Провадження № 2-з/761/351/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2025 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Волошин Василь Олександрович, розглянувши заяву представника Київського міського голови Кличка Віталія Володимировича - Скобельського Сергія Віцентовича про вжиття заходів забезпечення позову до його пред`явлення по справі за позовом Київського міського голови Кличка Віталія Володимировича (особа, яка може набути статус позивача) до Київської міської військової адміністрації, в особі начальника Київської міської віськової адміністрації Ткаченка Тимура Фіруддіновича (особа, яка може набути статус відповідача) про визнання протиправними та скасування розпоряджень, -

в с т а н о в и в:

У жовтні 2025р. Київський міський голова Кличко В.В. , в особі представника Скобельського С.В. звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва в порядку цивільного судочинства із заявою про вжиття заходів забезпечення позову, до його пред`явлення, в якій просив суд:

-вжити заходів забезпечення позову до його пред`явлення шляхом заборони органам, установам, підприємствам та іншим суб?єктам, на яких поширюється дія оскаржуваних актів (розпоряджень) від 26 вересня 2025р. вчиняти будь-які дії на підставі та/або на виконання положень зазначених нижче актів (розпоряджень), підписаних начальником Київської міської віськової адміністрації Ткаченком Т.Ф., до набрання законної сили рішенням суду у цій справі, а саме:

а) розпорядження №1017, яким визнано таким, що втратив чинність, Порядок призначення та звільнення з посад заступників, заступників голів та керівників апарату районних у м. Києві державних адміністрацій, затверджений розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 05 січня 2000 №1;

б) розпорядження №1018, яким внесено зміни до Регламенту виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), затвердженого розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 08 жовтня 2013р. №1810, зокрема виключено пп. 5 п. 5.4. Глави 5 розділу XII. Цей пункт передбачав повноваження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) погоджувати кандидатур заступників голів районних в місті Києві державних адміністрацій;

в) розпорядження №1019, яким встановлено вимогу погодження з начальником Київської міської військової адміністрації призначення та звільнення на всі посади в Київській міській державній адміністрації, включаючи посади керівників, їхніх заступників та працівників апарату, а також погодження з начальником Київської міської військової адміністрації призначення та звільнення першого заступника та заступників голів районних в місті Києві державних адміністрацій.

В обґрунтування вимог поданої заяви, заявник посилався на те, що він має намір пред`явити позов до Київської міської військової адміністрації в особі начальника Київської міської віськової адміністрації Ткаченка Т.Ф. про визнання такими, що порушують трудові права та законні інтереси заявника. Оскільки вищезгадані розпорядження, підписані начальником Київської міської віськової адміністрації Ткаченком Т.Ф. від 26 вересня 2025р. №№1017, 1018, 1019, після набрання ними чинності можуть призвести до фактичного звуження повноважень заявника, як роботодавця. Заявником зазначено, що зазначені нормативні акти обмежують права останнього у сфері погодження кандидатур і звільнення працівників.

Таким чином, правовою підставою для звернення заявника до суду із вказаною заявою є порушення особою, яка може набути статус відповідача у справі трудових прав заявника.

Перевіривши матеріали заяви про вжиття заходів забезпечення позову до його пред`явлення, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для відмови у відкритті провадження за вказаною заявою, з огляду на наступне.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 19 ЦПК України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами

Відповідно до роз`яснень, викладених в абзаці 1 пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009р. №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд повинен виходити з того, що згідно зі ст. 124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а за частинами 1 і 2 ст. 15 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України або ГПК України віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Частиною 1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС України, публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій .

Пунктом 7 ч. 1 ст. 4 КАС України визначено, що суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, орган військового управління, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Так, частинами 1-3 ст. 4 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12 травня 2015р. №389-VІІІ (в редакції чинній на момент прийняття оскаржуваних рішень) (далі по тексту - Закон №389-VІІІ) визначено, що на територіях, на яких введено воєнний стан, для забезпечення дії Конституції та законів України, забезпечення разом із військовим командуванням запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, оборони, цивільного захисту, громадської безпеки і порядку, захисту критичної інфраструктури, охорони прав, свобод і законних інтересів громадян можуть утворюватися тимчасові державні органи - військові адміністрації.

Рішення про утворення військових адміністрацій приймається Президентом України за поданням обласних державних адміністрацій або військового командування.

Військові адміністрації населених пунктів утворюються в межах територій територіальних громад, у яких сільські, селищні, міські ради та/або їхні виконавчі органи, та/або сільські, селищні, міські голови не здійснюють покладені на них Конституцією та законами України повноваження, а також в інших випадках, передбачених цим Законом.

Військову адміністрацію населеного пункту (населених пунктів) очолює начальник, який призначається на посаду та звільняється з посади Президентом України за пропозицією Генерального штабу Збройних Сил України або відповідної обласної державної адміністрації.

Начальником військової адміністрації населеного пункту (населених пунктів) може бути призначений відповідний сільський, селищний, міський голова.

Так, Указом Президента України від 24 лютого 2022р. №68/2022 «Про утворення військовий адміністрацій», серед іншого, утворено Київську міську військову адміністрацію.

У зв`язку з утворенням військових адміністрацій, зазначених у цій статті, обласні, Київська міська державні адміністрації та голови цих адміністрацій набувають статусу відповідних військових адміністрацій та начальників цих військових адміністрацій (п. 1 вказаного Указу).

Безпосереднє керівництво військовими адміністраціями здійснюють їхні начальники (абз. 4 ч. 7 ст. 4 Закону №389-VIII).

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону №389-VIII, повноваження військових адміністрацій здійснюються ними в порядку, визначеному законами України для здійснення повноважень відповідних місцевих державних адміністрацій та органів місцевого самоврядування, з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

Відтак, вирішуючи питання про наявність або відсутність юрисдикції суду, необхідно з`ясувати, зокрема, характер спірних правовідносин, а також суть права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа.

Приватно-правові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, зазвичай майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту у спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Публічно-правовим вважається, зокрема, спір, у якому сторони правовідносин одна щодо іншої не є рівноправними, і в якому одна зі сторін виконує публічно-владні управлінські функції та може вказувати або забороняти іншій стороні певну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо. Ці функції суб`єкт владних повноважень повинен виконувати саме у тих правовідносинах, в яких виник спір. Так, до юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник, зокрема між двома суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у конкретних правових відносинах, в яких хоча б один суб`єкт законодавчо вповноважений владно керувати поведінкою іншого суб`єкта, а останній відповідно зобов`язаний виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень.

Наведене узгоджується із висновками Великої Палати Верховного Суду в постановах від 23 травня 2018р. у справі №914/2006/17 та від 21 серпня 2019р. у справі № 362/5657/17.

З поданої до суду заяви про вжиття заходів забезпечення позову до його пред`явлення вбачається, що заявник має намір звернутись із позовом до Київської міської військової адміністрації в особі начальника Київської міської віськової адміністрації Ткаченка Т.Ф., предметом якого буде оскарження заявником наступних розпоряджень:

- №1017, яким визнано таким, що втратив чинність, Порядок призначення та звільнення з посад заступників, заступників голів та керівників апарату районних у м. Києві державних адміністрацій, затверджений розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 05 січня 2000 №1;

- №1018, яким внесено зміни до Регламенту виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), затвердженого розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 08 жовтня 2013р. №1810, зокрема виключено пп. 5 п. 5.4. Глави 5 розділу XII. Цей пункт передбачав повноваження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) погоджувати кандидатур заступників голів районних в місті Києві державних адміністрацій;

- №1019, яким встановлено вимогу погодження з начальником Київської міської військової адміністрації призначення та звільнення на всі посади в Київській міській державній адміністрації, включаючи посади керівників, їхніх заступників та працівників апарату, а також погодження з начальником Київської міської військової адміністрації призначення та звільнення першого заступника та заступників голів районних в місті Києві державних адміністрацій.

З огляду на вищевикладене, особа, яка може набути статус відповідача, у спірних правовідносинах діяла як суб`єкт владних повноважень, тому вказаний спір не має ознак приватноправового, а предметом позову буде оскарження рішень особи, яка може набути статус відповідача, саме як суб`єкта владних повноважень, який здійснював владні управлінські функції.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо: заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, оскільки між сторонами виник публічно-правовий спір, пов`язаний зі здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій, суд вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження за заявою представника Київського міського голови Кличка В.В. - Скобельського С.В. про вжиття заходів забезпечення позову до його пред`явлення по справі за позовом Київського міського голови Кличка В,В. (особа, яка може набути статус позивача) до Київської міської військової адміністрації в особі начальника Київської міської віськової адміністрації Ткаченка Т.Ф. (особа, яка може набути статус відповідача) про визнання протиправними та скасування розпоряджень, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України та роз`яснити стороні заявника про право звернутись із вказаними позовними вимогами, та відповідно із вказаною заявою про вжиття заходів забезпечення позову в порядку адміністративного судочинства до адміністративного суду, з урахуванням предметної підсудності, визначеної ст.ст. 19-21 КАС України.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 186, ст.ст. 261, 353, 354 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою представника Київського міського голови Кличка Віталія Володимировича - Скобельського Сергія Віцентовича про вжиття заходів забезпечення позову до його пред`явлення по справі за позовом Київського міського голови Кличка Віталія Володимировича (особа, яка може набути статус позивача) до Київської міської військової адміністрації в особі начальника Київської міської віськової адміністрації Ткаченка Тимура Фіруддіновича (особа, яка може набути статус відповідача) про визнання протиправними та скасування розпоряджень.

Роз`яснити заявнику право на звернення із вказаною заявою в порядку адміністративного судочинства до адміністративного суду.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги, протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено законом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Суддя: