Слобідський районний суд міста Харкова
Провадження № 2/641/848/2025 Справа № 641/5640/24
У Х В А Л А

24 жовтня 2025 року м. Харків

Слобідський районний суд міста Харкова в складі:

головуючого судді Онупко М.Ю.,

за участю секретаря Ткач О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут», третя особа: Акціонерне товариство «Харківобленерго» про захист прав споживачів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду із позовом до Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут», третя особа: Акціонерне товариство «Харківобленерго» про захист прав споживачів.

Представником третьої особи Акціонерного товариства «Харківобленерго» - Корякін М.І. було подано заяву в якій зазначив, що предметом спору у позовній заяві є стягнення заборгованості за договорами купівлі-продажу електричної енергії за «зеленим» тарифом, виробленої приватними домогосподарствами, які укладені між гр. ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з ПрАТ «Харківенергозбут». Тобто, саме позивачі є виробниками та продавцями товару (електроенергії), а не її споживачами, а тому на правовідносини, які виникли між сторонами у даній справі норми Закону України «Про захист прав споживачів» не поширюються. Дана позиція підтверджується висновками судів першої та апеляційної інстанції (набули законної сили) при розгляді аналогічної за предметом спору справи № 641/6238/24 (роздруківки ухвали та постанови додаються). На підставі наведеного просить суд розглянути питання про залишення без руху позовної заяви ОСОБА_2 та ОСОБА_1 до ПрАТ «Харківенергозбут», третя особа АТ Харківобленерго по даній справі у зв`язку з не наданням позивачами до матеріалів справи доказів про сплату судового збору за подання позову.

До судового засідання позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили.

Представник відповідача ПрАТ «Харківенергозбут» Ткаченко А.В. судовому засіданні при вирішенні клопотання представника третьої особи покладалася на розсуд суду.

В судовому засіданні представник третьої особи АТ «Харківобленерго» - Корякін М.І. наполягав на задоволенні заявленого клопотання та просив залишити позов без руху з підстав несплати позивачами при зверненні до суду судового збору.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Зі зміту позовної заяви вбачається, що позивачі, як на підставу звільнення від сплати судового збору, посилається на положення ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», у зв`язку з чим суд зазначає наступне.

Норма статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачає, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Згідно зі ч. 3 ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів» крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо:1) при реалізації продукції будь-яким чином порушується право споживача на свободу вибору продукції; 2) при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення; 3) при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору; 4) порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач; 5) будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію; 6) споживачу реалізовано продукцію, яка є небезпечною, неналежної якості, фальсифікованою; 7) ціну продукції визначено неналежним чином; 8) документи, які підтверджують виконання договору, учасником якого є споживач, своєчасно не передано (надано) споживачу.

У цьому законі пунктом 22 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» терміни вживаються в такому значенні: зокрема, виконавець - суб`єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги; продавець - суб`єкт господарювання, який згідно з договором реалізує споживачеві товари або пропонує їх до реалізації; споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 12.04.1996 „Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів", до відносин, якi регулюються законодавством України про захист прав споживачів, належать, зокрема, ті, що виникають із договорів купiвлі-продажу, майнового найму (в тому числi найму (оренди) жилого приміщення - в частині відносин між наймачем (орендарем) i наймодавцем (орендодавцем), який одночасно є виконавцем комунальних послуг і послуг по ремонту житлового фонду та інженерного обладнання), побутового прокату, безоплатного користування майном, підряду (в тому числi побутового замовлення чи абонементного обслуговування), доручення, перевезення громадян та іх вантажу, комiсії, схову, страхування, із договорiв про надання фiнансово-кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян (у тому числі про надання кредитів, відкриття й ведення рахунків, проведення розрахункових операцiй, приймання і зберiгання цiнних паперів, надання консультаційних послуг).

Відповідно до п. 6 вищевказаної Постанови, заява про захист прав споживача має повністю відповідати вимогам щодо форми й змiсту позовної заяви, зокрема, мiстити вiдомості: про те, яке право споживача порушено; коли і в чому це виявилося; про способи захисту, які належить вжити суду; про розмiр сум, щодо яких заявлено вимоги, з вiдповiдними розрахунками і обгрунтуванням; про докази, що пiдтверджують позов. До заяви повиннi бути доданi необхіднi документи - залежно від заявлених вимог (наприклад, договір, квитанція-замовлення, квитанція зобов`язання, транспортна чи інша накладна, чек, касовий ордер).

Позивач вважаючи себе споживачем, при зверненні до суду у дотримання вимог ст. 175 ЦПК України, зобов`язаний викласти зміст позовних вимог та обставини, якими він обґрунтовує вказані позовні вимоги у відповідності до норм Закону України «Про захист прав споживачів», зазначивши про те, яке саме право споживача порушено (ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів»), про розмір сум, щодо яких заявлено вимоги, з відповідними розрахунками і обґрунтуванням, таким чином навівши підтвердження того, що між сторонами існують правовідносини, які регулюються Законом України «Про захист прав споживачів».

У позовній заяві міститься посилання на ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», як на підставу їх звільнення від сплати судового збору, разом з тим, матеріали позовної заяви не містять жодного обґрунтування та посилання на обставини, які підтверджували би підстави звільнення позивачів від сплати судового збору відповідно до закону.

За відсутності відповідного обґрунтування поданий позов не може вважатись позовом про захист прав споживача і повинен оплачуватись судовим збором у розмірі, визначеному Законом України «Про судовий збір».

