РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/3633/25

13 жовтня 2025 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Грипіч Л. А.

з участю секретаря Вознюк Ю. В.

розглянувши у підготовчому засіданні в місті Костопіль за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Костопільського районного суду Рівненської області з цивільним позовом до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері, ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що після смерті матері ОСОБА_3 залишилось спадкове майно, до складу якого входить житловий будинок в АДРЕСА_1 . Зазначає, що за життя ОСОБА_3 зробила заповітне розпорядження на усе своє майно на користь дочки ОСОБА_1 . Позивач звернулась до приватного нотаріуса з приводу видачі їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак отримала відмову. Приватний нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва, оскільки вона пропустила встановлений законом строк для подачі заяви на прийняття спадщини. Про наявність заповіту, складеного матір`ю на її користь їй стало відомо лише зараз від родичів, у яких він зберігався. Просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері ОСОБА_3 .

Ухвалою Костопільського районного суду Рівненської області від 10 вересня 2025 року відкрито провадження у справі та вирішено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження, про що повідомлено сторони.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, представником подано заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали, просять позов задоволити.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, подала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала в повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, з`ясувавши обставини справи та дослідивши письмові докази, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 10 квітня 2009 року, виданого Підлужненською сільською радою Костопільського району Рівненської області, спадкодавець ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після смерті ОСОБА_3 залишилось спадкове майно, до складу якого входить житловий будинок в АДРЕСА_1 згідно виписки з погосподарської книги № 5 особовий рахунок № НОМЕР_2 , виданої Підлужненським старостинським округом № 7 Костопільської міської ради від 31.07.2025 № 190/09-1-01.

За життя спадкодавець склала заповіт на користь дочки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на усе майно, що їй належало на день смерті. Заповіт посвідчений 11 березня 2009 року секретарем виконавчого комітету Підлужненської сільської ради Костопільського району Рівненської області та зареєстрований у реєстрі за № 5. Згідно інформаційної довідки зі спадкового реєстру № 82310521 від 25.08.2025, сформованої приватним нотаріусом Дідовець А.Г. заповіт зареєстровано в Спадковому реєстрі.

Померла ОСОБА_3 була матір`ю позивачки, що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серія НОМЕР_3 , виданим виконавчим комітетом Підлужненської сільської ради Костопільського району Рівненської області 27.03.1966, де батьками позивачки зазначені ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , свідоцтвом про укладення шлюбу серія НОМЕР_4 , виданим 21.12.1991 Костопільським райвідділом ЗАГС Рівненської області, згідно якого ОСОБА_4 змінила дошлюбне прізвище з ОСОБА_6 на ОСОБА_7 .

ОСОБА_1 звернулась 25 серпня 2025 року до приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Дідовець А.Г., з приводу видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, яке залишилось після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак отримала відмову.

У відмові нотаріуса № 514/02-14 від 25 серпня 2025 року нотаріусом зазначено, що вона вважається такою, що не прийняла спадщину через пропуск встановленого ст.1270 ЦК України шестимісячного строку для подачі заяви на прийняття спадщини.

Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 82310519, сформованої 25 серпня 2025 року приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області Дідовець А.Г., після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 спадкова справа не заводилась.

ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , до дня смерті постійно проживала, була зареєстрована в АДРЕСА_2 разом із ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_9 , дочкою, ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_10 , племінником, ІНФОРМАЦІЯ_6 , про що зазначено у довідці Підлужненського старостинського округу № 7 Костопільської міської ради № 192/09-1-09 від 31.07.2025

Позивач повідомила суд про те, що її матір проживала в незареєстрованому шлюбі з ОСОБА_8 та у них народилась донька ОСОБА_9 , 1989 р.н., яка у шлюбі змінила прізвище на ОСОБА_2 . Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_7 батька ОСОБА_8 , ОСОБА_2 прийняла спадщину за заповітом та звернулась до приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Дідовець А.Г. за оформленням спадкових прав. Житловий будинок по АДРЕСА_1 не ввійшов до складу спадкового майна після смерті ОСОБА_8 , оскільки він та ОСОБА_3 не перебували у зареєстрованому шлюбі. Про наявність заповіту, складеного матір`ю на користь ОСОБА_1 позивач не знала, оскільки він зберігався за адресою проживання матері. Окрім того, матір при житті визначила, що будинок по АДРЕСА_1 буде належати дочці ОСОБА_1 , про що вказує заповіт та дозвіл її на реєстрацію та проживання у ньому позивачки. Позивач вважала, що якщо вона у ньому зареєстрована та проживає, вона матиме право на оформлення права власності на нього. На даний час позивач користується житловим будинком, оплачує комунальні послуги, земельний податок, доглядає за будинком.

За вищезазначених обставин ОСОБА_1 не має можливості успадкувати житловий будинок у встановленому законом порядку, а тому змушена звернутись до суду за захистом своїх майнових прав та інтересів.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Відповідно до статті 1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з статтею 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

У статті 1269 ЦК України зазначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Статтею 1270 цього ж Кодексу встановлені строки для подачі заяви - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.1272 Цивільного кодексу України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 565/1145/17 розширено перелік поважних причин пропуску строку подачі заяви для прийняття спадщини, зокрема, визнається поважною необізнаність спадкоємців про наявність заповіту.

Згідно статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 статті 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Позов правомірно пред`явлено саме до ОСОБА_2 , бо цим позовом порушуються її права спадкоємця, який прийняв спадщину у розумінні ст.1268 ЦК України.

Позов спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини, про визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини порушує права іншого спадкоємця, який спадщину прийняв, а тому належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину. За відсутності таких спадкоємців відповідачем виступає територіальна громада в особі органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Вказаний висновок викладений, зокрема, у постановах Верховного Суду від 30 квітня 2020 року у справі № 352/382/18 (провадження 61-40424св18), від 25 березня 2020 року по справі № 140/871/16-ц (провадження № 61-38046св18), від 15 січня 2020 року по справі № 200/9984/16-ц (провадження № 61-11977св19) та від 03 жовтня 2018 року у справі № 2516/1356/12-ц (провадження № 61-28938св18).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176, 211, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає АДРЕСА_1 ІПН НОМЕР_5 ) додатковий строк три місяці для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Рівненського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач:

ОСОБА_1 (жителька АДРЕСА_3 ), НОМЕР_6 .

Відповідач:

ОСОБА_2 , (жителька АДРЕСА_4 ), НОМЕР_7 .

Повне рішення складено

20 жовтня 2025 року.

СуддяЛ. А. Грипіч