ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9006/25 Справа № 207/6762/23 Суддя у 1-й інстанції - Погребняк Т. Ю. Суддя у 2-й інстанції - Никифоряк Л. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд колегією суддів у складі:

судді-доповідача: Никифоряка Л.П.,

суддів: Новікової Г.В., Гапонова А.В.,

Учасники справи:

позивач/відповідач за зустрічним позовом: ОСОБА_1 ,

відповідач/позивач за зустрічним позовом: ОСОБА_2 ,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в місті Дніпро справу, що виникла з цивільних правовідносин, в якій подана апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Південного районного суду міста Кам`янського від 07 липня 2025року про зупинення провадження у справі, головуючий у суді першої інстанції Погребняк Т.Ю.,

В С Т А Н О В И В:

Описова частина

Короткий зміст заявлених вимог

У грудні 2023року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 в якому виклав вимоги про поділ спільного майна подружжя.

У березні 2024року ОСОБА_2 подала в суд зустрічний позов до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя та визнання особистою приватною власністю майна одного з подружжя.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Південного районного суду міста Кам`янського від 07 липня 2025року провадження по справі зупинене до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 201/3080/25 за позовом ОСОБА_2 до ТОВ «ПРАЙМ.БРО», ОСОБА_3 , ФОП ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про витребування майна, котра перебуває на розгляді у Жовтневому районному суді міста Дніпропетровська.

Суд першої інстанції виходив з того, що розгляд цивільної справи № 207/6762/23 є об`єктивно неможливим до вирішення цивільної справи № 201/3080/25, оскільки спірний транспортний засіб Mercedes-Benz ML 320, 2007 року випуску, чорного кольору, VIN (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , відчужено на користь третіх осіб, стосовно даного майна в провадженні іншого суду перебуває цивільна справа № 201/3080/25, розгляд якої не завершено та сторони не дійшли згоди щодо виокремлення даного майна з переліку, яке підлягає поділу у справі № 207/6762/23.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

25 липня 2025 року ОСОБА_1 , через представника ОСОБА_6 , подав безпосередньо до суду апеляційної інстанції апеляційну скаргу на ухвалу Південного районного суду міста Кам`янського від 07 липня 2025року.

В апеляційній скарзі заявник не погодився з висновками суду та висловив вимогу про скасування ухвали та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга обґрунтовувалась тим, що правові підстави для зупинення провадження у справі відсутні, оскільки розгляд Соборним районним судом міста Дніпра цивільної справи № 201/3080/25 не є перешкодою для розгляду цивільної справи №207/6762/23, в якій зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини, які є предметом судового розгляду. На думку заявника, сама по собі взаємопов`язаність справ не свідчить про неможливість розгляду однієї справи до прийняття рішення в іншій.

Крім того, позовні вимоги як позивача, так і відповідача у зустрічному позові, стосуються множинного переліку нерухомого та рухомого майна, в той час як предметом спору у цивільній справі № № 201/3080/25 є лише транспортний засіб Mercedes-Benz ML 320, 2007 року випуску, чорного кольору, VIN (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 .

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу, відповідачка ОСОБА_2 заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, просила її залишити без задоволення, через те, що існує об`єктивна неможливість розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя до вступу в законну силу рішення суду у цивільній справі № 201/3080/25, в якій суть спору зводиться до того, що спірний транспортний засіб Mercedes-Benz ML 320, 2007 року випуску, чорного кольору, VIN (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 викрадено та продано ОСОБА_3 від імені ОСОБА_2 за викраденим раніше у ОСОБА_2 паспортом та за підробленими документами, підписаними від імені ОСОБА_2 , а ОСОБА_3 в подальшому продав транспортний засіб ОСОБА_5 . Доводи, наведені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції.

Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 31 липня 2025року витребувано з Південного районного суду міста Кам`янського цивільну справу; 25 серпня 2025року справа надійшла на адресу апеляційного суду.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 10 вересня 2025року відкрито апеляційне провадження у справі.

25 вересня 2025року ухвалою Дніпровського апеляційного суду справу призначено до судового розгляду без повідомлення учасників справи.

Про час та місце слухання даної справи апеляційним судом сторони у справі повідомлені належним чином у відповідності до вимог статей 128-130 ЦПК України, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень та довідкою про отримання документів в Електронному суді.

Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Згідно з частиною першою статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до положень частини другої статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до пункту 14 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо зупинення провадження у справі.

ОСОБА_2 звернулась до суду з клопотанням, в якому нею наведено заперечення щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та просила здійснити розгляд апеляційної скарги за правилами загального позовного провадження з викликом сторін.

В обґрунтування своїх заперечень вказувала, що розгляд справи у письмовому провадженні фактично позбавляє сторони можливості висловити позицію у відкритому судовому засіданні, поставити запитання свідкам чи один одному. Вирішення спірних правовідносин, що виникли між сторонами, має істотне значення для відповідача, а отже потребує проведення повного, всебічного та безпосереднього встановлення обставин у відкритому судовому засіданні, що можливо лише за умови розгляду справи в загальному провадженні.

Водночас, у даній справі оскаржується ухвала суду першої інстанції про зупинення провадження у справі, яку віднесено до пункту 14 частини першої статті 353 ЦПК України, згідно якого, окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо зупинення провадження у справі.

Частинами п`ятою та шостою статті 279 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов: предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Тож, у даному випадку характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін, оскільки, матеріали справи містять достатньо доказів для встановлення обставин справи та перевірки доводів викладених в апеляційній скарзі, та відповідачем не наведено обставин, які перешкоджають суду апеляційної інстанції розглянути апеляційну скаргу без особистої явки сторін, у зв`язку з чим клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін задоволенню не підлягає.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду

Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача щодо змісту судового рішення, яке оскаржено, дослідив доводи апеляційної скарги та з`ясував межі, в яких повинна здійснюватися перевірка рішення, встановлюватися обставини і досліджуватися докази.

Зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції виснував, що розгляд цивільної справи є об`єктивно неможливим до вирішення цивільної справи № 201/3080/25 та між справами існує тісний матеріально-правовий зв`язок у тому, що результат розгляду іншої справи безпосередньо вплине на вирішення даного спору.

Дослідивши наявні в цивільній справі документальні докази апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення так як судом першої інстанції при ухваленні судового рішення додержані норми матеріального і процесуального права.

Мотиви та норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Відповідно до положень пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зупинення провадження у справі це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду з визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і передбачити усунення яких неможливо.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2022року у справі № 357/10397/19 (провадження № 61-5752сво21) вказано, що: «метою зупинення провадження у справі згідно з пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України є виявлення обставин (фактів), які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому провадженні, але мають значення для справи, провадження у якій зупинене. Об`єктивна неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи полягає у тому, що рішення суду в іншій справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у справі, провадження у якій зупинене, зокрема факти, що мають преюдиційне значення. З огляду на вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи. Отже, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи. Разом із тим, необхідно враховувати, що відповідно до пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду необхідно у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи.

Отже, необхідність у зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо ухвалити рішення у цій справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи.

Інститут зупинення провадження у справі впроваджений для об`єктивного і правильного розгляду залежних одна від одної цивільних чи інших справ, зокрема, з метою недопущення у подальшому здійснення процедури повороту виконання рішення суду.

Визначаючи наявність підстав, передбачених статтею 251 ЦПК України, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, визначена у пункті 6 частини першої цієї статті, застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що спірний транспортний засіб Mercedes-Benz ML 320, 2007 року випуску, чорного кольору, VIN (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , відчужено на користь третіх осіб, стосовно даного майна в провадженні іншого суду перебуває цивільна справа № 201/3080/25, розгляд якої не завершено, та сторони не дійшли згоди щодо виокремлення даного майна з переліку, яке підлягає поділу у справі № 207/6762/23.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що постановлена ухвала відповідає вимогам процесуального закону, з огляду на наступне.

Так, звертаючись до суду з позовом про поділ спільного майна подружжя ОСОБА_1 , серед іншого, просив: припинити право спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на автомобіль Mercedes-Benz ML 320, 2007 року випуску, об`єм двигуна 2987 см. куб., VIN-код НОМЕР_2 , дата реєстрації 07 березня 2017року та виділити вказаний транспортний засіб ОСОБА_2 ; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за 1/2 частку ринкової вартості вказаного автомобіля.

Звертаючись до суду з зустрічним позовом ОСОБА_2 , серед іншого, просила: поділити транспортний засіб Mercedes-Benz ML 320, 2007 року випуску, чорного кольору, VIN-код НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , вартістю 456 970,00грн шляхом виділу в особисту приватну власність ОСОБА_1 ; стягнути грошову компенсацію з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1/2 частки вартості вказаного транспортного засобу у розмірі 228 485,00грн.

В подальшому, 23 січня 2025 року ОСОБА_2 подала до суду заяву, в якій просила суд залишити без розгляду одну з позовних вимог зустрічного позову, а саме позовну вимогу щодо поділу транспортного засобу Mercedes-Benz ML 320 вартістю 456 970,00грн шляхом виділу в особисту приватну власність ОСОБА_1 (том ІІІ а.с.148).

Сторони в заявах по суті справи визнавали, що вищезазначений транспортний засіб Mercedes-Benz ML 320 був придбаний під час шлюбу за їх спільні кошти, зареєстрований за ОСОБА_2 та є спільним сумісним майном подружжя, а тому з урахуванням положень частини 1 статті 82 ЦПК України вказані обставини не підлягають доказуванню.

Заразом, ОСОБА_1 у позовній заяві наполягав на тому, що транспортний засіб Mercedes-Benz ML 320 та свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу знаходяться у ОСОБА_2 , в той час як ОСОБА_2 у зустрічній позовній заяві наполягала на тому, що цей транспортний засіб разом зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу було передано у володіння та користування ОСОБА_1 , який в подальшому передав транспортний засіб у користування ОСОБА_7 .

Тобто, жодна зі сторін не визнавала факту наявності у їх володінні та користуванні зазначеного вище транспортного засобу.

З відповіді Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Дніпропетровській та Запорізькій областях № 31/29/14/419-аз/10-2024-413-2024 від 28 серпня 2024року (том ІІІ а.с.42-43) вбачається, що спірний транспортний засіб Mercedes-Benz ML 320 19 червня 2024 року в територіальному сервісному центрі № НОМЕР_4 РСЦ ГСЦ МВС у Дніпропетровській та Запорізькій областях був перереєстрований з ОСОБА_2 на нового власника на підставі договору комісії (том ІІІ а.с.44), акту огляду транспортного засобу (том ІІІ а.с.46) та договору купівлі-продажу транспортного засобу (том ІІІ а.с.45).

Посилаючись на те, що спірний транспортний засіб Mercedes-Benz ML 320 викрадено та продано ОСОБА_3 від імені ОСОБА_2 за викраденим раніше у ОСОБА_2 паспортом та за підробленими документами, підписаними від імені ОСОБА_2 , а в подальшому продано ОСОБА_3 ОСОБА_5 , у березні 2025 року ОСОБА_2 звернулась до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до ТОВ «ПРАЙМ.БРО», ОСОБА_3 , ФОП ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про витребування майна і визнання недійсними договорів. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 квітня 2025 року у справі № 201/3080/25 було відкрито провадження.

З огляду на викладене апеляційним судом вбачається, що сторони наполягають на тому що транспортний засіб Mercedes-Benz ML 320 на теперішній час відчужено на користь третіх осіб та в провадженні Соборного районного суду міста Дніпра перебуває цивільна справа № 201/3080/25 про витребування цього майна і визнання недійсними договорів, в якій відповідачка ОСОБА_2 заперечила будь-яке своє волевиявлення на розпорядження спірним майном та отримання коштів від його реалізації.

При цьому, сторони не дійшли згоди щодо виокремлення транспортного засобу Mercedes-Benz ML 320 з переліку майна, яке підлягає поділу у даній справі та за таких умов суд позбавлений можливості самостійно вирішити чи мало місце відчуження майна з приводу якого сторони наполягають що воно є спільною сумісною власністю, ким та за які кошти таке відчуження відбулось, та хто фактично був набувачем таких коштів, з тим щоб вирішити спір про поділ майна згідно предмету позову.

Предмет позову це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів. Підстави позову це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу» (постанова Великої Палати Верховного Суду від 04 грудня 2019року у справі № 917/1739/17, провадження № 12-161гс19).

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є диспозитивність (п. 5 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Формування змісту й обсягу позовних вимог є диспозитивним правом позивача, а суд відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України розглядає справи лише за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Тож розглядаючи обставини цієї справи в контексті визначеного сторонами предмету спору, при поділі майна подружжя суд зобов`язаний встановити загальну масу спільного сумісного майна та вартість майна, що підлягає поділу. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Водночас у даній справі сторони не дійшли згоди щодо вартості спірного транспортного засобу Mercedes-Benz ML 320, ОСОБА_2 надала суду висновок судового експерта ОСОБА_8 № 35/24 від 01 березня 2024 року щодо визначення середньої ринкової вартості даного транспортного засобу (том ІІ а.с.133-135), однак ОСОБА_1 з такою вартістю не погодився та подав до суду клопотання про призначення транспортно-товарознавчої експертизи.

Отже, за відсутності транспортного засобу Mercedes-Benz ML 320, також відомостей хто розпорядився цим майном та скільки коштів виручив за продаж автомобіля спір щодо витребування якого розглядається Соборним районним судом міста Дніпра у справі №201/3080/25, та за відсутності між сторонами згоди щодо вартості даного транспортного засобу, неможливим є вирішення спору та всіх позовних вимог на час розгляду справи, а тому суд об`єктивно не має можливості встановити всі обставини які входять до предмету доказування у цій справі до вирішення іншого спору.

За наведених обставин апеляційним судом встановлено наявність матеріально-правового зв`язку між даною справою та справою № 201/3080/25, а також встановлено наявність об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 201/3080/25.

Отже, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що розгляд Соборним районним судом міста Дніпра цивільної справи № 201/3080/25 не є перешкодою для розгляду даної справи, спростовуються матеріалами справи.

Зупинивши провадження у даній справі, суд першої інстанції сприяв всебічному і повному з`ясуванню обставин справи з метою ухвалення в подальшому законного і обґрунтованого судового рішення.

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до статті 125 ЦПК України зупинення провадження у справі зупиняє перебіг процесуальних строків, тобто такий період не зараховується до встановленого процесуальним законодавством строку на вирішення спору, перебіг процесуальних строків продовжується з дня відновлення провадження.

А відтак, доводи апеляційної скарги про те, що зупинення провадження у справі призводить до затягування строків її розгляду є необґрунтованим та не являється підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Інші доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції, переоцінки доказів та власного тлумачення характеру спірних правовідносин і встановлених судом обставин, законності та обґрунтованості висновків суду ці доводи не спростовують.

Тож, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про необхідність зупинити провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 201/3080/25.

Дотримання судом першої інстанції норм процесуального права не порушує доступ заявника до правосуддя і гарантує дотримання процесуальних прав обох сторін, їх право на справедливий судовий розгляд.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Сукупність вищезазначених обставин та положень закону дають підстави вважати, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

Згідно із статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 259, 268, 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Південного районного суду міста Кам`янського від 07 липня 2025року про зупинення провадження у справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 14 жовтня 2025року.

Судді: