КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

23 жовтня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Яворського М.А. (судді-доповідача), Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О.,

розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_2 , на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 18 вересня 2025 року, постановлену під головуванням судді Остапчук Т.В., у місті Києві, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Краснокутська Галина Олександрівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Пушня Тетяна Іллівна, Перша київська державна нотаріальна контора про визнання договору дарування заповіту недійсним та визнання права власності в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 18 вересня 2025 року відновлено провадження у даній цивільній справі. В задоволенні заяви ОСОБА_1 про виправлення описки в ухвалі суду від 03 липня 2025 року у даній справі - відмовлено. На час проведення експертизи зупинено провадження у справі.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням 13 жовтня 2025 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу засобами електронного зв`язку через систему «Електронний суд» безпосередньо до апеляційного суду.

Перевіривши матеріали цивільної справи та дослідивши саму апеляційну скаргу, апеляційний суд доходить висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження у справі з наступних підстав.

Відповідно до частини другої статті 352 ЦПК України ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 цього Кодексу.

Статтею 353 ЦПК України визначений вичерпний перелік ухвал суду першої інстанції, які підлягають апеляційному оскарженню окремо від рішення суду.

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що апелянтом оскаржується ухвала Печерського районного суду міста Києва від 18 вересня 2025 року про відмову у виправленні описки в ухвалі Печерського районного суду міста Києва від 03 липня 2025 року у справі №757/10918/24-ц.

Відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо внесення або відмови у внесенні виправлень у рішення.

Оскаржуваною ухвалою суду першої інстанції заяву ОСОБА_1 про виправлення допущених в ухвалі Печерського районного суду міста Києва від 03 липня 2025 року у справі №757/10918/24-ц описок відмовлено.

На підставі вказаного, суд апеляційної інстанції наголошує, що процесуальним законодавством не передбачено можливість апеляційного оскарження ухвали суду першої інстанції щодо внесення або відмови у внесенні виправлень в ухвалу, таке оскарження передбачено лише щодо внесення або відмови у внесенні виправлень в рішення.

Обмеження права на апеляційне оскарження окремо від рішення суду щодо суті спору ухвал, не вказаних у частині першій статті 353 ЦПК України, є передбачуваним, оскільки чітко регламентоване процесуальним законом.

Відповідно до положень п.1 ч.1 ст.358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо апеляційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає апеляційному оскарженню.

За наведених вище обставин, апеляційний суд вважає, що у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_2 , на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 18 вересня 2025 року слід відмовити.

Європейський суд з прав людини зауважив, що "право на суд", одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте, такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 55, ЄСПЛ, від 06 грудня 2007 року).

Постановляючи дану ухвалу, суд апеляційної інстанції враховує правову позицію викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі № 219/10010/17, провадження № 14-190цс19, де зазначено, що встановлення у процесуальному законі переліку ухвал суду першої інстанції, що можуть бути оскаржені окремо від рішення суду стосовно суті спору, та відтермінування реалізації права на апеляційне оскарження з питань, які не перешкоджають подальшому провадженню у справі, до подання апеляційної скарги на рішення суду щодо суті спору є розумним обмеженням, що має на меті забезпечити розгляд справи впродовж розумного строку та запобігти зловживанням процесуальними правами, які можуть призводити до невиправданих зволікань під час такого розгляду. Тому означена мета є легітимною. Обмеження права на апеляційне оскарження окремо від рішення суду щодо суті спору ухвал, не вказаних у частині першій статті 353 ЦПК України, є передбачуваним, оскільки чітко регламентоване процесуальним законом. Звертаючись з апеляційною скаргою на ухвалу суду, що за законом не може бути окремо оскаржена в апеляційному порядку, учасник справи може спрогнозувати юридичні наслідки такого оскарження, визначені у пункті 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України.

Отже, ухвали суду першої інстанції щодо внесення або відмови у внесенні виправлень в ухвалу не підлягають оскарженню ні в апеляційному, ні в касаційному порядку.

На підставі вищевикладеного, керуючись п.1 ч.1 ст. 358 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-

УХВАЛИВ:

У відкритті апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_2 , на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 18 вересня 2025 року - відмовити.

Суддя-доповідач: М.А.Яворський

Судді: Т.Ц.Кашперська

В.О.Фінагеєв