Справа №: 398/648/25
провадження №: 2-о/398/105/25
РІШЕННЯ

Іменем України

"07" жовтня 2025 р. м. Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Петренко С.Ю.,

за участі секретаря судового засідання Шаповал Є.О.,

розглянувши в порядку окремого провадження у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Олександрії цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Галкін Вячеслав Леонідович, заінтересована особа: Служба у справах дітей Олександрійської міської ради про встановлення факту самостійного виховання та утримання дітей,

ВСТАНОВИВ:

10.02.2025 р. ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Галкін В.Л., звернувся до суду в порядку окремого провадження із заявою, в якій заінтересованою особою зазначив Службу у справах дітей Олександрійської міської ради щодо встановлення факту самостійного виховання та утримання дітей.

Ухвалою судді від 14.02.2025 р. заяву залишено без руху і заявникові надано строк для усунення її недоліків.

Після усунення заявником недоліків ухвалою судді від 03.03.2025 р. відкрито провадження у цивільній справі та призначено проведення судового засідання.

Ухвалою суду від 16.06.2025 р. зобов?язано орган опіки і піклування Олександрійсьої міської ради надати висновок щодо факту виховання та утримання ОСОБА_1 неповнолітніх дітей.

В обґрунтування своїх вимог заявник посилався на те, що ОСОБА_1 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 . Від цього шлюбу народилося двоє дітей, а саме: донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 05.06.2023 року у справі №188/546/23 зазначений шлюб розірвано. Після розірвання шлюбу діти залишилися проживати разом з їх матір`ю. В зв`язку з чим з заявника стягувалися аліменти на утримання дітей на підставі судового наказу Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 14.04.2023 у справі №188/547/23 у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. За домовленістю сторін ОСОБА_1 сплачує ОСОБА_2 аліменти у розмірі встановленому судом на обох дітей добровільно, без подання нею судового наказу на виконання. Починаючи з 01.08.2023 року донька заявника, ОСОБА_3 , переїхала на постійне місце проживання до заявника за його фактичним місцем проживання у м. Олександрія, Олександрійського р-ну, Кіровоградської області, де зареєструвалась як внутрішньо переміщена особа, що підтверджується довідкою ВПО № 3505- від 01.08.2023 року. В зв`язку з чим заявник звернувся до Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області з заявою про пропорційне зменшення розміру аліментів. Заочним рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 09.12.2024р. у справі № 188/1201/24 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про пропорційне зменшення розміру аліментів задоволено та встановлено розмір аліментів, які повинен сплачувати ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання однієї дитини, а саме, сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця до досягнення сином повноліття. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) , але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця до досягнення донькою повноліття. Надалі у лютому 2024 року син заявника, ОСОБА_4 , почав проживати з заявником так як його мати, у лютому 2024 року розпочала військову службу за контрактом у Збройних силах України. Син заявника в зв`язку з тим, що почав проживати з батьком зареєструвався як внутрішньо переміщена особа за адресою проживання заявника, що підтверджується довідкою ВПО № 3505- від 15.11.2024 року. Вказував, що обидві дитини почали проживати разом з ним він звернувся до суду з заявою про стягнення на його користь аліментів на утримання сина. Судовим наказом Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20.12.2024 р. у справі № 398/6578/24 було стягнуто з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з 04.12.2024 року і до досягнення дитиною повноліття. Так як матір дітей проходить військову службу за контрактом у ЗСУ він виховує їх самостійно, а також вказав, що спір між батьками про місце проживання дітей відсутній.

Як зазначено заявником, встановлення факту самостійного виховання дитини потрібно йому для оформлення у встановленому порядку відстрочки від мобілізації, у зв`язку з чим він звернувся до суду з даною заявою та просить встановити юридичний факт самостійного виховання та утримання ним дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

До початку судового засідання від представника заявника адвоката Галкіна В.Л. до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і ОСОБА_1 , вимоги заяви підтримують, на їх задоволенні наполягають.

Представник заінтересованої особи Хавжу Н.Л. в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. До початку судового засідання ОСОБА_5 направила лист, в якому зазначила, що висновок органу опіки та піклування підтримує, питання про встановлення юридичного факту залишають на розсуд суду, враховуючи інтереси дітей, просить розглядати справу без її участі.

Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов наступного висновку.

Статтею 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно до положень частини другої статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Судом встановлено, що рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 05.06.2023 року у справі №188/546/23 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано, зареєстрований 08.08.2008 р. у відділі реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського Управління юстиції Луганської області за актовим записом № 359.

Як вбачається із свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 12.04.2011 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції у Луганській області, ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , у відповідній графі батьками зазначено: батько - ОСОБА_1 , мати - ОСОБА_2 .

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 15.04.2014 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції у Луганській області, ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , у відповідній графі батьками зазначено: батько - ОСОБА_1 , мати - ОСОБА_2 .

20.12.2024 р. Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області по справі № 398/6578/24 видано судовий наказ, яким стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , місце проживання як внутрішньо переміщеної особи за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , місце проживання як внутрішньо переміщеної особи за адресою: АДРЕСА_3 , аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з 04.12.2024 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Відповідно до довідки КП «Житлогосп» від 16.01.2025 ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 проживають за адресою: в АДРЕСА_3 , без реєстрації з 15.11.2024 р.

ОСОБА_1 зареєстрований як внутрішньо переміщена особа за фактичним місцем проживання/перебування: АДРЕСА_3 , що підтверджується довідкою Управління соціального захисту населення Олександрійської міської ради від 28.09.2022 № 3505-.

Згідно з довідкою Управління соціального захисту населення Олександрійської міської ради від 01.08.2023 № 3505- ОСОБА_3 зареєстрована як внутрішньо переміщена особа за фактичним місцем проживання/перебування: АДРЕСА_3 .

Відповідно до довідки Управління соціального захисту населення Олександрійської міської ради від 15.11.2024 № 3505- ОСОБА_4 зареєстрований як внутрішньо переміщена особа за фактичним місцем проживання/перебування: АДРЕСА_3 .

Згідно з характеристикою, виданої директором ліцею № 12 І.Богачова від 16.01.2025 № 27, ОСОБА_4 , 2014 р.н., навчається у 5-Б класі ліцею № 12. За час навчання зарекомендував себе як старанний, дисциплінований учень, товариський, стриманий, врівноважений. Виховується батьком, який приділяє належну увагу вихованню сину, цікавиться його успіхами та досягненнями у школі.

Згідно з характеристикою, виданої директором ліцею № 12 ОСОБА_6 від 16.01.2025 № 26, ОСОБА_3 , 2011 р.н., навчається у 8-Б класі ліцею № 12. За час навчання зарекомендувала себе як дисциплінована, товариська, старанна учениця, розсудлива, добросовісна. Виховується батьком, який приділяє належну увагу вихованню доньки, цікавиться її успіхами та досягненнями у школі.

Відповідно до довідки військової частини НОМЕР_5 від 11.05.2024 № 144-д ОСОБА_2 солдат, перебуває на військовій службі в військовій частині НОМЕР_5 .

Як вбачається з висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Олександрійської міської ради від 02.07.2025 № 247/9/10/3, були заслухані діти ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , які повідомили, що вони підтримують зв?язок з мамою, постійно спілкуються телефоном та через соціальні мережі, матір цікавиться життям і здоров?ям дітей, постійно пересилає кошти на утримання дітей. Орган опіки та піклування виконавчого комітету Олександрійської міської ради вважає щодо утримання неповнолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , здійснюється за рахунок обох батьків. Матір приймає посильну участь, з огляду на несення військової служби, у вихованні та житті дітей, а тому не вважають за можливе однозначно підтвердити факт самостійного виховання та утримання одним із батьків, оскільки другий бере посильну участь.

Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

У відповідності до вимог ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Конвенція про права дитини в пункті 3 статті 9 закріпила принцип, за яким держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

При цьому, згідно зі ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Як визначено ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

При цьому, у відповідності до положень ч.ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів, в той час як батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні, та мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Як визначено частинами 1-3 статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Пунктом 2 ч. 164 СК України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути, зокрема, ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини.

Отже, сімейним кодексом України чітко передбачено, що мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Одним із способів виконання батьками обов`язку утримувати дитину є стягнення аліментів за домовленістю сторін або за рішенням суду.

Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Зокрема, мати або батько має право звернутися до суду з позовом про позбавлення другого з батьків батьківських прав через ухиляння його від виконання своїх обов`язків з виховання дитини.

Факт відсутності участі батька або матері у вихованні дитини може бути підтверджений судом виключно в разі вирішення питання щодо позбавлення особи батьківських прав.

Як установлено, 20.12.2024 р. Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області по справі № 398/6578/24 видано судовий наказ, яким стягнуто з матері ОСОБА_2 на користь батька ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з чого слідує, що мати також приймає участь в утриманні дитини.

Орган опіки та піклування виконавчого комітету Олександрійської міської ради вважає щодо утримання неповнолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , здійснюється за рахунок обох батьків. Матір приймає посильну участь, з огляду на несення військової служби, у вихованні та житті дітей, а тому не вважають за можливе однозначно підтвердити факт самостійного виховання та утримання одним із батьків, оскільки другий бере посильну участь.

Отже, з матеріалів справи встановлено, що сторони обоє беруть участь у вихованні дітей. Враховуючи вищевикладене, суд оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, вважає, що заява ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 4, 76-89, 247, 264, 293, 294, 315, 316, 318 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Галкін Вячеслав Леонідович, заінтересована особа: Служба у справах дітей Олександрійської міської ради про встановлення факту самостійного виховання та утримання дітей - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів до Кропивницького апеляційного суду.

Повний текст рішення виготовлено 07.10.2025 року.

Суддя С.Ю.ПЕТРЕНКО