1Справа № 335/7595/25 2/335/3327/2025
13 жовтня 2025 року м. Запоріжжя
Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого - судді Мінаєва М.М., за участю секретаря судового засідання Бойкинюк Д.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Запорізького державного медико-фармацевтичного університету до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за освітні послуги,
Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на таке.
04.09.2020 між Запорізьким державним медичним університетом, в особі директора Медичного фахового коледжу ЗДМУ - Гужовим О.О. ОСОБА_1 був укладений Договір № 76 про надання освітніх послуг, за умовами якого позивач взяв на себе зобов`язання за рахунок коштів відповідача надати освітні послуги. У свою чергу, відповідачі зобов`язались своєчасно вносити плату за освітні послуги, відповідно до п. 3.1.1, п. 4.1.1., п. 6.2 Договору.
На підставі вказаного Договору відповідача ОСОБА_2 було зараховано студентом відділення «Сестринська справа» за спеціальністю «Медсестринство» Запорізького державного медичного університету.
В подальшому, відповідно до наказу № 49-мк від 12.09.2022, з 12.09.2022 відповідача ОСОБА_2 було відраховано з університету за невиконання навчального плану.
Ухвалою від 05.08.2025 було відкрите провадження у справі, а її розгляд визначений в порядку спрощеного позовного провадження. Учасникам справи був наданий час для подання письмових заяв по суті спору та доказів на їх обґрунтування.
Представник позивача подала заяву про розгляд справи без його участі.
Відповідачі в судове засідання двічі не з`явилися, будучи повідомленими про час та місце судового засідання у встановленому законом порядку, письмового відзиву на позов не надали, про причини неявки не повідомили, що відповідно до ст. 280 ЦК України у сукупності є підставою для заочного розгляду справи, про що 13.10.2025 була постановлена ухвала суду.
Фіксування судового процесу технічними засобами звукозапису не здійснювалось в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до такого.
Судом встановлено, що на виконання Розпорядження Кабінету Міністрів України від 28.10.2022 № 952-р, а також наказів Міністерства охорони здоров`я України від 15.12.2022 №2275 та № 9 від 03.01.2023, Запорізький державний медичний університет (ЗДМУ) був реорганізований шляхом приєднання до Запорізького державного медико-фармацевтичного університету, який є правонаступником всіх прав та обов`язків ЗДМУ.
Отже, ЗФДМУ є належним позивачем за заявленими вимогами.
Позивачем заявлена вимога про солідарне стягнення суми заборгованості із відповідачів - замовника ОСОБА_1 та студента ОСОБА_2
04.09.2020 між Запорізьким державним медичним університетом, в особі директора Медичного фахового коледжу ЗДМУ - Гужовим О.О. та відповідачем ОСОБА_1 був укладений Договір № 76 про надання освітніх послуг.
Відповідно до умов цього Договору університет бере на себе зобов`язання за рахунок коштів замовника здійснити надання студенту ОСОБА_2 освітніх послуг (п.1.1). Виконавець має право вимагати від замовника/студента своєчасно вносити плату за освітні послуги, у розмірах та порядку встановлених цим Договором (п.2.2).
Відповідно до п. 3.1. Договору замовник зобов`язується:
3.1.1. своєчасно вносити плату за освітні послуги та за документ про фахову передвищу освіту в розмірах та в порядку, встановлених цим Договором та чинним законодавством України.
3.1.2. своєчасно та дієво реагувати на інформацію виконавця про порушення студентом умов цього Договору.
Згідно п. 4.1. Договору студент зобов`язаний дотримуватись обов`язків, передбачених ст. 55 Закону України «Про фахову передвищу освіту», також:
4.1.1. своєчасно вносити плату за освітні послуги в розмірах та в порядку, встановлених цим Договором у випадку, передбаченому п. 5.4.
Відповідно до п. 5.4. Договору визначено, що «за погодженням Сторін цього договору оплата освітніх послуг може здійснюватися солідарно замовником та студентом в наступному порядку: замовник - ____%; студент - ____%».
