Справа № 188/1252/25
Провадження № 2/0186/1417/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2025 року м. Шахтарське

Суддя Шахтарського міського суду Дніпропетровської області Демиденко С.М. розглянувши матеріали цивільної справи за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

УСТАНОВИВ:

До Шахтарського міського суду Дніпропетровської області з Голосіївського районного суду міста Києва надійшла цивільна справа за позовом Публічного акціонерного товариства «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Підставою для направлення вищезазначеної справи до Шахтарського міського суду Дніпропетровської області стало те, що Голосіївським районним судом міста Києва було застосовано положення ч.1 ст.30 ЦПК України. Також було зазначено, що спори, предметом яких є стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання зобов`язань за договором, який укладений щодо користування нерухомим майном, поширюються правила виключної підсудності.

Крім того, як зазначено в ухвалі Голосіївського районного суду міста Києва від 12.06.2025 року, у позові заявлено вимогу про стягнення заборгованості за кредитним договором за яким кошти позичалися для придбання нерухомого майна, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що територіально відноситься до Артемівського районна м. Луганська.

Згідно Розпорядження ВССУ № 2710/38-14 від 02.09.2014 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» територіальну підсудність Артемівського районного суду м. Луганська Луганської області визначено за Білокуракинським районним судом Луганської області.

Розпорядженням Верховного Суду № 1/0/9-22 від 06.03.2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» територіальну підсудність Білокуракинського районного суду Луганської області визначено за Першотравенським (нині Шахтарським) районним судом Дніпропетровської області.

Також, в ухвалі Голосіївського районного суду міста Києва від 12.06.2025 року, є посилання на правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.02.2021 року у справі №911/2390/18 (провадження №12-73гс20), аналізуючи логічну послідовність зміни формулювання положень процесуального законодавства щодо правил розгляду позовів за виключною підсудністю, убачається її спрямованість на визначення виключної підсудності в цілому для всіх спорів, які виникають у межах відповідних правовідносин у зв`язку з нерухомим майном, безвідносно до предмета конкретного спору. Отже, слід дійти висновку, що виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. Велика Палата Верховного Суду вважала, що словосполучення «з приводу нерухомого майна» у частині третій статті 30 ГПК України необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення. Тому до спорів, предметом яких є стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання зобов`язань за договором, який укладений щодо користування нерухомим майном, поширюються правила виключної підступності.

Вважаю посилання судді Голосіївського районного суду міста Києва в ухвалі від 12.06.2025 року на постанову Великої Палати Верховного Суду від 16.02.2021 року у справі №911/2390/18 (провадження №12-73гс20) неревалетним, оскільки зазначений спір стосувався стягнення заборгованості з орендної плати за користування нерухомим майном.

А в даній цивільній справі спір стосується стягнення заборгованості з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укргазбанк» за неналежне виконання кредитних зобов`язань.

Вивчивши матеріали цивільної справи, приходжу до наступного.

Відповідно до інформації отриманої з Єдиної інформаційної системи соціальної сфери про внутрішньо переміщену особу №1851509 від 03.10.2025 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є внутрішньо переміщеною особою, та його адресою фактичного місця проживання є: АДРЕСА_2 .

Відповідно до ч.1 ст.27 ЦПК України, позови до фізичних осіб пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем їх проживання або перебування, якщо інше не встановлено законом.

Згідно інформації отриманої з Єдиного державного демографічного реєстру за №1851403 від 03.10.2025 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 18.05.2021 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що обставин виключної підсудності чи підсудності за вибором позивача, визначених ст.ст. 28-30 ЦПК України з матеріалів справи, наданих позивачем при поданні позову, не вбачається.

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), а також практики Європейського суду з прав людини, які, відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Як роз`яснив Європейський суд з прав людини у справах «Верітас проти України» та «Сокуренко та Стригун проти України», суд не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні п.1 ст.6 Конвенції у разі перевищення ним своїх повноважень, визначених процесуальним законодавством. Зокрема, повноваження суду на розгляд конкретної справи, заяви або скарги визначається правилами підвідомчості та підсудності.

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Під підсудністю у цивільному процесуальному праві розуміють інститут (тобто сукупність правових норм), який регулює віднесення справ, які підлягають розгляду судами цивільної юрисдикції, до відання конкретного суду судової системи України для розгляду по першій інстанції. Тобто, визначити підсудність цивільної справи означає встановити компетентний, належний суд у цій справі.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.23 ЦПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою та третьою цієї статті.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо: 1) справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Вивчивши матеріали справи, та врахувавши те, що позов пред`явлено до фізичних осіб, місцем реєстрації однієї з яких є Голосіївський район міста Києва, яке знаходиться за межами територіальної юрисдикції (підсудності) Шахтарського міського суду Дніпропетровської області, приходжу до висновку, що справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, слід передати для розгляду до Голосіївського районного суду міста Києва, який знаходиться за адресою: 03127, місто Київ, вулиця Виставкова, будинок №14-А.

Відповідно до ч.1 ст.32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються.

Керуючись ст.ст. 27, 30, 31, 32 ЦПК України, - суддя

П О С Т А Н О В И В:

Цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, передати для розгляду до Голосіївського районного суду міста Києва який знаходиться за адресою: 03127, місто Київ, вулиця Виставкова, будинок №14-А.

Роз`яснити позивачу, що передача справи, з підстав зазначених вище в ухвалі, здійснюється не пізніше п`яти днів після закінчення строку на оскарження ухвали суду, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

СУДДЯ: С.М.Демиденко