Справа № 523/3662/25
Провадження №2/523/3101/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" жовтня 2025 р. м.Одеса

Пересипський районний суд м.Одеси в складі:

головуючої судді- Середа І.В.,

за участю секретаря судового засідання Ячменьової Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №9 в м.Одесі цивільну справу в порядку спрощеного провадження з викликом сторін за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення витрат з оплати житлово-комунальних послуг,

УСТАНОВИВ:

07 березня 2025 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про стягнення витрат з оплати житлово-комунальних послуг і після збільшення 19 травня 2025 року позовних вимог просить остаточно стягнути 24010 грн половину понесених нею витрат за належну йому 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 .

В обгрунтування вимог позивачка зазначила, що відповідач в квітні 2009 року виїхав за межі України, в квартирі ніколи не проживав, та не ніс витрати по утриманню своєї частки та не сплачував вартість житлово-комунальних послуг. Усі витрати вона несе самостійно, тому вона вважає, що з відповідача підлягає стягненню заборгованість по сплаті 1/2 частини сплачених нею коштів.

26 березня 2025 року у справі відкрито провадження та визначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження .

Сторони в засідання не зявилися представник позивачки звернулася з заявою в якій позов підтримала та просила розглянути справу у її відсутності .

Відповідач повідомлявся належним чином про дату, місце та час судового засідання шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України, оскільки його адреса проживання не значиться зареєстрованою в м.Одесі та Одеській області. Крім того, судом було направлено позовну заяву та судові повістки за адресою знаходження квартири, які повернулися без вручення через відсутність особи.

Отже, в силу вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України відповідач вважається повідомленим належним чином.

Враховуючи вимоги ст. 223 ЦПК України та ст.6 Конвенції «Про захист прав людини та основних свобод», ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності відповідачки.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з вимогами ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до положень ст.ст.280, 281 ЦПК України суд з письмової згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову виходячи з такого.

Судом встановлено, що позивачка та відповідач є співвласниками квартири в рівних частинах, тобто по 1/2 у кожного, на підставі договорів купівлі-продажу від 19 лютого 2009 року та від 02 квітня 2009 року.

Позивачка стверджує, що відповідач виїхав з України в квітні 2009 року, однак житлово-комунальні послуги по утриманню квартири не сплачує, усі витрати несе вона.

Згідно розрахунку позивачки нею сплачено 43416,89 грн, з яких опалення 25454,46 грн, розподіл природного газу - 369,85 грн, домофон -технічне обслуговування - -2241 грн, абонентське обслуговування ТОВ "Інфокс" - 959,42 грн, обслуговування будинку - - 14392,16 грн.

Крім того, після подання позову ОСОБА_1 було ще сплачено 4604,46 грн. (3076,6 грн - теплопостачання,домофон - 220 грн, 1308,16 грн-утримання будинку )

Відповідно до вимог ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

В силу частин 1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, предбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст.81 ЦПК України).

Частинами першою статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст.150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно зі статті 156 ЖК України, припинення сімейних відносин з власником не позбавляє колишніх членів сім`ї права користування займаним приміщенням.

Крім того, частиною 3, 4 статті 156 ЖК України встановлено, що повнолітні члени сім`ї власника зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Спори між власником та членами його сім`ї про розмір участі в витратах вирішуються в судовому порядку; до членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім`ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу.

Згідно до статті 162 ЖК України, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 5,12 ч.1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг;послуга з управління багатоквартирним будинком - результат господарської діяльності суб`єктів господарювання, спрямованої на забезпечення належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території відповідно до умов договору.

Як видно з наданих копій квитанцій позивачкою з 2019 року по травень 2025 року було сплачено витрат з оплати житлово-комунальних послуг - 46624,57 грн, з яких за опалення -23183,01 грн, послуги розподілу природного газу 749,9 грн., оплата за домофон технічне обслуговування -4792 грн, за абонентське обслуговування ТОВ "Інфокс" -959,42 грн, за обслуговування будинку - 16940,24 грн..

Враховуючи надані докази, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача 1/2 частину понесених позивачкою витрат у розмірі 23312,26 грн., оскільки він є співвласником квартири в рівних частинах, тому повнинен примайти участь в утриманні майна .

Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України та ст.4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь позивача у розмірі 1211,20 грн.

Керуючись ст.ст.12,13,76-81,141,258-259,263,265,268,273,279,280-284,354,355 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення витрат з оплати житлово-комунальних послуг задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрат з оплати житлово-комунальних послуг у розмірі 23312,26 грн. та судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня складання рішення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено 17 жовтня 2025 року.

Суддя