Справа № 296/4707/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2025 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Гришковець А. Л. ,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал»» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із позовною заявою і просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором №104135933 від 03.12.2023 в сумі 58 650 грн. 00 коп., з них: 17 000 грн. 00 коп. простроченої заборгованості за сумою кредиту, 40 800 грн. 00 коп. простроченої заборгованості за сумою відсотків та 850 грн. простроченої заборгованості за комісією, а також судовий збір в сумі 2422 грн. 40 коп., мотивуючи тим, що 03.12.2023 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №104135933, відповідно до умов якого відповідач отримав 17 000 грн. 00 коп., зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів, а також можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором. Відповідно до графіку сплати кредитних коштів повернення кредиту та сплати комісії і процентів відповідачем не було внесено. ТОВ «Мілоан» умови кредитного договору виконало в повному обсязі, надавши відповідачеві кредит на потрібну йому суму. Відповідач зі свого боку не виконав умов кредитного договору. Враховуючи умови чинного законодавства та п. 3.2.6. кредитного договору №104135933 від 03.12.2023, позикодавець має право відступати, передавати, будь-яким іншим чином відчужувати, а також передавати в заставу свої права за цим договором (повністю або частково) на користь третіх осіб в будь-який час протягом строку дії цього договору без згоди позичальника. Відповідно до п. 7.1. кредитного договору цей договір набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним були обумовлені, з моменту переказу кредитних коштів на картковий рахунок позичальника, і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

26.03.2024 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал»» було укладено договір відступлення прав вимоги №106-МЛ/Т від 26.03.2024. Відповідно до умов даного договору відбулося відступлення права вимоги і за кредитним договором №104135933 від 03.12.2023, що укладений між ТОВ «Мілоан» та відповідачем. Сума та розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором було передано позивачу від первинного кредитора ТОВ «Мілоан» згідно договору відступлення прав вимоги.

Позивачем проведено роботу щодо ситуації з погашення наявної заборгованості відповідача та виконання кредитних зобов`язань, а саме: відповідачу було надіслано письмову претензію про погашення кредитної заборгованості. Однак, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, а тому заборгованість по кредитному договору становить вищевказану суму.

Розгляд справи проводиться відповідно до положень ст.279 ЦПК України в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.

Представником відповідача надано відзив на позовну заяву, в якому вона просить в задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на те, що позивачем не надано жодних первинних документів, які б підтверджували надання ТОВ «Мілоан» відповідачу кредитних коштів та користування ними у розмірі, зазначеному в договорі про споживчий кредит №104135933 від 03.12.2023. Відсутні будь-які первинні об`єктивні докази надання кредитних коштів відповідачу за вказаним договором. ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» на підтвердження перерахунку коштів за договором про споживчий кредит надало платіжне доручення від 03.12.2023 №77803266, однак останнє не може вважатися належним доказом надання ОСОБА_1 кредиту, оскільки не містить відмітки банку або іншої уповноваженої установи про проведення відповідного платежу. У матеріалах справи також відсутні докази того, що рахунок, на який згідно вказаного платіжного доручення здійснювалося перерахування коштів, належить саме ОСОБА_1 ..

Крім того, позивач, звертаючись до суду, не надав від первинного кредитора платіжних документів, які підтверджують розмір заборгованості по кредитним договорам, а матеріали справи не містять первинних документів, оформлених відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», які підтверджують наявність заборгованості відповідача за кредитними договорами.

Таким чином, вважає, що суд позбавлений можливості перевірити правильність розрахунків заборгованості, проведених позивачем, а тому немає підстав вважати, що розмір заборгованості відповідача перед позивачем, а також сума відсотків, зазначена в розрахунках, є правильними.

Відомість ТОВ «Мілоан» про щоденні нарахування та погашення не є тими первинними документами, що підтверджують факт надання відповідачу кредитних коштів та відповідно заборгованості відповідача за спірним договором, а є одностороннім арифметичним розрахунком стягуваних сум, який відповідно повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони, а отже не є належним доказом існування боргу за вказаним договором, та є документами, що складені безпосередньо ТОВ «Мілоан» та позивачем, а відтак інформація зазначена у них, за умови відсутності первинних документів, на підставі яких вони були складені, не може бути доказом наявності заборгованості, на стягненні якої наполягає позивач.

Також, як вбачається з умов договору про споживчий кредит №104135933 від 03.12.2023 розмір процентної ставки, встановлений кредитодавцем 3,50% в день, є несправедливим у розумінні п.5 ч.3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» та протиправним відповідно до ч.5 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування».

Щодо стягнення комісії за користування кредитом, зазначає, що ці вимоги також не підлягають задоволенню, бо стягнення комісії, пов`язаної з обслуговуванням безпосередньо цього кредиту, суперечать положенням ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів».

Представником позивача надано відповідь на відзив, в якій остання просить справу слухати у відсутність представника позивача, а позовні вимоги задовольнити, зазначивши, що 03.12.2023 між позичальником - ОСОБА_1 та ТОВ «Мілоан» був укладений кредитний договір № 104135933, згідно з умовами якого відповідач отримав 17 000 грн.00 коп..

На підтвердження надання відповідачу кредиту позивач подав копію платіжного доручення № 77803266 від 03.12.2023, з якого слідує, що ТОВ «Мілоан» перерахувало на ім`я отримувача - Ціпановського Ярослава Сергійовича на банківську платіжну картку № НОМЕР_1 , кредитні кошти в сумі 17 000 грн. 00 коп.. У дорученні вказано номер транзакції, суму транзакції, дату проведення транзакції та номер картки, на яку перераховані кошти, де зокрема сума транзакції збігається з сумою наданого кредиту, дата проведення транзакції з датою укладеного договору та зазначено частково номер картки, на яку перераховані кошти, який збігається з реквізитами платіжної банківської картки, вказаної в п. 2.1 договору.

Товариством на підтвердження здійснення господарської операції щодо кредитного договору надано платіжне доручення № 77803266 від 03.12.2023 про переказ коштів згідно укладеного кредитного договору. На підставі вказаного платіжного доручення товариством здійснюється облік за кредитним договором № 104135933 від 03.12.2023 в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «МІЛОАН».

Будь-яких доказів на спростування обставин, що кошти, визначені в електронному договорі у розмірі 17 000 грн. 00 коп. надійшли в розпорядження відповідача на належну йому банківську картку, отримання та користування кредитними коштами, а також спростування розміру заборгованості по кредиту, розмір якої відображено у розрахунку, відповідач не надав.

Щодо нарахування відсотків зазначає, що кредитний договір № 104135933 був укладений 03.12.2023, а отже нарахування відсотків в період з 03.12.2023 по 24.12.2023 в розмірі 0,68% протягом пільгового періоду та 3,5% строком до 23.12.2023 включно є правомірними.

В подальшому, ТОВ «Мілоан» за користування відповідачем кредитними коштами у сумі 17000 грн. 00 коп., які отримані за вищевказаним кредитним договором, нарахувало останньому за період з 03.12.2025 по 17.03.2025, тобто за 105 днів, до сплати: 1734,00 грн.00 коп. процентів за пільговий період та 39100 грн. 00 коп. процентів за поточний період, а також 850 грн. 00 коп. комісії за надання кредиту.

Первинним кредитором після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» помилково здійснювалося нарахування відсотків за ставкою 3,5% в період з 24.12.2023 по 06.01.2025 включно, що перевищувало встановлені законодавством обмеження, в зв`язку з чим у подальшому кредитором було проведено сторно неправильно нарахованих сум та здійснено коригування розрахунків із застосуванням ставки 2,3%.

Сторно - це метод виправлення помилок у бухгалтерському обліку, коли помилковий запис анулюється шляхом створення зворотного запису.

Здійснене коригування мало технічний характер та забезпечило правильне відображення нарахованих відсотків відповідно до вимог чинного законодавства.

Щодо стягнення комісії за кредитним договором вказує, що Законом України «Про споживче кредитування» не забороняється встановлювати в договорі комісії, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Отже, до договору про споживче кредитування може бути включена умова щодо сплати комісії за надання кредиту. Крім того, укладаючи кредитний договір, відповідач повинен був достовірно знати про його умови та про наслідки невиконання умов кредитного договору, повинен був діяти добросовісно, а підписавши договір, він погодився з його умовами та взяв на себе зобов`язання, передбачені договором, в тому числі і щодо оплати комісії за надання кредиту.

Суд, врахувавши письмові позиції сторін, наведені в їх заявах по суті справи, та дослідивши письмові докази, вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Частиною 1 ст. 626 ЦК України закріплено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

В абзаці 2 ч.2 ст. 639 ЦК України визначено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

У силу положень ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом та не випливає із суті кредитного договору.

Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

У статті 3 Закону «Про електронну комерцію» законодавець закріпив, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно положень ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

В ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» законодавець, в свою чергу, закріпив, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно п.12 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Відповідно до п.п.15,16 ч.1 ст.1 Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» електронний підпис - електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис; електронні дані - будь-яка інформація в електронній формі.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору, що встановлено п.6 ч.1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію».

Аналіз вказаних правових норм дає підстави вважати, що електронний підпис - це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (вебсайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.

Без отримання листа на адресу електронної пошти та смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений.

Вказане узгоджується з правовим висновком Верховного Суду у постанові від 07.10.2020 по справі №127/33824/19.

Відповідно до ч. 3 ст.6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У відповідності до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ч.2 ст.530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Відповідно до ч. 1 ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Таким чином, у ЦК України встановлена можливість замінити кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги новому кредитору, вчинивши відповідний правочин у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким відступається.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16 березня 2021 року у справі № 906/1174/18 (провадження № 12-1гс21, пункт 38) навела такі ознаки, що притаманні договору відступлення права вимоги: 1) предметом договору є відступлення права вимоги виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні; 2) зобов`язання, у якому відступлене право вимоги, може бути як грошовим, так і не грошовим (передача товарів, робіт, послуг тощо); 3) відступлення права вимоги може бути оплатним, а може бути безоплатним; 4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, у якому виникло відповідне зобов`язання; 5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні.

Відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу також врегульовані законодавством. Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів установлюються договором; якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Такі ж правила щодо сплати процентів застосовуються до кредитних відносин у силу ч. 2 ст. 1054 ЦК України та до відносин із комерційного кредиту - в силу ч. 2 ст. 1057 цього Кодексу.

Наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх, також врегульовані законодавством. У цьому разі відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Проценти відповідно до ст. 1048 ЦК України сплачуються не за сам лише факт отримання позичальником кредиту, а за "користування кредитом" (тобто за можливість позичальника за плату правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу).

Надання кредиту наділяє позичальника благом, яке полягає в тому, що позичальник, одержавши від кредитора грошові кошти, не повинен повертати їх негайно, а отримує можливість правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу (строку кредитування, у межах якого сторони можуть встановити періоди повернення частини суми кредиту), а кредитор, відповідно, за загальним правилом не вправі вимагати повернення боргу протягом відповідного строку (право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту передбачає частина друга статті 1050 ЦК України). Саме за це благо - можливість правомірно не повертати кредитору борг протягом певного часу - позичальник сплачує кредитору плату, якою є проценти за договором кредиту відповідно до статті 1048 ЦК України.

Уклавши кредитний договір, сторони мають легітимні очікування щодо належного його виконання. Зокрема, позичальник розраховує, що протягом певного часу він може правомірно "користуватися кредитом", натомість кредитор розраховує, що він отримає плату (проценти за "користування кредитом") за надану позичальнику можливість не повертати всю суму кредиту одразу.

Разом з цим зі спливом строку кредитування чи пред`явленням кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту кредит позичальнику не надається, позичальник не може правомірно не повертати кошти, а тому кредитор вправі вимагати повернення кредиту разом із процентами, нарахованими відповідно до встановлених у договорі термінів погашення періодичних платежів на час спливу строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту у межах цього строку. Тобто позичальник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення строку кредитування чи після пред`явлення кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту, а тому й не повинен сплачувати за нього нові проценти відповідно до статті 1048 ЦК України.

Очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за "користування кредитом" поза межами строку, на який надається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимними.

Зазначене благо виникає у позичальника саме внаслідок укладення кредитного договору. Невиконання зобов`язання з повернення кредиту не може бути підставою для отримання позичальником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу, а отже - і для виникнення зобов`язання зі сплати процентів відповідно до статті 1048 ЦК України.

За таких обставин надання кредитодавцю можливості нарахування процентів відповідно до статті 1048 ЦК України поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту вочевидь порушить баланс інтересів сторін - на позичальника буде покладений обов`язок, який при цьому не кореспондує жодному праву кредитодавця.

Вказаного правового висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 05.04.2023 у справі №910/4518/16.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, визначених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.ч. 5-6 ст.81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В ст.89 ЦПК України законодавець закріпив, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що 03.12.2023 ОСОБА_1 , тобто відповідач, на сайті: tengo.ua заповнив анкету-заяву на кредит №104135933, в якій зазначив суму бажаного кредиту 17 000 грн. 00 коп.; строк кредиту 15 днів з 03.12.2023. Дата повернення кредиту 18.12.2023. Сума до повернення 19 584 грн. 00 коп.. Складові частини сукупної вартості кредиту: комісія за надання кредиту 850 грн. 00 коп. Нараховується разово за ставкою 5% від суми кредиту за договором; проценти за користування кредитом 1734 грн., нараховується за ставкою 0,68% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Вказану заявку було погоджено 03.12.2023 на вищевказаних умовах (а. с. 27-28).

Також, 03.12.2023 ОСОБА_1 на сайті: tengo.ua заповнив заяву на отримання кредиту №104135933 (Додаток №2 до договору про споживчий кредит №104135933 від 03.12.2023), в якій просив ТОВ «Мілоан» надати йому кредит для задоволення особистих потреб, що не суперечать закону, на наступних умовах: сума кредиту 17 000 грн.; загальний строк кредитування 105 днів, з них: пільговий період 15 днів, поточний період 90 днів; денна процента ставка протягом пільгового періоду 0,68%, протягом поточного періоду 3,50%; комісія за надання кредиту 5% від суми кредиту; платіжна картка позичальника, на яку має бути перерахована сума кредиту: MASTERCARD DEBIT НОМЕР_2 . Банк, що випустив картку: НОМЕР_3 (а. с. 24).

Того ж дня, 03.12.2023 між ТОВ «Мілоан» (кредитодавець) та ОСОБА_1 (позичальник) було укладено договір про споживчий кредит №104135933 (а. с. 11-22).

Відповідно ч.1 договору кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим договором, на строк визначений п. 1.3. договору надати позичальнику грошові кошти у сумі визначеній у п. 1.2. договору, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості, згідно п. 1.4. договору та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах і в строки/терміни, що визначені договором. Кредит надається з метою задоволення потреб позичальника не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника. Сума (загальний розмір) кредиту становить 17 000 грн.; кредит надається загальним строком на 105 днів з 03.12.2023 (дата надання кредиту) і складається з пільгового та поточного періодів; пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 18.12.2023 (рекомедована дата платежу); поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 17.03.2024 (дата остаточного погашення заборгованості); позичальник має повернути кредит, сплатити комісії за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 18.12.2023, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 17.03.2024; комісія за надання кредиту 850 грн., яка нараховується за ставкою 5% від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту; проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду: 1734 грн., які нараховуються за ставкою 0,68% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду; проценти за користування кредитом протягом поточного періоду: 53 550 грн., які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3,50% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду.

Пунктом 2.1. ч.2 договору передбачено, що кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти НОМЕР_2 .

Згідно п. 2.2.2. договору нарахування кредитодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати наступної за днем надання кредиту по дату завершення строку кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування, з урахуванням особливостей передбачених п. 2.2.3. договору.

Пунктом 2.2.3. договору визначено, що проценти нараховуються за стандартною ставкою, що визначена п.1.5.3. цього Договору, яка є незмінною протягом всього строку кредитування, окрім випадків, коли за умовами акцій, програм лояльності, спеціальних пропозицій, та з інших причин визначена в п. 1.5.2 процентна ставка запропонована позичальнику протягом пільгового періоду зі знижкою і є меншою за стандартну ставку встановлену п.1.5.3. договору. Якщо визначена п.1.5.2 процентна ставка є нижчою від стандартної ставки, то після завершення пільгового періоду, з урахуванням пролонгацій, проценти протягом поточного періоду продовжують нараховуватись за стандартною ставкою згідно п. 1.5.3. договору. Стандартна процентна ставка не є підвищеною. Якщо розмір зобов`язань позичальника зі сплати процентів протягом пільгового періоду, з урахуванням пролонгацій, є меншим ніж заборгованість зі сплати процентів за аналогічний строк поточного періоду, це означає, що протягом пільгового періоду позичальнику була надана знижка/пільга, що дорівнює різниці між стандартною ставкою встановленою п.1.5.3. та процентною ставкою визначеною п. 1.5.2 договору. Після спливу строку кредитування (з урахуванням пролонгацій) нарахування процентів за користування кредитом припиняється. Розмір стандартної (базової) ставки не може бути збільшено кредитодавцем без письмової (такої, що прирівнюється до письмової) згоди позичальника.

Згідно п. 2.3.1. позичальник має право неодноразово продовжувати та/або поновлювати пільговий період та збільшувати строк кредитування на таких саме умовах, за умови, що кредитодавцем надана така можливість позичальнику відповідно до розділу 6 Правил. Для продовження/поновлення пільгового періоду та збільшення строку кредитування за цим пунктом позичальник має вчинити дії передбачені цим п. 2.3 договору та розділом 6 Правил, у т. ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту (якщо передбачено).

Згідно п. 7.1. договору цей Договір (з додатками №1, №2, №3 та Правилами), набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту отримання кредиту, який визначається згідно Правил та відповідно до способу надання кредиту, визначеному у п.2.1 цього Договору. Строк дії цього Договору складає період, що обчислюється з моменту його укладення і до моменту повного фактичного виконання сторонами своїх зобов`язань. Сторони домовились, що повне виконання зобов`язань повинно відбутись в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості згідно п.1.4 Договору. Якщо зі спливом 3-го дня з моменту укладення цього Договору кредитні кошти не будуть відправлені Кредитодавцем та/або не будуть отримані Позичальником у відповідності з визначеним способом надання кредиту, дія цього Договору може бути припинена достроково з відповідним відображенням в Особистому кабінеті.

Пунктом 10 договору визначено реквізити сторін.

Вказаний договір підписано сторонами, зокрема відповідачем (позичальником) ОСОБА_1 03.12.2023 о 15:32, одноразовим ідентифікатором 712074.

Копія довідки ТОВ «Мілоан» №б/н від 14.10.2024 підтверджує, що ОСОБА_1 , з яким укладено договір про споживчий кредит №104135933 від 03.12.2023, ідентифікований ТОВ «Мілоан». Акцепт (договір) підписаний позичальником із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відомості про одноразовий ідентифікатор: 712074; дата і час відправки одноразового ідентифікатора позичальнику 03.12.2023 о 15:32:43; номер телефону, на який відправлено одноразовий ідентифікатор: НОМЕР_4 (а. с. 26).

Копія платіжного доручення №77803266 від 03.12.2023 та копія квитанції до платіжної інструкції №19694-1333-74379290 від 03.12.2023 ТОВ «Фінансова компанія «Контрактовий дім» підтверджують переказ коштів ТОВ «Мілоан» Ціпановському Ярославу Сергійовичу згідно договору №104135933 на кредитний рахунок № НОМЕР_2 в сумі 17 000 грн.; код банку MASTERCARD; банк отримувача 537541 (а. с. 29). Суд зауважує, що номер карти, на яку перераховано кредитні кошти ТОВ «Мілоан», співпадає з номером карти, який відповідачем було зазначено в заяві на отримання кредиту №104135933, а також у спірному договорі.

Вказаний факт також підтверджує і лист АТ «Універсал Банк» №БТ/Е-14668 від 03.10.2025, який свідчить, що на ім`я ОСОБА_1 банком було емітовано картку № НОМЕР_5 . 03.12.2023 на вказану картку надійшло зарахування коштів в розмірі 17 000 грн. 00 коп.. Згідно з уточненою інформацією зарахування було від ТОВ «Мілоан» згідно кредитного договору №104135933 (а. с. 56-57). Відтак, факт перерахування грошових коштів ТОВ «Мілоан» відповідачеві є доведеним. Відповідно, посилання відповідача на відсутність будь-яких первинних об`єктивних доказів надання кредитних коштів відповідачеві, суд не може покласти в основу рішення по справі.

Таким чином, укладення вказаного кредитного договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача та укладений ним з ТОВ «Мілоан» правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Договір містить всі істотні умови, по яких сторони в належній формі досягли згоди.

При цьому, суд звертає увагу, що без входу відповідача на веб-сайт товариства і здійснення ним всього алгоритму дій, необхідного для отримання кредиту, кредитний договір між ним та ТОВ «Мілоан» не було б укладено.

26.03.2024 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» було укладено договір відступлення прав вимоги №106-МЛ/Т (а. с.36-45).

Згідно п. 1.1 договору на умовах, встановлених цим договором, кредитор передає (відступає) новому кредиторові за плату, а новий кредитор приймає належні кредиторові права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників, укладеними між кредитором і боржниками (портфель заборгованості).

Відповідно до п. 1.2. внаслідок передачі (відступлення) портфеля заборгованості за цим договором, новий кредитор заміняє кредитора у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості та відповідно у вказаних у реєстрі боржників, та набуває прав грошових вимог кредитора за цими кредитними договорами, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових інших зобов`язань боржників за кредитними договорами.

В. п. 6.2.3. зазначено, що права вимоги переходять до нового кредитора у день здійснення фінансування (оплати) на користь кредитора у повному обсязі в сумі, вказаній в п. 7.1. цього договору, після чого новий кредитор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованості. Оформлення відступлення права вимоги здійснюється шляхом підписання акту-приймання-передачі реєстру боржників (Додаток №2) відповідно до п. 8.3.2. договору.

Відповідно до п. 7.1. договору в якості компенсації за придбання (відступлення) прав вимоги, новий кредитор протягом п`яти робочих днів від дати підписання цього договору сплачує кредиторові плату в розмірі, що станом на дату підписання сторонами цього договору складає 1 665 964 грн. 71 коп.. При цьому, оплата прав вимоги, які підлягають відступленню згідно цього договору, щодо кожного окремого боржника, визначається згідно з Додатком №1 до даного договору.

Копія акту приймання-передачі Реєстру боржників від 26.03.2024 до договору відступлення прав вимоги №106-МЛ/Т від 26.03.2024 свідчить, що кредитор - ТОВ «Мілоан» передав, а новий кредитор - ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» прийняв реєстр боржників кредитора від 26.03.2024, складений за формою згідно із Додатком №1 до договору. Кількість боржників: 3210; загальна сума заборгованості (кредитного портфеля): 49 632 612 грн. 26 коп.(а. с. 46).

