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА». Стягнення за оспорюваним виконавчим написом відбувається на користь ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС», що нібито набуло право вимоги на борг. Однак, позивач не підписував жодного нотаріального договору з будь-якою фінансовою установою, в тому числі і з ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС», на підставі якого нотаріус має право вчинити виконавчий напис, згідно вимог чинного законодавства України. У виконавчому провадженні № НОМЕР_2 проводяться активні виконавчі дії. Виконавцем винесена постанова про арешт коштів. Виконавець направив запит на отримання інформації, яка містить банківську таємницю, до ряду банків, яким виконавець просить надати інформацію стосовно наявності та/або стану рахунків/електронних гаманців боржника. Також, виконавцем було направлено платіжну інструкцію для примусового списання суми заборгованості. Більше того - виконавцем уже списана значна сума коштів по виконавчому провадженню. Таким чином, виконавець вчиняє активні дії, спрямовані на примусове списання коштів із виявлених рахунків позивача для погашення заборгованості по оскаржуваному виконавчому напису. Зволікання в зупиненні стягнення призведе до того, що в позивача спишуться грошові кошти з рахунків за вчиненим з порушенням законодавства виконавчим написом. Примусове виконання зазначеного оспорюваного виконавчого напису до ухвалення рішення по суті спору порушує права позивача, а невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Отже, враховуючи те, що по позивачу виконавець здійснює виконавчі дії за відкритим виконавчим провадженням, що відкрите на підставі виконавчого напису, що оскаржується у суді, у разі незабезпечення позову, виконавець буде надалі здійснювати примусове списання коштів з рахунків позивача, на підставі явно незаконного виконавчого напису до моменту винесення рішення по суті, тобто є загроза стягнення суттєвої суми коштів. Повернення цих коштів вимагатиме від позивача значних зусиль, фінансових втрат, та є сумнівним з точки зору виконання. Крім того, явно порушуватиметься право позивача на ефективний захист.

Суддя, вивчивши доводи поданої заяви, дослідивши додатки до неї, доходить таких висновків.

Заява про забезпечення позову відповідає вимогам, які містяться у Главі 10 Розділу І ЦПК України, підстави для її повернення заявнику відсутні.

Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом частини першої статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до вимог частин першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Тобто, однією із причин, в зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, може бути припущення особи щодо обставин, що несуть загрозу невиконання або утруднення виконання можливого рішення.

Згідно із положеннями частини першої статті 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Згідно із Постановою Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» під забезпеченням позову слід розуміти сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові від 25 травня 2016 року № 6-605цс16, винесеної за результатами перегляду рішення Апеляційного суду міста Києва та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

За положеннями частини восьмої статті 153 ЦПК України в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Види забезпечення позову визначені положеннями статті 150 ЦПК України.

Згідно із пунктом 6 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Верховний Суд неодноразово висловлював позицію про те, що у випадку оскарження в судовому порядку виконавчого напису нотаріуса шляхом подання позову про визнання його таким, що не підлягає виконанню, застосування заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі такого виконавчого напису є адекватним та ефективним способом забезпечення позову.

Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» при розгляді заяви про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконанню чи утрудненню виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Таким чином, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25 вересня 2019 року у справі № 320/3560/18.

З матеріалів справи убачається, що на підставі виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Шуляченком М.Б. було відкрито виконавче провадження № НОМЕР_2.

Крім того, 19.08.2024 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Шуляченком М.Б. в рамках виконавчого провадження № НОМЕР_2 винесено постанову про арешт коштів боржника.

Отже, позивач оспорює виконавчий напис, за яким розпочато процедуру виконання. Вказані дії можуть утруднити чи зробити неможливим виконання ймовірного рішення суду про задоволення позовних вимог. Таким чином, такий захід забезпечення позову, як зупинення на час розгляду справи про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, дій, безпосередньо направлених на стягнення з доходів боржника за оспорюваним виконавчим написом, є співмірним, доцільним і необхідним.

Керуючись статтями 149, 151, 152, 153 ЦПК України, суддя -

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», треті особи: приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Яна Вікторівна, приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Шуляченко Микола Борисович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Зупинити стягнення на підставі виконавчого напису № 22855 виданий 12.03.2021 року, що вчинений приватним нотаріусом Головкіною Яною Вікторівною про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» () заборгованості у розмірі 12 379,49 грн у виконавчому провадженні № НОМЕР_2, що ведеться приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Шуляченко Миколою Борисовичем.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Копію ухвали суду для виконання направити до відповідних компетентних органів.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя :