КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Провадження № 6/947/319/25
УХВАЛА

07.10.2025 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Калініченко Л.В.

при секретарі Матвієвої А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика», за участі заінтересованих осіб: Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_1 , про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання по справі №2-4938/10,

ВСТАНОВИВ:

22.07.2025 року до Київського районного суду міста Одеси, через систему «Електронний суд», надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика», за участі заінтересованих осіб: Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_1 , про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання по справі №2-4938/10.

В обґрунтування заяви, представник заявника, як стягувача за виконавчим листом, посилається на те, що Київським районним судом м. Одеси 30.09.2010 року ухвалено рішення суду по цивільній справі за позовною заявою ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованостіза кредитним договором №0 від 03.08.2006 року.

02.12.2016 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «ФК «Фінактив» було укладено договір факторингу №50/1-1, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором №0 від 03.08.2006 року, укладеним між «ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «ФК «Фінактив».

12.12.2016 року між ТОВ «ФК «Фінактив» та ТОВ «ФК «Позика» було укладено договір факторингу №50/1-1 відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором №0 від 03.08.2006 року, укладеним між «ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «ФК «Позика».

Ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 30.03.2017 року по цивільній справі №520/3282/17 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» про заміну сторониу виконавчому провадженні, шляхомзаміни стягувача його правонаступником задоволено. Здійснено заміну стягувача у виконавчому провадженні з виконання рішення Київського районного суду м. Одеси від 30.09.2010 року по справі №2-4938/10 з Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика».

18.07.2017 року Першим Малиновським відділом державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрито виконавче провадження № 54305146 з примусового виконання виконавчого листа № 2-4938/10, виданого Київським районним судом міста Одеси 17.11.2010 року про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 в розмірі 332622,59 грн. на користь ТОВ «ФК «Позика».

Однак, як стверджує заявник, листом №92641 від 03.06.2025 року Хаджибейський відділ державної виконавчої служби у м. Одесі повідомив останнього, що на виконанні у відділі виконавчої служби відсутні виконавчі листи, оскільки матеріали виконавчих проваджень були повернені, однак докази відправки та отримання ТОВ «ФК «Позика» відсутні.

Як вказує представник заявника, станом на звернення до суду з заявою, останній позбавлений можливості стягнути з боржника ОСОБА_1 заборгованість, яка стягнута з останнього на підставі рішення Київського районного суду міста Одеси від 30.09.2010 року.

Вказані обставини зумовили звернення заявника, як стягувача за вказаним втраченим виконавчим листом, звернутись до суду з даною заявою.

У відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу за вказаною заявою розподілено судді Калініченко Л.В.

Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 25.07.2025 року вказану заяву прийнято та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні з повідомленням сторін по справі.

У судове засідання призначене на 07.10.2025 року сторони по справі не з`явились, про дату, час і місце проведення якого повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до ч. 3 ст.433 ЦПК України, заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк.

Отже, з урахуванням встановлених законодавством стислих строків для розгляду відповідної категорії справи, судом було ухвалено провести розгляд справи за відсутності сторін по справі.

Дослідивши, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що в провадженні Київського районного суду міста Одеси на розгляді перебувала цивільна справа №2-4938/10 за позовною заявою ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованостіза кредитним договором №0 від 03.08.2006 року.

За наслідком розгляду вказаної справи, 30.09.2010 року Київським районним судом міста Одеси ухвалено рішення, яким позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» суму заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №0 від 03 серпня 2006 року в розмірі 332622 гривні 59 копійок з яких: заборгованість за основним боргом та простроченим кредитом 255933 гривни 04 копійки; заборгованість по строковим та простроченим процентам за користування кредитом 64365 гривен 43 копійки; сума пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом 3990 гривен 26 копійок; сума пені за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом 8333 гривни 95 копійок, а також сплачений судовий збір у сумі 1700 гривен 00 копійок та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 120 гривен 00 копійок.

Вказане рішення суду сторонами не оскаржувалось та набрало законної сили.

Пунктом 9 частини другої статті 129 Конституції України визначено, що до основних засад судочинства належить обов`язковість рішень суду.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція).

Так, згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду.

Європейський суд з прав людини наголосив, що пункт 1 статті 6 вказаної Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін (пункт 43 рішення від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України»).

