Номер провадження: 22-ц/813/5646/25
Справа № 946/1989/23
Головуючий у першій інстанції Смокіна Г.І.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.10.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Таварткіладзе О.М.,

суддів: Вадовської Л.М., Погорєлової С.О.,

за участю секретаря судового засідання: Чередник К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області на додаткове рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 20 лютого 2025 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області про визнання розпорядження про звільнення незаконним та його скасування, поновлення на роботу та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області про визнання розпорядження про звільнення незаконним та його скасування, поновлення на роботу та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 26 грудня 2024 року позов ОСОБА_1 до Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області про визнання розпорядження про звільнення незаконним та його скасування, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано розпорядження № 70/ко-2023 від 03.03.2023 про звільнення ОСОБА_1 , секретаря керівника загального відділу Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, у зв`язку зі скороченням посади та штатної численності на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП. Поновлено ОСОБА_1 на посаді секретаря керівника загального відділу Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області. Стягнуто з Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області () на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 233 267,31 грн. Стягнуто з Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області () на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), моральну шкоду в сумі 5000 грн. В решті позову - відмовлено.

27.12.2024 року через систему «електронний суд» представник ОСОБА_1 адвокат Мінаєв Д.Д. звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі та просить вирішити питання про стягнення з відповідача на користь позивачки витрати на правову допомогу в сумі 20 000 грн, мотивуючи тим, що при ухваленні рішення Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області від 26.12.2024 року не вирішено питання щодо витрат на правову допомогу.

Додатковим рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 20 лютого 2025 року заяву представника ОСОБА_1 адвокат Мінаєв Д.Д. про ухвалення додаткового рішення у справі задоволено частково.

Стягнуто з Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області () на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), витрати на професійну правничу допомогу в сумі 15 001 грн.

Стягнуто з Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області () в дохід держави судовий збір в сумі 3674,67 грн.

Не погоджуючись з таким додатковим рішенням суду, Саф`янівська сільська ради Ізмаїльського району Одеської області подала апеляційну скаргу, в якій просить додаткове рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 20 лютого 2025 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви про стягнення витрат на правничу допомогу у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, виходячи з наведених у цій постанові підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалюючи додаткове рішення за заявою представника ОСОБА_1 адвоката Мінаєва Д.Д., суд першої інстанції виходив з обсягу, якості та характеру наданих послуг правничої допомоги і відповідності їх ціні в розмірі 15 001 грн в даних конкретних обставинах справи. а також стягнення) в дохід держави судового збору в сумі 3 674,67 грн.

Колегія суддів погоджується з таким висновком районного суду.

Судом встановлено, з матеріалів справи вбачається, що у березні 2023 року ОСОБА_1 в особі свого представника адвоката Мінаєва Д.Д. звернулася до суду з позовом до Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області про визнання розпорядження про звільнення незаконним та його скасування, поновлення на роботу та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

До позову адвокат додав ордер серії АІ № 1292807 від 20.03.2023 року, що підтверджує повноваження адвоката Мінаєва Д.Д. на представництво інтересів ОСОБА_1 в Ізмаїльському міськрайонному суді Одеської області на підставі договору про надання правової допомоги № б/н від 13.03.2023 року (т. 1 а. с. 35).

13.03.2023 року між сторонами адвокатом Мінаєвим Д.Д. та ОСОБА_1 укладено договір про надання правової допомоги, згідно якого Адвокат бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим Договором, а Клієнт зобов`язаний оплатити замовлення у порядку та строки, обумовлені сторонами згідно з актами виконаних робіт, які після їх підписання сторонами є невід`ємною частиною договору. Плата за представництво Адвокатом інтересів клієнта в суді узгоджується додатково, в тому числі з урахуванням тривалості судового процесу та витрат на відрядження (т. 1 а. с. 33).

Згідно з Актом прийманняпередачі послуг до Договору про надання правової допомоги від 13.03.2023 року, який складений 12.07.2024 року та підписаний сторонами Адвокатом надані послуги: консультація клієнта з узгодженням правової позиції - 1 година вартість 20000 грн; підготовка та направлення позовної заяви до суду - 3 години вартість 6 000 грн, підготовка та направлення відповіді на відзив 1 година вартість 2 000 грн; підготовка та направлення клопотань 1 година 2 000 грн., підготовка та направлення письмових пояснень- 1 година вартість 2 000 грн, послуги у 5 судових засіданнях 3 години, вартість 6 000 грн, а всього на загальну суму 20 000 грн, які сплачені клієнтом у повному обсязі (т. 1 а. с. 212-213).

Також у позові наведено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи у розмірі 20 000 грн.

До заяви про ухвалення додаткового рішення, яку подано після ухвалення 26.12.2024 року рішення суду у передбачений законом строк - 27.12.2024 року додано:

1. Акт прийманняпередачі послуг до Договору про надання правової допомоги від 13.03.2023 року, який складений 12.07.2024 року в якому деталізовані послуги, надані адвокатом, час витрачений адвокатом та ціна кожної послуги (наведено у попередньому абзаці вище)

2. Копію квитанції від 13.03.2023 року про оплату ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 за адвокатські послуги у розмірі 20 000 грн (т. 2 а. с. 31).

3. Докази направлення заяви іншому учаснику справи.

Колегія суддів виходить з такого.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Відповідно до змісту ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За приписами ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суть доказів, їх належність, допустимість, достовірність та достатність, оцінка їх судом та умови їх розгляду судом визначені статтями 76-80 ЦПК України.

Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно ч. 1 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

При цьому серед основних засад (принципів) цивільного судочинства п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України закріплює принцип відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу (ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 133 ЦПК України).

Згідно ч. 1, 2 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

За приписами ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно ст. 141 ЦПК України, що закріплює вимоги щодо розподілу судових витрат між сторонами, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Згідно ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Апеляційний суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд (ч. 4 ст. 263 ЦПК України). Згідно приписів ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Так, у рішенні по справі «East/West Allia№ce Limited» проти України» (Заява № 19336/04) ЄСПЛ, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява №34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).

ЄСПЛ в своєму рішенні від 07 листопада 2013 року у справі «Бєлоусов проти України» (Заява № 4494/07) зазначив, що хоча заявник ще не сплатив адвокатський гонорар, він має сплатити його згідно із договірними зобов`язаннями. Відповідно Суд вважає витрати за цим гонораром «фактично понесеними» (рішення від 07.11.2013 року у справі «Бєлоусов проти України», Заява № 4494/07, п. 115).

У додатковій постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц Велика Палата Верховного Суду зробила такі висновки:

1) при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21);

2) розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу (пункти 28, 29);

3) саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони (пункт 44).

У постанові від 25 жовтня 2022 року у справі № 820/3681/18 (адміністративне провадження № К/9901/27069/19) Верховний Суд зазначив: «Розмір відповідної суми (витрат на правничу допомогу) має бути обґрунтованим. Крім того, підлягає оцінці необхідність саме такого розміру витрат. Склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі. Суд під час вирішення питання щодо розподілу судових витрат зобов`язаний оцінити рівень витрат на правничу допомогу обґрунтовано у кожному конкретному випадку за критеріями співмірності необхідних і достатніх витрат».

У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 червня 2022 року у справі № 910/12876/19 (провадження № 12-94гс20) роз`яснено, що в цілому нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

Так, матеріалами справи підтверджено, що на виконання вимог ч. 1 ст. 134 ЦПК України позивач у першій заяві по суті спору, а саме позовній заяві, зазначив, що очікує понести судові витрати у зв`язку з розглядом справи та просив здійснити розподіл судових витрат.

26.12.2024 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області по суті спору ухвалено рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, тобто мета надання адвокатом Мінаєвим Д.Д. правової допомоги ОСОБА_1 в суді першої інстанції досягнута. Дане рішення суду постановою Одеського апеляційного суду від 17 жовтня 2025 року змінено в частині розміру стягнення з 233 267,31 грн до 223 261,32 грн, в решті вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовлено. В іншій частині рішення суду підлягає залишено без змін.

Згідно з частиною 13 статті 141, підпунктами "б", "в" пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції має вирішити питання щодо нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, у випадку скасування та ухвалення нового рішення або зміни судового рішення; щодо розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Встановивши, що представником ОСОБА_1 адвокатом Мінаєвим Д.Д. подано заяву про ухвалення додаткового рішення у встановлений законом строк, а саме 27.12.2025 року, суд першої інстанції з урахуванням часткового задоволення позову, мав підстави для ухвалення додаткового судового рішення за відповідною заявою позивача.

За приписами пункту 1 частини 2 статті 137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Верховний Суд у постанові від 15 червня 2021 року в справі № 159/5837/19 (провадження № 61-10459св20) дійшов висновку, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України).

Аналогічна правова позиція висловлена Об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постановах: від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах: від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18).

Відповідно до положень ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Разом з тим, суд також мав оцінити витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність.

Не маючи повноважень втручатися у відносини між адвокатом та клієнтом щодо визначення гонорару адвоката за надані ним послуги, суд лише здійснює оцінку дійсності, обґрунтованості, розумності і співмірності такого гонорару вчиненій адвокатом роботі під час судового провадження у справі з урахуванням складності та значення справи, за умови подання іншою стороною клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката.

На підтвердження понесених судових витрат відповідача за первісним позовом на правничу допомогу представником надано наступні докази:

- Договір про надання правової допомоги № б/н від 13.03.2023 року, що укладений між сторонами адвокатом Мінаєвим Д.Д. та ОСОБА_1 , згідно якого Адвокат бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим Договором, а Клієнт зобов`язаний оплатити замовлення у порядку та строки, обумовлені сторонами згідно з актами виконаних робіт, які після їх підписання сторонами є невід`ємною частиною договору. Плата за представництво Адвокатом інтересів клієнта в суді узгоджується додатково, в тому числі з урахуванням тривалості судового процесу та витрат на відрядження;

- Акт прийманняпередачі послуг до Договору про надання правової допомоги від 13.03.2023 року, який складений 12.07.2024 року в якому деталізовані послуги, надані адвокатом, час витрачений адвокатом та ціна кожної послуги;

- копію квитанції від 13.03.2023 року про оплату ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 за адвокатські послуги у розмірі 20 000 грн.

Крім того, матеріалами справи підтверджено, що справа з підстав розгляду спору по суті перебувала у провадженні суду першої інстанції з березня 2023 року по грудень 2024 року, під час якого представником позивача у справі подавалися процесуальні документи, зокрема позовна заява, відповідь на відзив, письмові пояснення, клопотання про витребування доказів, клопотання про долучення доказів. Також, адвокат приймав участь у 5-х судових засіданнях: 22.05.2023 року, що тривало 7 хв., 09.06.2023 року, що тривало 3 хв., 08.11.2023 року, що тривало 1 год., 28.02.2024 року, що тривало 1 год. 7 хв., та 10.05.2024 року, що тривало 1 год. 16 хв., загальний час проведений представником позивача у судових засіданнях перевищив 3 години.

Разом з тим, рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку змінено в частині визначення розміру суми середнього заробітку, що стягується на користь позивача, в іншій частині рішення залишено без змін.

Оцінюючи витрати, які мають бути компенсовані, колегія суддів враховує як обґрунтованість заявлених вимог з урахуванням результату перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, так і пропорційність задоволених вимог відповідно до остаточного стягнення за позовними вимогами.

Оскільки загальна сума стягнення за наслідками перегляду справи в апеляційному порядку зменшена не суттєво, а решта позовних вимог задоволених судом першої інстанції залишена без змін, то розумна сума витрат на правову допомогу, яка підлягає відшкодуванню на користь позивача з відповідача у даному випадку, та визначена районним судом у розмірі 15 001 грн відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості,зважаючи на підставу, предмет та ціну позову, враховуючи складність справи та позиції учасників справи.

Доводи апеляційної скарги висновок суду першої інстанції не спростовують і зведені лише до незгоди з висновком районного суду без наведення будь-яких обставин, які б ставили під сумнів набутий судом висновок або свідчили б про неправильну оцінку судом доказів, які надані сторонами та неправильне застосування законодавства, яке регулює дані правовідносини.

Також, відповідає закону додаткове рішення в частині стягнення з відповідача в дохід держави судового збору.

Проте, оскільки рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку змінено в частині визначення розміру суми середнього заробітку з 233 267,31 грн до 223 261,32 грн, то розмір судового збору також підлягає зміні з урахуванням пропорційності стягнення (223 267,32 х 1% = 2 232,67 грн), а загальний розмір судового збору з урахуванням залишеної без зміни решти рішення районного суду становить 3 574,67 грн, виходячи з (1073,60 + 2 232,67 + 268,40).

Ураховуючи наведене, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції зміні з урахуванням наведених в цій постанові обґрунтувань, в інший частині додаткове рішення слід залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області задовольнити частково.

Додаткове рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 20 лютого 2025 року в частині розміру стягнення судового збору в дохід держави змінити.

Стягнути з Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області () в дохід держави судовий збір у розмірі 3 574,67 грн.

В інший частині додаткове рішення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений: 17.10.2025 року

Головуючий: О.М. Таварткіладзе

Судді: Л.М. Вадовська

С.О. Погорєлова