Справа №524/9894/25
Провадження №2/524/5301/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2025 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі головуючого судді Андрієць Д.Д., за участю секретаря Булаєнко С.М., представника відповідача Гонтаря В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці цивільну справу за позовом Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів в сумі 32444.10 грн, ухвалив таке рішення.

ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА

Свої вимоги позивач мотивував тим, що згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 18.06.2025, на підставі договору купівлі-продажу комплексу будівель, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Ганночкою В.М., комплекс будівель на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 з 27.12.2017.

Станом на день звернення до суду відповідачем не було оформлено право користування земельною ділянкою. В період з 01.03.2023 по 31.07.2025 відповідач використовував земельну ділянку без правовстановлюючих документів, орендну плату за договором не сплачував, що призвело до неотримання Кременчуцькою міською радою Кременчуцького району Полтавської області доходу від орендної плати за землю в сумі 32444.10 грн. Відповідачем не було добровільно сплачено кошти.

ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА

У відзиві відповідач зазначив, що Позивач не проводив експертної оцінки орендованої земельної ділянки та не надав її висновків до позовної заяви. Також, Відповідач не згоден з тим, що Позивач застосовує нормативну грошову оцінку земельної ділянки за 2025 р. до нарахування заборгованості Відповідача з орендної плати за попередні періоди, коли ціна землі була іншою, у позовній заяві відсутні будь-які обґрунтування таких розрахунків.

В судовому засіданні представник відповідача проти задоволення позову заперечував. Вказав, що відповідач нерухомим майном не користується, що підтверджується фотознімками. Зазначив, що позивач не надав відповідний витяг про нормативну грошову оцінку земельної ділянки за окремими роками, за які провів нарахування. Просив врахувати, що відповідачу встановлена І група інвалідності.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

27.12.2017 приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночкою В.М. було посвідчено договір купівлі-продажу комплексу будівель, р.№2256 та проведено державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на об`єкт нерухомого майна загальною площею 249,4 кв.м. та 39,1 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Об`єкт нерухомого майна розташований на земельній ділянці :05:002:0520. загальною площею 2751 кв.м., право власності на яку зареєстровано за Кременчуцькою міською радою Кременчуцького району Полтавської області, що підтверджується інформацією з Державного земельного кадастру та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно з проведеним позивачем розрахунком, сума завданих позивачу збитків за період з 01.03.2023 по 31.07.2025 становить 32444.10 грн.

НОРМИ ПРАВА

Положеннями статті 120 ЗК України та статті 377 ЦК України передбачено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Згідно зі статтею 13 Конституції України земля є об`єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Відповідно до положень статті 80 ЗК України суб`єктами права на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.

За змістом статей 122, 123, 124 ЗК України міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Згідно зі статтею 206 ЗК України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

У разі надання земельної ділянки в оренду укладається договір оренди земельної ділянки, яким за положенням частини першої статті 21 Закону України «Про оренду землі» визначається орендна плата за землю як платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Відповідно до частини другої статті 152 ЗК України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до частин першої та другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

ОЦІНКА СУДУ

В постанові від 09 листопада 2021 року по справі № 905/1680/20 Провадження № 12-48гс21 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що «у випадку використання землекористувачем сформованої земельної ділянки комунальної власності, якій присвоєно окремий кадастровий номер, без оформлення договору оренди власник такої земельної ділянки (орган місцевого самоврядування, який представляє інтереси територіальної громади) може захистити своє право на компенсацію йому вартості неотриманої орендної плати в порядку статті 1212 ЦК України.»

Суд переконаний, що розміщення нерухомого майна на земельній ділянці, яка належить іншій особі, свідчить про фактичне користування такою земельною ділянкою.

Матеріалами справи підтверджується те, що у визначений позивачем період відповідачем не було належним чином оформлено права користування земельною ділянкою, на якій розташовано об`єкт нерухомого майна, власником якого він є, що призвело до безоплатного користування земельною ділянкою

Вказані обставини відповідачем не заперечувались.

Фактично в даній справі між сторонами виник спір щодо розрахунку коштів, які позивач просив стягнути із відповідача.

З наданого позивачем розрахунку вбачається, що в його основу покладено нормативну грошову оцінку за 2025 рік в розмірі 824584,74 грн. В свою чергу розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки за 2024 рік обраховано шляхом зменшення нормативної грошової оцінки за 2025 рік на коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель за 2024 рік. Також за аналогією позивачем визначено і нормативну грошову оцінку земельної ділянки за 2023 рік.

Як слушно зазначив представник відповідача у відзиві, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 09 листопада 2021 року у справі № 905/1680/20 виснувала про те, що «земельним законодавством та ПК України не обмежується можливість подання доказів щодо нормативної грошової оцінки земельної ділянки державної (комунальної) власності для цілей сплати орендної плати виключно витягом з Державного земельного кадастру».

Однак, заперечуючи проти наведеного позивачем розрахунку відповідач не надав суду доказів на його спростування.

Крім іншого, суд враховує те, що станом на 2021 рік нормативна грошова оцінка земельної ділянки становила 1107662,64 грн (із вказаної суми проведено обрахування ціни позову у наведених позивачем у позовній заяві справах 524/3838/22 та 524/4830/23), що є значно більшою ніж нормативна грошова оцінка земельної ділянки, яка врахована позивачем.

З цих підстав, приймаючи до уваги факт безоплатного користування відповідачем земельною ділянкою, суд вважає, що вимоги Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області про стягнення з відповідача коштів є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача кошти у розмірі 32444.10 грн.

Оскільки представником відповідача надані докази на підтвердження встановлення відповідачу І групи інвалідності, суд вважає, що судові витрати, пов`язані із сплатою судового збору в сумі 3028грн підлягають компенсації за рахунок держави.

Керуючись ст.10, 12, 81, 141, 258, 259, 263 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 на користь Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, кошти в розмірі 32444.10 грн.

Компенсувати за рахунок держави (з державного бюджету України) в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України Кременчуцькій міській раді Кременчуцького району Полтавської області судовий збір в сумі 3028грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 21.10.2025

Суддя Діна АНДРІЄЦЬ