ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5059/25 Справа № 191/4890/24 Суддя у 1-й інстанції - Окладнікова О. І. Суддя у 2-й інстанції - Космачевська Т. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

судді-доповідача Космачевської Т.В.,

суддів: Никифоряка л.юП., Халаджи О.В.,

розглянувши в письмовому провадженні в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в місті Дніпро апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» на рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 лютого 2025 року в цивільній справі номер 191/4890/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2024 року до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 26.09.2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачка уклали кредитний договір №113917252 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, створеного за допомогою одноразового персонального ідентифікатора MNV454SA. Відповідно до п. 1.1. договору кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 22000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та правилах надання грошових коштів у позику. Відразу після вчинених дій відповідачки, 26.09.2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало грошові кошти в сумі 22000,00 грн на її банківську карту № НОМЕР_1 xx xxxx 2515, що, в свою чергу, свідчить доказом того, що відповідачка прийняла пропозицію кредитодавця - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога».

28.11.2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (клієнт) та ТОВ «Таліон Плюс» (фактор) уклали договір факторингу №28/1118-01, строк дії якого закінчується 28 листопада 2019 року.

28.11.2019 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін.

31.12.2020 року між клієнтом та фактором укладено додаткову угоду №26 від 31.12.2020 року до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року про продовження строку договору до 31 грудня 2021 року. В даній додатковій угоді договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року викладено у новій редакції, проте його дата укладення залишена як 28.11.2018 року та №28/1118-01.

31.12.2021 року сторони договору факторингу уклали додаткову угоду №27, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2022 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2020 року.

Предметом договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року є відступлення прав вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №159 від 09.11.2021 року до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року (в редакції з урахуванням додаткових угод до нього) ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідачки на загальну суму 49081,40 грн.

05.08.2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу №05/0820-01, строк дії якого закінчується 04 серпня 2021 року. В подальшому ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали ряд додаткових угод: №2 від 03.08.2021 року та №3 від 30.12.2022 року, якими продовжено строк дії договору факторингу до 30.12.2024 року включно, всі інші умови залишились без змін. Предметом даного договору факторингу є відступлення прав вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги. Право вимоги від клієнта до фактора переходить в момент підписання сторонами відповідного реєстру прав вимог, встановленому у відповідному додатку договору (п. 4.1. ).

Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №9 від 30.05.2023 року до договору факторингу №05/0820-01 від 05.08.2020 року від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідачки на загальну суму 83828,20 грн.

04.09.2024 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» уклали договір факторингу №0409/24, відповідно до умов якого позивачу було відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором.

Відповідно до п. 1.2. перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акта прийому-передачі реєстру боржників згідно з додатком № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги.

Відповідно до реєстру боржників за договором факторингу №0409/24 від 04.09.2024 року від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право вимоги до відповідачки на загальну суму 83828,20 грн.

Позивач просив стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість за кредитним договором №113917252 від 26 вересня 2021 року в розмірі 83828,20 грн, яка складається з 22000,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 61828,20 грн - заборгованість за відсотками, а також судові витрати зі сплати судового збору та витрати на правову допомогу у розмірі 6000,00 грн.

Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 лютого 2025 року у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовлено.

Із вказаним рішенням не погодився позивач ТОВ «Юніт Капітал», подав апеляційну скаргу, просив скасувати рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 лютого 2025 року по справі №191/4890/24 та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, стягнути з відповідачки судові витрати на професійну правничу допомогу, понесені в суді першої та апеляційної інстанції у загальному розмірі 12000,00 грн.

Доводами апеляційної скарги наведено, що суд першої інстанції у оскаржуваному рішенні не встановив фактичних обставин справи, від яких залежить правильне вирішення спору, не перевірив доводів та наданих сторонами доказів, ухвалюючи рішення у справі, фактично ухилився від вирішення спору по суті, та дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позовної вимоги щодо стягнення заборгованості.

Суд першої інстанції зробив помилковий висновок щодо предмету договору факторингу, що відступлення права вимоги не могло стосуватись конкретного кредитного договору №113917252 від 26.09.2021 року, який, на думку суду, на момент укладення договору факторингу не існував.

Укладання договору факторингу між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» до виникнення кредитних правовідносин з ОСОБА_1 від 26.09.2021 року не свідчить про недійсність передачі прав вимоги за таким договором новому кредитору, оскільки станом на момент укладення кредитного договору договір факторингу був чинним. Право вимоги по кредитному договору №113917252 від 26.09.2021 року передані ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» на користь ТОВ «Таліон Плюс» та в подальшому позивачу на підставі Реєстру, який оформлений належним чином.

Реєстр прав вимоги, до якого був включений кредитний договір №113917252 від 26.09.2021 року, укладений 09.11.2021 року, тобто через два місяці після укладення кредитного договору. Зазначений реєстр прав вимог містить вичерпну індивідуалізацію щодо предмета договору та ціни.

Таким чином, на момент включення цього кредитного договору до реєстру, право вимоги

вже існувало, а не було майбутнім, як помилково стверджував суд першої інстанції.

