Провадження № 2/761/8254/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2025 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Сіромашенко Н.В., розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Києві у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про захист прав споживачів,-

В С Т А Н О В И В:

В червні 2025 року позивач через підсистему «Електронний суд» звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про захист прав споживачів.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.06.2025 вищевказана позовна заява надійшла в провадження судді Сіромашенко Н.В..

Ухвалою суду від 07.07.2025 відкрито провадження у даній справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

03.09.2025 через підсистему «Електронний суд» представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Якименко Т.С. подав клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили рішенням у цивільній справі №343/961/25, за позовом ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»до ОСОБА_1 стягнення заборгованості.

Згідно з ч.2ст.182 ЦПК України заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі. У випадках, визначених цим Кодексом, заяви і клопотання подаються тільки в письмовій формі.

Правові підстави для зупинення провадження у справі визначені у статтях 251 та 252 ЦПК України, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає (п. 33 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 за №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»).

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

В ч.4 ст.263 ЦПК України закріплено обов`язок суду враховувати практику Верховного Суду, відповідно до якої при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених в постановах Верховного Суду.

У постанові у складі Об`єднаної палати КСЦ від 14.02.2022 року у справі №357/10397/19 Верховний суд зазначив, що метою зупинення провадження у справі згідно з пунктом 6 частини першої статті 251 ЦПК України є виявлення обставин (фактів), які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому провадженні, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено. Об`єктивна неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи полягає у тому, що рішення суду в іншій справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у справі, провадження у якій зупинено, зокрема факти, що мають преюдиційне значення.

З огляду на вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом та чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи.

Отже, нагальна потреба в зупиненні провадження у справі виникає у разі, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який знаходить прояв у тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи.

Разом із тим, необхідно враховувати, що відповідно до пункту 6 частини першої статі і 251 ЦПК України суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Аналогічний правовий висновок, викладений ВС у постановах від 26.10.2022 року у справі № 206/6366/17, від 16.12.2022 у справі № 757/31164/20.

Також, Верховний Суд у своїх висновках звертає увагу на те, що застосування формального підходу до вирішення питання про зупинення провадження у справі може мати наслідком порушення права особи на справедливий суд, що передбачене ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, елементом якого є реальний та ефективний доступ до правосуддя та розгляд справи протягом розумного строку.

У постанові ВС від 22.12.2021 року у справі №452/1872/20 зазначено, що зупинивши провадження у справі, суд порушив право позивача на розумні строки розгляду справи. Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення ЄСПЛ у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

Пунктом 1 статті 6 Конвенції визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення ЄСПЛ у справі «Фрідлендер проти Франції» від 27 червня 2000 року).

Таким чином, з огляду на вищевикладене, враховуючи те, що наявність у суді справи №343/961/25 не може бути перешкодою для розгляду цієї справи, оскільки зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання про зупинення провадження в цій справі.

Керуючись ст. ст. 251,253,352-355 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Якименка Тимура Сергійовича про зупинення провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про захист прав споживачівдо набрання законної сили рішенням у цивільній справі №343/961/25 за позовом ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»до ОСОБА_1 стягнення заборгованості - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Н.В. Сіромашенко