З наведеного випливає, у студента виникає зобов`язання з участі в оплаті освітніх послуг лише у випадку, коли у п. 5.4 Договору сторонами буде узгоджено відповідні частки, в яких замовник і студент вносять таку оплату.
Також це означає, що Договір фактично мав би встановлювати не солідарне зобов`язання замовника і студента, а часткове, і тому згадування у п. 5.4 Договору про солідарну оплату в певних частках суперечить суті солідарного зобов`язання.
В даному Ж випадку у п. 5.4 вказаного Договору сторонами не було погоджено підстави та межі ані солідарного, ані часткового зобов`язання відповідачів, у вказаному рядку про можливу солідарну оплату освітніх послух замовником та студентом відсутні будь-які записи про конкретний розмір оплати у відсотках, як замовника, так і студента.
Відповідно до п. 6.1 Договору за несвоєчасну оплату освітніх послуг замовник/студент сплачує виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на момент прострочення, від несплаченої суми за кожний день прострочення, включаючи день погашення заборгованості.
Відповідно до п. 6.2 Договору у випадку невиконання чи неналежного виконання умов цього договору замовник/студент відшкодовує виконавцю спричинені ним збитки у повному обсязі в порядку, передбаченому діючим законодавством України.
На підставі вказаного Договору відповідача ОСОБА_2 було зараховано студентом відділення «Сестринська справа» за спеціальністю «Медсестринство» Запорізького державного медичного університету.
У свою чергу, відповідач зобов`язаний своєчасно вносити плату за освітні послуги, здійснювати оплату за договором шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок виконавця, щосеместрово, у розмірі та терміни, передбачені Договором, відповідно до п. 5.5-5.6 Договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Отже, суд приходить до висновку, що Договір не містить умов, на підставі яких відповідач ОСОБА_2 , як студент, був би зобов`язаний вносити плату за навчання, що виключає виникнення у відповідачів солідарної відповідальності за невиконання умов Договору, а єдиним належним відповідачем за цим позовом є ОСОБА_1 як замовник освітніх послуг і сторона Договору, що взяла на себе зобов`язання щодо їх оплати.
Відповідно до наказу № 49-мк від 12.09.2022 ОСОБА_2 було відраховано з університету з 12.09.2022 за академічну заборгованість та невиконання навчального плану, проте заборгованість за освітні послуги сплачена не була.
Крім того, звертаючись до суду з позовом у цій справі, позивач, у тому числі, просив суд стягнути суму коштів, які нараховані ним як 3% річних за 670 прострочених днів оплати за навчання, згідно ст. 625 ЦК України у розмірі 581,25 грн. та інфляційні втрати у розмірі 1334,18 грн.
Вказаний розрахунок позивача, відповідачем не спростовано, заперечень щодо вимог позивача або даних, які б спростовували викладені у позові обставини не надано, та не надано даних щодо погашення заборгованості.
Надані позивачем докази про наявність заборгованості у зазначеному розмірі суд вважає належними, допустимими та, оцінюючи їх у сукупності, вважає достатніми для підтвердження аргументів, викладених у позові, виходячи з наступного.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно зі ст. ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.
Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на не договірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України).
Таким чином, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.
За змістом статті 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Зважаючи на юридичну природу правовідносин сторін у цій справі як грошових зобов`язань, оскільки на підставі договору між сторонами виникло грошове зобов`язання, то його невиконання зумовлює застосування положень частини другої статті 625 ЦК України до прострочення відповідача. Основою для розрахунків 3 % річних та інфляційних втрат є сума заборгованості по оплаті за навчання, яка не виплачена позивачу станом на час розгляду цієї справи.
Позивач також має право в порядку ст. 141 ЦПК України на стягнення з відповідача понесених документально підтверджених витрат на сплату судового збору у розмірі 3028,00 грн.
Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. ст. 2, 7, 10, 19, 141, 176, 263-265, 280 ЦПК України, суд
Позов Запорізького державного медико-фармацевтичного університету до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за освітні послуги, - задовольнити частково.
В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду. У цьому разі 30-денний строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М.М. Мінаєв