Твердження позивачів, що норми Закону України «Про захист прав споживачів» поширюються на вказані правовідносини без належного обґрунтування не можуть бути прийняті судом, оскільки в даному випадку не вбачається, що позивачі є споживачами товарів чи послуг, оскільки спірні правовідносини виникли при укладанні договорів купівлі-продажу електричної енергії за «зеленим» тарифом, виробленої електроустановками позивачів.

Судом встановлено, що позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду із позовом до ПрАТ «Харківенергозбут», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Акціонерне товариство «Харківобленерго» про стягнення заборгованості за електричну енергію вироблену за «зеленим» тарифом та стягнення моральної шкоди.

Тобто предметом спору у позовній заяві є стягнення заборгованості за електричну енергію вироблену за «зеленим» тарифом відповідно до договору про купівлі-продажу електричної енергії за «зеленим тарифом» від 16.02.2022 року №82 та договором від 26.10.2021 року № 83 та стягнення моральної шкоди.

Слід зазначити, що правовідносини між сторонами виникли на підставі договору, відповідно до якого позивачі зобов`язуються продавати, а відповідач купувати електроенергію за «зеленим» тарифом. Згідно із Законом України «Про ринок електричної енергії», на який посилаєюься позивачі у своїй заяві, поняття «споживач», «активний споживач», «малий непобутовий споживач», «непобутовий споживач», «побутовий споживач» не є тотожними і мають різне правове значення (п. 32, п. 42, п. 47, п. 62, п. 84 ч. 1 ст. 1 Закону). Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачі здійснюють генерацію електричної енергії з альтернативних джерел енергії та/або зберігає електричну енергію і продають надлишок електричної енергії відповідачу.

У відповідності до Закону України «Про ринок електричної енергії» відносини між активними споживачами та третіми особами, регулюються відповідно до договору, укладеного між ними та цивільним законодавством.

Таким чином, позивачі є споживачем електричної енергії і активним споживачами за договором купівлі-продажу електроенергії, однак в процесі продажу надлишку виробленої електричної енергії не є споживачами в розумінні Закону України «Про захист прав споживачів».

На підставі викладеного суд не вбачає правових підстав для звільнення позивачів від сплати судового збору за подання позовної заяви на підставі частини 3 статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів», та приходить до висновку, що клопотання предстваника третьої особи Корякіна М.І. про залишення позовної заяви позивачів без руху у зв`язку з відсутністю сплати судового збору є огрунтованим та підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог частин 11-13 статті 187 ЦПК України суддя, встанов устаттях 175, 177цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали

Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011 року, розмір ставки судового збору за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1211,20 грн.) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (15140 грн.).

Окрім того, згідно ч. 7 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011 р. у разі якщо позов подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір обчислюється з урахуванням загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документом.

Як вбачається зі змісту уточненої позовної заяви позивачами заявлено вимоги про стягнення з ПрАТ «Харківенергозбут» на користь ОСОБА_2 вартість отриманої електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством згідно договору від 16.02.2022 року за № 82 за жовтень - листопад 2022 року в розмірі 226 406,86 грн., стягнути з ПрАТ «Харківенергозбут» на користь ОСОБА_1 вартість отриманої електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством згідно договору від 26.10.2021 року за № 83 за жовтень - листопад 2022 року в розмірі 189 249,08 грн., стягнути з ПрАТ «Харківенергозбут» на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 80 000 грн., стягнути з ПрАТ «Харківенергозбут» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 100 000 грн.

Згідно з частиною третьою статті 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Аналіз цієї норми дає підстави для висновку про те, що позовна вимога про відшкодування моральної шкоди може полягати у відшкодуванні грошима, майном або в інший спосіб.

Отже, характер такої вимоги (майновий чи немайновий) є похідним від обраного позивачем (потерпілою особою) способу відшкодування моральної шкоди. Якщо позивач просить відшкодувати моральну шкоду грошима або майном, то така позовна вимога набуває майнового характеру. Якщо ж позивач вибрав інший спосіб відшкодування моральної шкоди, який не має грошового вираження (спростування неправдивих відомостей, прилюдне вибачення тощо), то така вимога є немайновою. Таким чином, позовна вимога про відшкодування моральної шкоди грошима або майном є майновою, а вимога про відшкодування моральної шкоди в інший (немайновий) спосіб є немайновою вимогою.

Таким чином, вбачається, що кожним з позивачів заявлено по дві вимоги майнового характеру, та відповідно не сплачено судовий збір кожним з позивачів за вказані вимоги майнового характеру.

З урахуванням викладеного, кожному із позивачів необхідно у встановлений законом строк усунути вказані недоліки позовної заяви та сплатити судовий збір у розмірі встановленому законодавством та надати докази на підтвердження сплати судового збору.

З урахуванням наведеного, керуючись ст. ст. 119, 121 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання представника третьої особи Акціонерного товариства «Харківобленерго» - Корякін М.І. про залишення без руху позовної заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут», третя особа: Акціонерне товариство «Харківобленерго» про захист прав споживачів - задовольнити.

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут», третя особа: Акціонерне товариство «Харківобленерго» про захист прав споживачів - залишити без руху.

Недоліки поданої позовної заяви мають бути усунуті протягом п`яти днів з дня вручення копії ухвали.

Роз`яснити, що у разі не усунення зазначених недоліків позовної заяви, відповідно до ст.185 ЦПК України позовна заява буде визнана неподаною та повернута заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя -М. Ю. Онупко