Копія платіжної інструкції №407 від 26.03.2024 підтверджує факт перерахування ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» на рахунок ТОВ «Мілоан» 1 665 964 грн. 71 коп.. Призначення платежу: оплата згідно договору відступлення права вимоги №106-МЛ/Т від 26.03.2024 (а. с. 49).

04.02.2025 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» було укладено додаткову угоду №1 до договору відступлення прав вимоги №106-МЛ/Т від 26.03.2025, відповідно до умов якої внесено зміни в Додаток №1 до договору форму реєстру боржників та викладено його в іншій редакції (а. с. 47).

Копія витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимог №106-МЛ/Т від 26.03.2024, який складено в м. Києві 04.02.2025, підтверджує, що в реєстрі боржників під №1215 значиться ОСОБА_1 , який є боржником за кредитним договором №104135933. Загальна сума заборгованості 58650 грн. 00 коп., із них: 17000 грн. 00 коп. залишок по тілу кредиту, 40 800 грн. 00 коп. залишок по відсотках та 850 грн. 00 коп. залишок по комісії. Суд звертає увагу, що вказаний витяг містить реквізити та підписи сторін, також він завірений печатками сторін (а. с. 50).

Копії відомостей про щоденні нарахування та погашення ТОВ «Мілоан» та виписки з особового рахунка за кредитним договором №104135933 від 03.12.2023 свідчать, що по рахунку відповідача ОСОБА_1 виведено заборгованість в сумі 58 650 грн. 00 коп. з них: 17000 грн. 00 коп. - просрочене тіло кредиту, 40 800 грн. 00 коп. прострочені відсотки та 850 грн. 00 коп. заборгованості за комісіями. Відомості про сплачені відповідачем суми відсутні. Не надано доказів щодо проплат і відповідачем (а. с. 5, 36-37).

Поряд з тим суд враховує, що згідно положень Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", який набрав чинності 24.12.2023, внесено зміни, в тому числі і до Закону України «Про споживче кредитування».

Так, відповідно до ч. ч. 3-5 ст. 8 вказаного Закону обчислення реальної річної процентної ставки та денної процентної ставки має базуватися на припущенні, що договір про споживчий кредит залишається дійсним протягом погодженого строку та що кредитодавець і споживач виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі.

Якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки або інших платежів за послуги кредитодавця, включених до загальних витрат за споживчим кредитом при обчисленні реальної річної процентної ставки та денної процентної ставки, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення, реальна річна процентна ставка та денна процентна ставка обчислюються на основі припущення, що процентна ставка та інші платежі за послуги кредитодавця залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит";

Денна процентна ставка розраховується у процентах за формулою:

ДПС = (ЗВСК/ЗРК)/t ? 100%, де

ДПС - денна процентна ставка;

ЗВСК - загальні витрати за споживчим кредитом;

ЗРК - загальний розмір кредиту;

t - строк кредитування у днях.

Максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%.

Представником позивача у відповіді на відзив зазначено, що первинним кредитором не було враховано положення вказаного закону, а тому позивачем було здійснено коригування методом сторно із застосуванням ставки 2,3%. Однак, розрахунок свідчить, що ставка обрахунку не змінювалась.

За таких обставин, розмір відсотків підлягає перерахуванню.

Відтак, розмір відсотків відповідно до умов договору, з урахуванням вищевказаного закону, становить 20 009 грн. 00 коп. виходячи з розрахунків: за період з 03.12.2023 по 18.12.2023: 17 000 грн.00 коп. (тіло кредиту) х 0,68% х 15 днів (пільговий період)=1734 грн. 00 коп., за період з 18.12.2023 по 24.12.2023: 17 000 грн.00 коп. (тіло кредиту) х 3,5% х 7 днів (поточний період)=4 165 грн. 00 коп., та за період з 25.12.2023 по 17.03.2024: 17 000 грн.00 коп. (тіло кредиту) х 1% х 83 дні (поточний період) =14 110 грн. 00 коп..

Вирішуючи вимоги про стягнення заборгованості по комісії, суд враховує наступне.

Так, у рішенні від 11.07.2013 № 7-рп/2013 Конституційний Суд України вказав, що умови договору споживчого кредиту, його укладення та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими споживач вважається слабкою стороною у договорі та підлягає правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності.

Згідно зі ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», в редакції, яка діяла на час укладання кредитного договору, продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. У разі коли зміна положення або визнання його недійсним зумовлює зміну інших положень договору, на вимогу споживача такі положення також підлягають зміні або договір може бути визнаним недійсним у цілому. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Якщо до положення вносяться зміни, такі зміни вважаються чинними з моменту їх внесення. Нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача.

У постанові від 13.07.2022 у справі № 363/1834/17 Верховний Суд визначив, що банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг (ч. 3 ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність»), однією із яких є розміщення залучених у вклади (депозити), у тому числі на поточні рахунки, коштів та банківських металів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик (п. 3 ч. 3 ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність»), зокрема надання споживчого кредиту. Тому банк не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь (ведення кредитної справи, договору, розрахунок і облік заборгованості за кредитним договором тощо), чи за дії, які позичальник вчиняє на користь банку (наприклад, прийняття платежу від позичальника), чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення до нього змін тощо). Інакше кажучи, банк неповноважний стягувати з позичальника плату (комісію) за управління кредитом, адже такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку.

Принципи справедливості, добросовісності та розумності є фундаментальними засадами цивільного законодавства та основами зобов`язання (п. 6 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 509 ЦК України), спрямованими, зокрема, на реалізацію правовладдя та встановлення меж поведінки у цивільних відносинах. Добросовісність у діях їхнього учасника означає прагнення сумлінно використовувати цивільні права і сумлінно виконувати цивільні обов`язки, у тому числі передбачати можливість завдання своїми діями, бездіяльністю шкоди правам та інтересам інших осіб.

З урахуванням принципів справедливості та добросовісності на позичальника не можна покладати обов`язок сплачувати платежі за послуги, за отриманням яких він до кредитодавця фактично не звертався. Недотримання вказаних принципів призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту. Виконання позичальником умов кредитного договору, встановлених із порушенням зазначених принципів, не приводить ці умови у відповідність до засад цивільного законодавства.

В даному випадку комісія нараховувалася саме за надання кредиту. Відтак, борг по комісії не грунтується на законі.

За таких обставин, враховуючи, що відповідачем не було вжито належним чином заходів щодо добровільного погашення заборгованості по договору про споживчий кредит №104135933 від 03.12.2023, суд приходить до висновку про стягнення з нього суми заборгованості, яка складається з заборгованості за тілом кредиту в сумі 17000 грн. 00 коп. та заборгованості за простроченими відсотками в сумі 20 009 грн. 00 коп., що в загальній сумі становить 37 009 грн. 00 коп., та відповідно до висновку про часткове задоволення позову.

Позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2422 грн. 40 коп. в дохід держави, (із застосуванням коефіцієнту 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору при поданні до суду процесуальних документів в електронній формі), який відповідно до ст.141 ЦПК підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених вимог, а саме в сумі (2422,40х63,10%)=1528 грн. 53 коп..

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 245, 263-265, 268, 274, 279 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_6 ), який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ТОВ Фінансова компанія «Кредит-Капітал»» (р/р НОМЕР_7 в АТ «Креді Агріколь Банк»; ), що знаходиться за адресою: вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28 в м. Львів, заборгованість за договором про споживчий кредит №104135933 від 03.12.2023 в сумі 37 009 грн. 00 коп., із них: 17 000 грн. 00 коп. заборгованості за тілом кредиту, 20 009 грн. 00 коп. заборгованості за простроченими відсотками, а також судовий збір в сумі 1528 грн. 53 коп..

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

На рішення суду до Житомирського апеляційного суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: А. Л. Гришковець