Частиною першою статті 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до частини першої статті 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

17.11.2010 року Київським районним судом міста Одеси за заявою стягувача видані виконавчий лист №2-4938/10 відносно боржника ОСОБА_1 про стягнення з останньогозаборгованості за договором про надання споживчого кредиту №0 від 03 серпня 2006 року в розмірі 332622 гривні 59 копійок.

Ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 30.03.2017 року по цивільній справі №520/3282/17 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» про заміну сторони у виконавчому провадженні, шляхом заміни стягувача його правонаступником задоволено. Здійснено заміну стягувача у виконавчому провадженні з виконання рішення Київського районного суду м. Одеси від 30.09.2010 року по справі №2-4938/10 з Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика».

З поданих заявником - Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» до заяви документів вбачається, що у відповідності до листа Хаджибейського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 03.06.2025 року за №92641 повідомлено, що в рамках виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-4938/10 виданого 17.11.2010 року Київським районним судом міста Одеси були вчинені наступні дії, а саме:

- 18.07.2017 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження;

- 19.12.2017 року винесена постанова про арешт майна боржника.

- Станом на 28.11.2018 року документальних підтверджень стосовно сплати боржником суми боргу до відділу ДВС не надходило.

- В ході проведення виконавчих дій, при перевірці транспортних засобів по базі «НАІС ДДАІ» МВС України, встановлено, що боржнику належить транспортний засіб, а саме: автомобіль SUBARU LEGACY, червоного кольору, 1995 р.в., д/н НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 . 25.11.2020 року державним виконавцем винесено постанову про зміну (доповнення) реєстраційних даних стягувача.

- 04.06.2021 року винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, про арешт коштів боржника, про розшук майна боржника. 19.08.2021 року постанова про арешт майна та коштів боржника.

- 07.09.2021 року виконавче провадження було завершено на підставі п. 7 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повернуто стягувачу.

Згідно даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень за параметрами пошуку за прізвищем, ім`я та по батькові боржника ОСОБА_1 відкриті виконавчі провадження відсутні, що підтверджує факт відсутності на виконанні у будь-якому відділі держаної виконавчої служби чи приватного виконавця виконавчих листів про стягнення заборгованості.

27.06.2025 року ТОВ ФК «Позика» складено акт про відсутність виконавчих документів у матеріалах кредитної справи №0 від 03.08.2006 року, зі змісту якого вбачається, що станом на 27.06.2025 року виконавчі листи №2-4938/10 відносно боржника ОСОБА_1 , видані Київським районним судом міста Одеси на підставі рішення Київського районного суду міста Одеси від 30.09.2010 року, у тому числі їх дублікати останньому не передавались та в матеріалах кредитної справи №0 від 03.08.2006 року відсутні.

Вказані обставини стали стало підставою для звернення до суду з даною заявою.

За частиною першою, другою, пунктом 1 частини четвертої статті 12 «Про виконавче провадження», виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття. Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Пунктом 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Аналіз пункту 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України дозволяє дійти висновку, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. При цьому виконавчий лист може бути виданий лише за умови, якщо у встановлені строки з відповідною заявою до суду звернувся стягувач або державний/приватний виконавець.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Таким чином, дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, викрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

Подібні за змістом висновки викладені Верховним Судом у постановах від 09 лютого 2022 року у справі № 201/4043/19-ц (провадження № 61-18264св21), від 30 серпня 2022 року у справі № 757/14604/20-ц (провадження № 61-8111ск22), від 06 листопада 2019 року у справі № 2-1053/10 (провадження № 61-18169св18), від 23 вересня 2020 року у справі № 127/2-3538/10 (провадження № 61-8969св20).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) виклала такий висновок: «… якщо строк для пред`явлення виконавчого документу до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви».

У постанові Верховного Суду від 19 квітня 2021 року у справі № 2-1316/285/11 (провадження № 61-34св21) зазначено, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено. У той же час, обов`язковою умовою видачі дубліката виконавчого листа є звернення із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.

До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 09 жовтня 2019 року у справі № 2-6471/06 (провадження № 61-11038св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 643/20898/13-ц (провадження № 61-17590св20), від 23 червня 2021 року у справі № 2-162/12 (провадження № 61-21034св21).

Отже, необхідними умовами для видачі судом дубліката виконавчого листа є, по-перше, його втрата, факт якої має бути підтверджений відповідними документами, а по-друге, звернення із заявою про видачу дубліката виконавчого листа до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Приймаючи викладене, судом встановлено, що виконавчий лист №2-4938/10, виданий 17.11.2010 року Київським районним судом міста Одеси про стягнення з ОСОБА_1 про стягнення з останнього на користь ТОВ «ФК «Позика», як правонаступника ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №0 від 03 серпня 2006 року в розмірі 332622 гривні 59 копійок відсутній у стягувача та в органі державної виконавчої служби, як і відсутній в матеріалах цивільної справи в суді, що безпосередньо свідчить про його втрату.

Проміж викладене, як вбачається, заявник звернувся до суду з даною заявою за спливом трьохрічного строку для пред`явлення вказаного виконавчого листа до виконання.

Одночасно з поданих до суду документів вбачається, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика», як стягувачем за вказаним виконавчим документом, були вчинені належні дії з пред`явлення виконавчого листа до виконання. Доказів на підтвердження належного повідомлення органом державної виконавчої служби стягувача про завершення виконавчого провадження та вручення виконавчих листів, матеріали справи не містять.

Як вбачається, факт втрати виконавчого листа встановлено, за наслідком звернення заявника до державної виконавчої служби з метою отримання інформації про хід виконавчого провадження за вказаним втраченим виконавчим листом Однак, з підстав неотримання повернутого виконавчого листа, строк на його пред`явлення стягувачем пропущено.

Вказані обставини свідчать про поважність причин пропущення Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» строку для пред`явлення вказаного виконавчого листа до виконання.

Одночасно судом враховується, що відмова у видачі дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення його до виконання, призведе до порушення права стягувача на справедливий суд, гарантований статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виконання рішення, ухваленого тим чи іншим судом, треба розглядати як невід`ємну складову судового розгляду, як цього вимагає положення статті 6 Конвенції, у якому йдеться про необхідність забезпечення справедливого судового процесу (перше рішення стосовно Росії: «Бурдов проти Росії». Комюніке Секретаря Суду 07.05.2002; рішення у справі «Горнсбі проти Греції» від 19.03.1997 тощо).

Відповідно до рішення Європейського суду у справі «Агрокомплекс проти України» (заява № 23465/03) від 06.10.2011 існування заборгованості, яка підтверджена остаточним і обов`язковим для виконання судовим рішенням, дає особі, на користь якої таке рішення винесено, підґрунтя для «законного сподівання» на виплату такої заборгованості і становить «майно» цієї особи у значенні статті 1 Першого протоколу (див. серед інших рішень, рішення у справі «Бурдов проти Росії», заява № 59498/00, та інші справи, зазначені в ній).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що заява - Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання по справі №2-4938/10, є обгрунтованою та підлягає до задоволення.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 1-18, 76-89, 433 ЦПК України, п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика», за участі заінтересованих осіб: Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_1 , про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання по справі №2-4938/10 задовольнити.

Видати стягувачеві Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» (місцезнаходження: 03056, м. Київ, вул. Польова, 24Д, ) дублікат виконавчого листа №2-4938/10, виданого Київським районним судом міста Одеси відносно боржника ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» суму заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №0 від 03 серпня 2006 року в розмірі 332622 гривні 59 копійок з яких: заборгованість за основним боргом та простроченим кредитом 255933 гривни 04 копійки; заборгованість по строковим та простроченим процентам за користування кредитом 64365 гривен 43 копійки; сума пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом 3990 гривен 26 копійок; сума пені за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом 8333 гривни 95 копійок.

Поновити стягувачеві Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» (місцезнаходження: 03056, м. Київ, вул. Польова, 24Д, ) строк для пред`явлення до виконання дублікату виконавчого листа №2-4938/10, виданого Київським районним судом міста Одеси відносно боржника ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» суму заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №0 від 03 серпня 2006 року в розмірі 332622 гривні 59 копійок з яких: заборгованість за основним боргом та простроченим кредитом 255933 гривни 04 копійки; заборгованість по строковим та простроченим процентам за користування кредитом 64365 гривен 43 копійки; сума пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом 3990 гривен 26 копійок; сума пені за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом 8333 гривни 95 копійок.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий Л. В. Калініченко