Новоархангельський районний суд Кіровоградської області
22.10.2025 394/1082/25
2-з/394/11/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про забезпечення позову

Суддя Новоархангельського районного суду Кіровоградської області Краснопольська Л.П., розглянувши в порядку письмового провадження заяву адвоката Боруша А.О. представника позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , що звернулися з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання недійсними договорів дарування та скасування державної реєстрації права власності, -

В С Т А Н О В И Л А:

Представник позивачів адвокат Боруш А.О. звернувся до Новоархангельського районного суду Кіровоградської області із заявою про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання недійсними договорів дарування та скасування державної реєстрації права власності.

Предметом позову у даній справі є: - визнання недійсним договору дарування від 28.02.2024 року щодо земельної ділянки площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером :02:000:1219, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , посвідченого приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Кіровоградської області Зубко О.П., зареєстрованого у Реєстрі за №438 та скасування державної реєстрації прав власності ОСОБА_6 (номер запису про право власності у державному Реєстрі речових прав на нерухоме майно 53902853 від 28.02.2024 року) на земельну ділянку площею 2,0000 га з кадастровим номером :02:000:1219; - визнання недійсним договору дарування від 28.02.2024 року, щодо земельної ділянки, площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером :02:000:1220, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , посвідченого приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Кіровоградської області Зубко О.П., зареєстрованого у Реєстрі за №437 та скасування державної реєстрації прав власності ОСОБА_6 (номер запису про право власності у державному Реєстрі речових прав на нерухоме майно 53903288 від 28.02.2024 року) на земельну ділянку площею 2,0000 га з кадастровим номером :02:000:1220.

Підставою вжиття заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересу позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

З метою запобігання випадкам, коли невжиття заходів забезпечення позову унеможливить виконання рішення суду або ефективний захист порушених прав позивача, відповідно до статей 149, 150 ЦПК України вбачаються підстави для вжиття заходів до забезпечення позову шляхом накладення судом арешту на спірну земельну ділянку та заборони органам, які здійснюють реєстрацію землі та реєстрацію речових прав на нерухоме майно, здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо неї (обґрунтування: якщо під час розгляду справи або набрання законної сили рішенням суду, відповідач об`єднає з іншими чи поділить спірну ділянку землі або ж відчужить її на користь інших осіб, це зумовить необхідність звернення до суду з іншим позовом до іншого відповідача (фактично унеможливить ефективний захист інтересів держави), що призведе до тривалого не поновлення її інтересів. Крім того, такий вид забезпечення позову унеможливить вжиття будь-яких дій з боку відповідачів та інших осіб щодо спірної земельної ділянки. Заборона вчиняти реєстраційні дії щодо спірного нерухомого майна, накладена судом, є достатньою умовою подальшого виконання судового рішення).

Зважаючи, що спір виник стосовно земельних ділянок, з підстав визначених у позовній заяві, та існування реальної можливості відчудження чи вчинення будь-яких інших дій щодо спірного майна, у сторони позивачів постане необхідність у зверненні до суду з черговими позовами до останнього правонабувача, що не відповідає принципу процесуальної економії та є недопустимим.

Вжиття заходів забезпечення позову, шляхом заборони вчинення певних дій щодо спірних земельних ділянок спрямоване виключно на збереження існуючого становища до прийняття рішення у цій справі, а також сприятиме в подальшому виконанню рішення суду у разі задоволення позову у даній справі.

Такий захід є тимчасовим, його вжиття забезпечить збереження балансу інтересів сторін спірних правовідносин і дозволить уникнути в майбутньому ситуації, коли через його невжиття може істотно ускладнитися чи стати неможливим виконання судового рішення.

Враховуючи попередню поведінку відповідачів у сторони позивачів є достатні підстави вважати, що під час розгляду справи у суді та до моменту ухвалення судом рішення по суті спору відповідач-3 відчужить спірні земельні ділянки іншій (іншим) особі (особам).

Таким чином, сторона позивачів просить суд застосувати заходи забезпечення позову у вигляді заборони відчужувати земельні ділянки, площею 2,0000 га з кадастровими номерами :02:000:1219 та :02:000:12020, які належать відповідачу-3 на праві приватної власності. При цьому зауважив, що заборона відчуження нерухомого майна не обмежує права володіння та користування майном та не позбавляється їх. Встановлення заборони відчуження вказаних земельних ділянок, з метою недопущення відповідачем-3 перереєстрації прав на це майно та зміни його власника під час судового розгляду справи дозволить належним чином виконати судове рішення в разі задоволення позову.

За змістом ч. 13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п.п. 1,2 ст. 150 ЦПК України, одними із видів забезпечення позову, зокрема є накладенням арешту на майно, що належать відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб та заборона вчиняти певні дії.

Згідно із ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

Таким чином, при розгляді заяви про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу.

Окрім того, достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Матеріалами справи підтверджується, що звернувшись до суду позивачі та їх представник просили визнати недійсним договір дарування від 28.02.2024 року щодо земельної ділянки площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером :02:000:1219, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , посвідченого приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Кіровоградської області Зубко О.П., зареєстрованого у Реєстрі за №438 та скасування державної реєстрації прав власності ОСОБА_6 (номер запису про право власності у державному Реєстрі речових прав на нерухоме майно 53902853 від 28.02.2024 року) на земельну ділянку площею 2,0000 га з кадастровим номером :02:000:1219; - визнати недійсним договір дарування від 28.02.2024 року, щодо земельної ділянки, площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером :02:000:1220, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , посвідченого приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Кіровоградської області Зубко О.П., зареєстрованого у Реєстрі за №437 та скасування державної реєстрації прав власності ОСОБА_6 (номер запису про право власності у державному Реєстрі речових прав на нерухоме майно 53903288 від 28.02.2024 року) на земельну ділянку площею 2,0000 га з кадастровим номером :02:000:1220.

На думку суду, невжиття заходів забезпечення позову, зазначених у заяві адвоката Боруша А.О. може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому, приймаючи до уваги, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду в разі задоволення позову, суд, з метою забезпечення збалансованості інтересів сторін, приходить до висновку про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення визначених прокурором у заяві стосовно накладення арешту на нерухоме майно відповідача, оскільки власник земельної ділянки може в будь-який момент здійснити її відчуження, об`єднати, поділити, змінити її конфігурацію, змінити цільове призначення, змінити склад угідь, укласти інші договори для того, щоб унеможливити ефективний захист та поновлення порушених прав та інтересів позивача.

Суд приходить до висновку, що підлягають задоволенню вимоги заяви про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони органам та посадовим особам, які проводять реєстрацію речових прав на нерухоме майно, Державним органам служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та посадовим особам, які проводять державну реєстрацію земельних ділянок у Державному земельному кадастрі здійснювати будь-які реєстраційні дії стосовно вищезазначених земельних ділянок, оскільки подальша реєстрація права власності та інших речових прав на спірні земельні ділянки, може утруднити ефективний захист порушених прав та інтересів позивача без додаткового звернення до суду щодо скасування прийнятих державними реєстраторами рішень.

У постановах Верховного Суду від 15 липня 2020 року у справі № 909/835/18, від 19 травня 2022 року у справі № 619/2293/21 (провадження № 61-15440св21) зазначено, що повинен бути наявним зв`язок між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги. Обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Суд вважає, що заходи забезпечення позову, які просить вжити прокурор мають тимчасовий характер на період розгляду справи і не порушують законних інтересів інших осіб, є співмірними із заявленими позивачем вимогами та не є вирішенням спору по суті, а тому заява про забезпечення позову підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 7, 149, 150, 153, 157ЦПК України, суддя,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Заяву адвоката Боруша А.О. про забезпечення позову - задовольнити.

Забезпечити цивільний позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання недійсними договорів дарування та скасування державної реєстрації права власності о ухвалення остаточного рішення у справі, шляхом встановлення:

-заборони ОСОБА_6 відчужувати земельну ділянку площею 2,0000 га, з кадастровим номером :02:000:1219 та земельну ділянку площею 2,0000 га, з кадастровим номером :02:000:1220, що належить їй на праві приватної власності;

-заборони Державним кадастровим реєстраторам Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастру) здійснювати дії, спрямовані на внесення відомостей до Державного земельного кадастру щодо поділу, об`єднання, скасування державної реєстрації земельної ділянки площею 2,0000 га з- кадастровим номером :02:000:1219 та земельної ділянки площею 2,0000 га з кадастровим номером :02:000:1220;

-заборони державним реєстраторам прав на нерухоме майно та їх обтяжень, вчиняти будь-які дії, спрямовані на реєстрацію права власності та/або інших речових права на земельну ділянку площею 2,0000 га, з кадастровим номером :02:000:1219 та земельної ділянки площею 2,0000 га з кадастровим номером :02:1220

Примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направити для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення в порядку визначеному ст. 354, 355 ЦПК України.

Ухвала підлягає негайному виконанню. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання

Суддя: