Справа № 175/1994/25
Провадження № 2-о/175/31/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2025 року с-ще Слобожанське

Дніпровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Войтуха О.М.

з участю секретаря судового засідання Радонського М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Краматорська міська військова адміністрація Краматорського району Донецької області про встановлення факту проживання однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2025 року заявник звернувся до суду із заявою, в якій просив суд постановити рішення яким встановити факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, починаючи з 2016 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 (день смерті останньої) за адресою: АДРЕСА_1 .

Представник заявника ОСОБА_1 за ордером на надання правової допомоги ОСОБА_3 заявлені вимоги підтримала та просила задовольнити посилаючись на обставини зазначені в заяві.

Представник зацікавленої особи Краматорської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області надали відзив на заяву, в якому не заперечував щодо встановлення факту проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Вислухавши заявника, його представника, свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання (ст. 316 ЦПК України).

Встановлено, що згідно актового запису про народження №35, ІНФОРМАЦІЯ_2 у ОСОБА_6 та ОСОБА_7 народився син ОСОБА_8 (а.с.16), що також підтверджується архівною довідкою №01-42/4105 від 09 січня 2025 року виданої Державним архівом Харківської області згідно якої встановлено наявність актового запису від 27 листопада 1937 року про народження ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_9 від батьків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (зворотній а.с.15).

Згідно інформації наданої Державним архівом Харківської області у супровідному листі №01-42/4105 від 09 січня 2025 року зазначено, що в книгах реєстрації актів цивільного стану по Барвінківському району Харківської області, які надійшли на зберігання не повністю, запису про народження ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Червоне Барвінківського району Харківської області немає(а.с.15).

ІНФОРМАЦІЯ_4 у подружжя ОСОБА_11 народилася донька ОСОБА_12 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с.42).

27 березня 1961 року ОСОБА_8 уклав шлюб з ОСОБА_13 про, що складено актовий запис №6 Іванівським с/б РАЦС Барвінківського району Харківської області(а.с.45) .

ІНФОРМАЦІЯ_5 народився ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 виданим 18 лютого 1964 року бюро РАЦС м. Краматорська(зворотній а.с.43).

17 лютого 1964 року було укладено шлюб між ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 виданим Краматорським міськ бюро РАЦС(зворотній а.с.44).

Отже ОСОБА_1 є рідним племінником по матері ОСОБА_9 .

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції Донецької області ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.50).

Похованням ОСОБА_9 займався ОСОБА_1 , що підтверджується копією квитанції від 25.06.2010 №432495, накладної від 25.06.2010р. №51(а.с.33).

ІНФОРМАЦІЯ_7 померла ОСОБА_2 про що було складено відповідний актовий запис №831 Краматорським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків)(а.с.49).

Згідно довідки №54130 виданої 11 листопада 2024 року Управлінням реєстраційних повноважень та ведення реєстру територіальної громади Краматорської міської ради встановлено, що на день смерті ОСОБА_9 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 , останній проживав за адресою АДРЕСА_1 та за місцем реєстрації зареєстрованою значилася ОСОБА_2 (а.с.18).

У відповідності до довідки №52841, виданої 07 листопада 2024 року Управлінням реєстраційних повноважень та ведення реєстру територіальної громади Краматорської міської ради встановлено, що на день смерті ОСОБА_2 , остання проживала за адресою АДРЕСА_1 та за місцем реєстрації була зареєстрована одна(а.с.17).

Згідно листа Завідувача Дрогою краматорською державною нотаріальною конторою Костюковою Н. від 02 квітня 2025 року №821/01-16 (а.с.85) стосовно ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_7 , спадкова справа не заводилась, із заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався.

ОСОБА_1 06 грудня 2024 року звернувся до державного нотаріусу Другої Краматорської ДНК Костюкової Н.С. та 06 грудня 2024 року отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з тим, що ним не надано документів підтверджуючих факт проживання однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини з померлою ОСОБА_2 (а.с.38)

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 зазначив, що він є сусідом померлої ОСОБА_2 з 1990 років, ОСОБА_1 постійно зокрема з 2016 року постійно допомогав ОСОБА_2 , а саме привозив ліки, продукти, тощо. Займався транспортуванням ОСОБА_2 до лікарні. ОСОБА_2 за час свого життя зазначала, що дуже вдячна ОСОБА_1 за допомогу. Також свідком зазначено, що ОСОБА_1 проживав по АДРЕСА_2 з 2016 року по 2021 рік разом з дружиною.

Свідок ОСОБА_4 в своїх поясненнях зазначила, що заявник з 2015-2016 року проживав з померлою ОСОБА_2 та здійснював догляд за нею, допомогав продуктами, ліками. Крім ОСОБА_1 за ОСОБА_2 ніхто не доглядав.

Також заявником на підтвердження факту спільного проживання однією сімєю з ОСОБА_2 надано: договір на встановлення вікон за адресою АДРЕСА_1 ; квитанції з ритуальних послуг по похованню ОСОБА_2 ; виписку по особовому рахунку, з якої вбачається факт оплати ОСОБА_1 комунальних послуг за адресою АДРЕСА_1 замість ОСОБА_2 в період з січня 2020 року по грудень 2021 року(інтернет, опалення, газопостачання, тощо); баланс по особовому рахунку (газ) № НОМЕР_5 за період з 2016 року по 2020 рік, в якому платником зазначено ОСОБА_1 , адресу - АДРЕСА_1 , а також пільгу - дитина війни, право на яку мала ОСОБА_2 ; особисті документи ОСОБА_2 зокрема пенсійне посвідчення, посвідчення ветерана праці, наявність яких у заявника свідчить про сталі сімейні відносини з померлою ОСОБА_2 ..

Відповідно до положень ст. ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. ст. 1261-1265 цього Кодексу.

Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Здійснення права на спадкування визначено Главою 87 ЦК України.

Згідно зі ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

У своїй ухвалі № 505/2085/14-ц від 14.09.2016 року Вищий спеціалізований суд з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшов висновку - «якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. З наведених підстав колегія суддів погоджується із висновками апеляційного суду про те, що відсутність реєстрації спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця сама по собі не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини ч. 3 ст. 1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів.». Аналогічні правові висновки містяться в ухвалі Верховного Суду України № 6-7165св09 від 03 листопада 2010 року, рішенні Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6048327св14 від 11 листопада 2015 року, ухвалі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6-20158св15 від 21 жовтня 2015 року.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Згідно із ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до абз. 3 п. 3 роз`яснень постанови Пленуму ВС України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст. 29, ч. 2 ст. 1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця.

Згідно з ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. З цієї норми випливає, що прийняття спадщини має важливе практичне значення: з ним пов`язана можливість оформлення права власності на спадкове майно шляхом видачі нотаріусом правовстановлюючого документа свідоцтва про право на спадщину та реєстрації, у випадках, визначених законом, прав на неї (наприклад, на нерухоме майно).

Отже, для того, щоб набути право на спадщину, спадкоємці за заповітом або за законом мають прийняти її у порядку та у строки, встановлені законом.

Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Згідно з п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» діями, що свідчать про прийняття спадщини, є фактичний вступ заявника в управління чи володіння спадковим майном у межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини. Варто зазначити, що і на даний момент заявник проживає у цій квартирі разом зі своїми дітьми.

Для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним.

Згідно з п.п. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.

В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини. Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.

Як випливає із п. 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем.; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 293 ЦПК України, визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають юридичне значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 23 Постанови № 7 від 30 травня 2007 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Також, передбачено, що відповідно до ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд вправі розглядати справи про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Встановлення цього факту має для заявника юридичне значення. Юридичний факт встановлюється з метою реалізації спадкоємцем ОСОБА_1 права на отримання спадщини після смерті ОСОБА_2 ..

Отже, з огляду на вищезазначене, приймаючи до уваги всі обставини справи, докази надані заявником, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 1216-1218, 1223, 1268, 1269, 1270, 1296 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», ст.ст. 12, 13, 76, 81, 130, 212, 263-266, 293, 315-319 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Краматорська міська військова адміністрація Краматорського району Донецької області про встановлення факту проживання однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , разом з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 , однією сім`єю, починаючи з 2016 року по ІНФОРМАЦІЯ_7 за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Войтух