Дата документу 13.10.2025
Справа № 334/4759/25
Провадження № 2/334/2825/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2025 року

Дніпровський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Гнатюка О.М,

при секретарі Соломоновій А.В.,

за участю представника позивача Штабовенка Д.В.

представника відповідача Кари Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Запоріжжя справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Штабовенко Денис Всеволодович, до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

До Дніпровського районного суду м. Запоріжжя надійшов позов ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Штабовенко Денис Всеволодович, до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Позов обґрунтований наступним.

29.10.2011 року між позивачем та відповідачкою було укладено шлюб, від якого вони мають неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 13.04.2018 р. у справі № 334/691/18 шлюб між сторонами розірвано.

01.07.2020 р. Ленінським районним судом м. Запоріжжя видано наказ N?334/2870/20 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму і не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з 29.05.2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

На підставі виданого судового наказу 08.02.2023р. Лівобережним відділом державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) відкрито ВП №70961213.

ІНФОРМАЦІЯ_2 у позивача - ОСОБА_1 народилась дитина від іншого шлюбу - ОСОБА_4 .

Станом на цей час, відповідно до довідки виданої виконкомом Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, позивач проживає за адресою: АДРЕСА_1 , разом із ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Відповідно проживання у іншій сім?ї, разом із ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зумовлює необхідність в утриманні дитини останньої, а саме ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Отже, зміна сімейного стану позивача - створення нової сім`ї зумовила появу додаткового утриманця - малолітньої дитини ОСОБА_4 .

Тобто, зміна сімейного стану призвела до появи нових матеріальних (аліментних) зобов`язань у позивача, що у будь-якому разі вплинуло на матеріальний стан позивача та можливість надавати утримання сина ОСОБА_3 .

Щодо доходів позивача, то за останні півроку (з грудня 2024 по травень 2025) його середня заробітна плата склала 15000,00грн. що не є достатнім для забезпечення власних потреб та інших утриманців.

Окрім того, позивач має проблеми із здоров`ям, що підтверджується: - випискою із медичної картки стаціонарного хворого N?10247 відділення неврології №l КП «ДОКЛ ім. І.І. Мечникова» ДОР від 15.07.2024р. за якою позивачу встановлено: «Остеохондроз, спондильоз шийного та попереково-крижового відділу хребта. Протрузії дисків С5-С6, C6-C7, Thl-2, L3-L4. Грижа диску L4-LS, L5-S1 зі стенозом лівого міжхребцевого отвору. Вертеброгенна радикулопатія L5, S1 зліва зі стійким больовим та м?язово-тонічним синдромом».

- випискою із медичної картки стаціонарного хворого №15685 відділення неврології N? 1 КП «ДОКЛ ім. І.І. Мечникова» ДОР від 25.11.2024р. за якою позивачу встановлено: «Хронічна вертеброгенна радикулопатія L5-S1 зліва, стаціонарний перебіг, зі стійким вираженим больовим та м?язово-тонічним синдромом, вираженим парезом розгиначів та згиначів лівої стопи нейро-трофічним синдромом, синдромом перемижної кульгавості, на тлі остеохондрозу поперекового відділу хребта 3 стадії, спондилоартрозу, стенозу хребцевого каналу лівого міжхребцевого отвору на рівні L5-S1 та хребетного каналу. Порушення статико-динамічної функції поперекового відділу хребта | вираженого ступеню, порушення функції ходьби вираженого ступеню. Порушення функції тазових органів по типу неутримання сечовипускання».

За результатами цих висновків позивачу призначено лікування, що потребує від нього додаткових витрат.

Позивач просить зменшити розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 до 1/6 частини від заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня ухвалення рішення у цій справі і до її повноліття.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги.

Позивач в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи.

Відповідачка в судове засіданні не з`явилася, повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечила можливість задоволення позовних вимог з мотивів, викладених у відзиві. Зазначила про те, що після стягнення аліментів позивач у добровільному порядку аліменти не сплачував, в зв`язку із чим було відкрито виконавче провадження. На цей час позивач не виконує батьківські обов`язки по відношенню до сина ОСОБА_3 .

Щодо перебування на утриманні позивача неповнолітньої ОСОБА_6 , то варто звернути увагу, що в останньої є рідний батько, з якого відповідно до рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 26.04.2019 року стягують аліменти на утримання доньки.

Окрім того, позивач має приховані доходи окрім заробітної плати, які не враховані державним виконавцем під час нарахування аліментів та не включені до розрахунку заборгованості.

Незважаючи на медичні документи позивач не має інвалідності, є працездатним.

Отже відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Просила стягнути витрати на надання професійної правничої допомоги у розмірі 40000 грн.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

29.10.2011 року між позивачем та відповідачкою було укладено шлюб, від якого вони мають неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 13.04.2018 р. у справі № 334/691/18 шлюб між сторонами розірвано.

18.06.2020 р. Ленінським районним судом м. Запоріжжя видано судовий наказ №334/2870/20 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму і не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з 29.05.2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

Зазначені обставини сторонами визнаються та не оспорюються.

Відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 від 11.02.2021 року позивач ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 від 25.07.2012 року батьками ОСОБА_6 є ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Згідно з рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 26.04.2019 року стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 аліменти на утримання ОСОБА_6 .

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першою статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Ураховуючи зміст статей 181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного, і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

Подібний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду: від 14 грудня 2022 року у справі № 727/1599/22 (провадження № 61-7814св22), від 10 жовтня 2023 року у справі № № 682/2454/22 (провадження № 61-10748св23).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд не може погодитися з доводами позивача про погіршення його матеріального стану через наявність в нього на утриманні неповнолітньої ОСОБА_6 , оскільки на утримання останньої рішенням стягнуто аліменти з її батька.

Суд установивши, що змінився сімейний стан ОСОБА_1 , а саме народження від іншого шлюбу сина - ОСОБА_4 , приходить до висновку про те, що вказана обставина є самостійною підставою для зменшення розміру стягуваних із нього аліментів на утримання ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 з 1/4 на 1/6 частин від доходу щомісячно.

Водночас судом взято до уваги, що позивач за віком та станом здоров`я є працездатним, офіційно працевлаштований та має стабільний дохід, а тому суд приходить до переконання про те, що відповідач може сплачувати аліменти у вказаному розмірі.

В судовому засіданні встановлено, що обґрунтовуючи свої заперечення проти зменшення розміру аліментів, які підлягають стягненню з позивача на утримання сина, відповідач одночасно обґрунтовує і наявністю витрат, пов`язаних з станом здоров`я ОСОБА_3 .

Згідно з ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

З норм ст. 185 СК України, Постанови Судової палати в цивільних справах ВСУ від 24.02.2016 №6-129цс15, вбачається, що до особливих обставин законодавцем відносяться випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, талантів, у зв`язку з хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом, тощо. Отже, особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини є індивідуальними у кожному конкретному випадку та втрати на них повинен довести позивач.

А тому суд приходить до висновку, що витрати, на які вказує відповідачка, пов`язані з лікуванням та оздоровленням дитини є додатковими, передбаченими ст. 185 СК України та підлягають окремому розгляду.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги та зменшити розмір аліментів на утримання дитини, визначений судовим наказом Ленінського районного суду м. Запоріжжя №334/2870/20 від 18.06.2020 р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1/4 частини до 1/6 частини від усіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Згідно із частинами першою, сьомою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі ст.ст. 180-183, 192 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст.10, 57, 60, 88, 212 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Штабовенко Денис Всеволодович, до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити.

Зменшити розмір аліментів, визначений судовим наказом Ленінського районного суду м. Запоріжжя №334/2870/20 від 18.06.2020 р. про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення сином повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1211,20 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Запорізького апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Гнатюк О. М.