Провадження № 2/643/1505/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

24.11.2025 м. Харків

Салтівський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді Замікули Б.С.,

за участю секретаря судового засідання Каратаєвої Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені по аліментам,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , у якому просить стягнути неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини, ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 за період з 01.07.2023 по 01.10.2024 у розмірі 46258,75 грн.

Позов мотивований тим, що позивач та відповідач з березня 2016 перебували у зареєстрованому шлюбі, під час якого народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 27.05.2021 відповідача позбавлено батьківських прав відносно ОСОБА_4 та стягнуто аліменти на утримання дитини щомісячно у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи стягнення з 17.03.2020.

На підставі рішення суду видано виконавчий лист №643/4237/20, а в подальшому відкрито виконавче провадження №65988259 з примусового стягнення аліментів.

Рішенням Московського районного суду від 03.10.2023 стягнуто з відповідача на користь позивача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 01.03.2020 по 01.07.2023 у розмірі 109759,77 грн.

Як зазначає позивач, відповідач не сплачує аліменти, внаслідок чого станом на 01.10.2024 наявна заборгованість у розмірі 156 018,52 грн.

Ухвалою суду від 23.12.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Призначено судове засідання, сторонам встановлено строки для подання заяв по суті.

Сторони у судове засідання не з`явились.

Позивач разом з позовною заявою подала до суду клопотання про розгляд справи за її Відповідач у судові засідання повторно не з`явився. Про дату, час і місце слухання справи був повідомлений своєчасно і належним чином, про причини неявки суду не повідомив, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, заяв та клопотань від відповідача не надходило.

За правилами п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Направлені відповідачу судові повістки повернулись без вручення із зазначенням причини «адресат відсутній за вказаною адресою».

Враховуючи належне повідомлення відповідача про дату, час і місце судового засідання, заяву представника позивача, який не заперечував проти ухвалення заочного рішення, положення ч. 4 ст. 223 та ст. 280 ЦПК України, суд здійснив заочний розгляд справи на підставі наявних у ній даних та доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню із наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження (потворно) серії НОМЕР_1 від 16.06.2023 батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зазначені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 27.05.2021 ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 позбавлено батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання дитини

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 17.03.2020.

На виконання вказаного рішення суду Московським районним судом м. Харкова видано виконавчий лист № 643/4237/20, який пред`явлено для примусового виконання до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Печенізькому, Чугуївському районах та місту Чугуєву Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), де відкрито виконавче провадження № 65988259.

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, складеного державним виконавцем Другого ВДВС у місті Чернівці ЗМУМЮ, заборгованість ОСОБА_2 за період з березня 2020 по вересень 2024 складає 156018,52 грн.

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 21.05.2021 ОСОБА_5 зареєструвала шлюб із ОСОБА_6 , у зв`язку з чим позивач змінила прізвище з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 ».

Заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 03.10.2023 задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини та стягнуто з останнього неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 01.03.2020 по 01.07.2023 у розмірі 109759,77 грн.

Вирішуючи питання по суті заявлених вимог, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Пленум Верховного Суду України в п. 22 постанови № 3 «Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 роз`яснив, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилась з незалежних від нього причин, зокрема у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Приписами ст. 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Відтак, суд зазначає, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) за кожен день їх прострочення.

Водночас, зі змісту наданих позивачем документів суд не вбачає підстав для стягнення пені за прострочення сплати аліментів з особи, яку позивач визначив відповідачем, з огляду на розбіжності у прізвищі та РНОКПП.

Як встановлено судом на підставі досліджених документів, батьком дитини та відповідачем у справі про стягнення аліментів був зазначений « ОСОБА_4 ».

Вказана особа також зазначена у виконавчому листі суду та постанові про відкриття виконавчого провадження № 65988259 від 06.07.2021, виданого державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Печенізькому, Чугуївському районах та місту Чугуєву Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків).

Водночас у наданій копії розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, складеного державним виконавцем Другого ВДВС у місті Чернівці ЗМУМЮ, зазначено, що боржником у виконавчому провадженні є « ОСОБА_2 ».

Також суд звертає увагу позивача на відмінність РНОКПП, зазначеного у наданих до суду документах, за яким можна додатково ідентифікувати особу відповідача.

Зокрема, у постанові про відкриття виконавчого провадження № 65988259 від 06.07.2021 зазначено відомості про боржника: ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 65.

Натомість, у позовній заяві та у відповіді з Єдиного демографічного реєстру, отриманої судом на виконання вимог ч. 8 ст. 187 ЦПК України, зазначено: ОСОБА_2 ,

РНОКПП НОМЕР_4 .

Вказані розбіжності в ході судового розгляду позивачем не усунуто, що виключає можливість суду достовірно ідентифікувати відповідача та особу, яка ухиляється від сплати аліментів.

У зв`язку з цим суд зазначає, що відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Твердження позивача про зміну відповідачем прізвища з « ОСОБА_9 » на « ОСОБА_10 » суд не приймає до уваги, оскільки вказана обставина може бути доведена виключно підставі даних з Державного реєстру актів цивільного стану, оскільки обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

У зв`язку з чим суд зауважує, що відповідач не звернулась до суду із клопотанням про витребування доказів в порядку, визначеному ст. 84 ЦПК України. Крім того, позивач не визнала за доцільне приймати участь у розгляді справи, в т.ч., в режимі відеоконференції, чим свідомо позбавила себе можливості реалізувати надані їй процесуальні права.

За приписами ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 7 ст. 81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Отже, позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що неустойка (пеня), внаслідок несвоєчасної сплати аліментів, має бути стягнута з ОСОБА_2 , якого позивач визначив відповідачем у цій справі. Наведене є підставою для відмови у задоволенні позову.

Керуючись ст. 81,141,263,265,274-279,354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за період з 01.07.2023 по 01.10.2024 у розмірі 46258,75 грн - відмовити повністю.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня складення рішення суду. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ).

Суддя Борис ЗАМІКУЛА