Реєстр відступлення прав за кредитним договором, укладеним із ОСОБА_1 , підписаний між ТОВ «Таліон Плюс» і ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» 30 травня 2023 року, тобто у межах продовженого строку дії договору факторингу від 05 серпня 2020 року, що не суперечить закону. Отже, договір №05/0820-01 є рамковою угодою, адже він підтверджує згоду двох сторін співпрацювати протягом визначеного проміжку часу, а саме 05.08.2020 року - 30.12.2024 року.

На підтвердження переходу права вимоги до позивача, разом з позовною заявою долучено акт прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу №0409/24 від 04.09.2024 року.

Попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат: витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані з розглядом справи в суді першої інстанції - 6000,00 грн; витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані з розглядом справи в апеляційному суді - 6000,00 грн.

Від відповідачки ОСОБА_1 відзив в письмовій формі на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надійшов.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Згідно з частиною 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 13 ст. 7 ЦПК України, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до статей 13 і 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до вимог частин 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено і це вбачається з матеріалів цивільної справи, що 26.09.2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №113917252 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідно до умов договору, кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі кредитного ліміту на суму 22000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику (п. 1.1 договору) (а.с. 11зв-14).

До матеріалів справи долучено платіжне доручення про перерахування коштів 26 вересня 2021 року на суму 22000,00 грн, електронне повідомлення №3980/47 щодо перерахунку коштів боржникові, паспорт споживчого кредиту (а.с. 33, 34-34зв,10-11 ).

28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу №28/1118-01, згідно з умовами якого до останнього перейшло право вимоги до боржників первісного кредитора, в тому числі й до боржника ОСОБА_1 , про що зазначено у витягу з реєстру прав вимоги №159 від 09.11.2021 року, за кредитним договором №113917252 від 26 вересня 2021 року. (додаток №9,а.с. 40-41).

Додатковими угодами №19 від 28.11.2019 року, №27 від 31.12.2021 року, №31 від 31.12.2022 року та №32 від 31.12.2023 року вносились зміни до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року, відповідно до яких, зокрема, строк його дії було продовжено до 31.12.2024 року включно (а.с. 36, 37, 38, 39).

З розрахунків заборгованості вбачається, що ОСОБА_1 має заборгованість за договором №113917252 від 26 вересня 2021 року у розмірі 83828,20 грн, з якої: 22000,00 грн заборгованість за кредитом та 61828,20 грн заборгованість з несплачених відсотків за користуванням кредитом (а.с. 49-49зв, 50-50зв).

05.08.2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» було укладено договір факторингу №05/0820-01, згідно з умовами якого до останнього перейшло право вимоги до боржників, в тому числі й до боржника ОСОБА_1 , про що зазначено у реєстрі боржників №9 від 30.05.2023 року (додаток 16, а.с. 44-45).

Додатковими угодами №2 від 03.08.2021 року, №3 від 30.12.2022 року вносились зміни до договору факторингу №05/0820-01 від 05.08.2020 року, відповідно до яких, зокрема, строк його дії було продовжено до 31.12.2024 року включно (а.с. 42-43).

04.09.2024 року між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» було укладено договір факторингу №0409/24, згідно з умовами якого до останнього перейшло право вимоги до боржників, в тому числі й до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №113917252 від 26 вересня 2021 року в розмірі 83828,20 грн, про що зазначено у відповідному реєстрі боржників (додаток №20, а.с. 46-47).

На підтвердження понесення позивачем витрат на правничу допомогу надано: договір про надання правничої допомоги №09/09/24-02 від 09.09.2024 року, додаткову угоду №8 до договору про надання правничої допомоги №09/09/24-02 від 09.09.2024 року; акт прийому-передачі наданих послуг до договору надання правничої допомоги №09/09/24-02 від 09.09.2024 року (а.с. 52-53, 54-55зв, 56).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки на момент укладення договору факторингу від 28.11.2018 року боргові зобов`язання за кредитним договором від 26.09.2021 року не існували, тому не могли бути передані новому кредитору, тобто виходив з їх недоведеності.

Проте, апеляційний суд не може погодитись в повному обсязі з таким висновком суду першої інстанції.

Згідно з частинами 1 та 4 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

В силу положень статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Положеннями ч. 1 ст. 1046 Цивільного кодексу України визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Таким чином судом встановлено, що укладений кредитний договір відповідає формі, передбаченій ст. 207, 208, 1047 Цивільного кодексу України.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина 1 статті 526 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 214 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Положеннями ч. 1 статті 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Частиною 1 статті 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Відповідно до ч. 1 статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Судом встановлено, що 26.09.2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №113917252 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідно до умов договору, кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі кредитного ліміту на суму 22000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику (п. 1.1 договору).

До матеріалів справи долучено платіжне доручення про перерахування коштів 26 вересня 2021 року на суму 22000,00 грн, електронне повідомлення №3980/47 щодо перерахунку коштів боржникові, паспорт споживчого кредиту.

28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу №28/1118-01, згідно з умовами якого до останнього перейшло право вимоги до боржників первісного кредитора, в тому числі й до боржника ОСОБА_1 , про що зазначено у витягу з реєстру прав вимоги №159 від 09.11.2021 року, за кредитним договором №113917252 від 26 вересня 2021 року.

Пунктом 4.1 договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року передбачено, що право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами Реєстру прав вимоги по формі, встановленій у відповідному додатку. Вказаною формою реєстру прав вимог передбачено, що згідно пункту 1 на умовах Договору клієнт відступає фактору наступні права вимоги до наступних боржників (відповідні права вимоги мають бути вказані у таблиці, що містить такі стовпці: №, ПІБ Боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків, номер та дата кредитного договору, заборгованість по основному боргу (тіло кредитну) (грн.), заборгованість по відсотках (грн.), Загальна заборгованість (грн.), сума фінансування (грн.).

Додатковими угодами №19 від 28.11.2019 року, №27 від 31.12.2021 року, №31 від 31.12.2022 року та №32 від 31.12.2023 року вносились зміни до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року, відповідно до яких, зокрема, строк його дії було продовжено до 31.12.2024 року включно.

05.08.2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу №05/0820-01, згідно з умовами якого до останнього перейшло право вимоги до боржників, в тому числі й до боржника ОСОБА_1 , про що зазначено у реєстрі боржників №9 від 30.05.2023 року.

Додатковими угодами №2 від 03.08.2021 року, №3 від 30.12.2022 року вносились зміни до договору факторингу №05/0820-01 від 05.08.2020 року, відповідно до яких, зокрема, строк його дії було продовжено до 31.12.2024 року включно.

04.09.2024 року між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено договір факторингу №0409/24, згідно з умовами якого до останнього перейшло право вимоги до боржників, в тому числі й до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №113917252 від 26 вересня 2021 року в розмірі 83828,20 грн, про що зазначено у відповідному реєстрі боржників.

З розрахунків заборгованості вбачається, що ОСОБА_1 має заборгованість за договором №113917252 від 26 вересня 2021 року у розмірі 83828,20 грн, з якої: 22000,00 грн заборгованість за кредитом та 61828,20 грн заборгованість з несплачених відсотків за користуванням кредитом.

Виходячи з викладеного, договір факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року діяв на момент передання прав вимоги за кредитним договором №113917252 від 26 вересня 2021 року.

Разом з тим, апеляційний суд зазначає, що розділом 3 договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року визначено «Фінансування та порядок розрахунків». Зокрема, пунктом 3.1.1 передбачено, що фінансування - належна до сплати клієнту сума грошових коштів встановлюється в кожному реєстрі прав вимог окремо. Розмір фінансування сторони погоджують шляхом укладання додаткової угоди. Згідно п. 3.1.2 фінансування - належна до сплати Клієнту сума грошових коштів, яка вказана у відповідному реєстрі прав вимог, сплачується фактором одним платежем протягом п`яти банківських днів з моменту підписання сторонами такого реєстру прав вимог, якщо інші умови сторони не погодили шляхом укладання додаткової угоди. А пунктом 3.1.3 передбачено, що фінансування сплачується фактором на банківський рахунок клієнта, зазначений у 13 розділі цього договору. Сума фінансування вважається отриманою після її зарахування на рахунок клієнта.

Аналогічні положення передбачено також у договорах факторингу №05/0820-01 від 05.08.2020 року, укладеному між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та №0409/24 від 04.09.2024 року, укладеному між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал».

Проте, матеріали справи не містять доказів проведення фінансування за договорами факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, №05/0820-01 від 05.08.2020 року, №0409/24 від 04.09.2024 року.

Таким чином, позивачем не доведено факту переходу права вимоги до відповідачки за кредитним договором від первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс», а наступні переходи прав вимоги, які є похідними, не можуть підтвердити передання вказаного права вимоги до останнього кредитора - ТОВ «Юніт Капітал».

Враховуючи наведене вище, апеляційний суд приходить до висновку про те, що права кредитора за договором кредитної лінії №113917252 від 26.09.2021 року до позивача не перейшли, внаслідок чого позивач не набув прав кредитора по відношенню до позичальника ОСОБА_1 , а тому не могли бути передані новому кредитору ТОВ «Таліон Плюс» на час укладення договору відступлення права вимоги від 28.11.2018 року, а відтак ТОВ «Таліон Плюс» не набувши прав вимоги до боржника ОСОБА_1 , не міг їх передати ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», а ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» в свою чергу не могло передати право вимоги до ОСОБА_1 - позивачу, отже позовні вимоги є необґрунтованими.

Довід апеляційної скарги про неврахування судом передання прав вимоги відповідно до реєстрів боржників, апеляційний суд вважає безпідставним, оскільки реєстри боржників самі по собі не свідчать про набуття позивачем прав кредитора по відношенню до позичальника ОСОБА_1 , а є додатками до договору та його невід`ємною частиною.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, проте, помилився в мотивах такої відмови, що є підставою для зміни мотивувальної частини судового рішення відповідно до ч. 4 ст. 376 ЦПК України.

Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки апеляційний суд дійшов висновку про зміну рішення лише в його мотивувальній частині, витрати Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» по сплаті судового збору, пов`язані з поданням апеляційної скарги, відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» задовольнити частково.

Рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 лютого 2025 року змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови..

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Судді: