Справа № 138/362/22
Провадження №:6/138/48/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.10.2025 м. Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області, в складі:

головуючого судді Київської Т.Б.,

за участю: секретаря Бугери І.С.,

заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області заяву ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, накладеного ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 18.02.2022,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 18.02.2022 тимчасово обмежено ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа до виконання нею своїх зобов`язань за виконавчим написом № 71 від 27.01.2020, виданим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бровченко Мариною Олександрівною, про стягнення грошових коштів в сумі 245 250,00 грн. на користь ОСОБА_2 .

20.08.2025 до суду надійшла заява ОСОБА_1 мотивована тим, зокрема, що у приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Мельниченко О.В. на виконанні перебувало виконавче провадження №61129139 з примусового виконання виконавчого напису №71 від 27.01.2020, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бровченко М.О. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошових коштів в сумі 245250,00 грн, отриманих боржником на підставі договору позики від 04.09.2017. 26.07.2022 у зв`язку із зупиненням діяльності приватного виконавця Мельниченко О.В. виконавче провадження було прийнято до виконання приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Жданович В.М. З моменту вчинення виконавчого напису і по сьогоднішній день боржник ОСОБА_1 від виконання зобов`язань, покладених на неї виконавчим документом, не ухилялась, в той же час, в силу скрутного матеріального становища, не мала змоги погашати заборгованість. Виконавче провадження не містить доказів того, що боржник свідомо та умисно ухиляється від виконання зобов`язань.

Заявник в судовому засіданні вимоги заяви підтримала. Також зазначила, зокрема, що на даний час не працевлаштована та наміру працевлаштуватись в Україні немає. Бажає виїхати в Чехію, оскільки хоче знайти роботу там і накопичити кошти для забезпечення власних потреб, а також за можливості повернути борг ОСОБА_2 . За весь час існування заборгованості з її рахунку було стягнуто лише близько 2700,00 грн. Сама вона ОСОБА_2 ніякі кошти не повертала. Щодо руху коштів на її банківському рахунку у розмірі близько 150000,00 грн., то вказала, що ці кошти перераховував їй хлопець та вона витрачала їх на придбання продуктів. Крім того, зазначила, що на даний час у неї скрутне матеріальне становище та вона немає змоги погашати заборгованість, однак від заборгованості не відмовляється.

Приватний виконавець в судове засідання не з`явилась. Про дату, час та місце проведення судового розгляду повідомлена завчасно та належним чином.

Стягувач в судове засідання не з`явився. Надіслав до суду заяву в якій повідомив, що наразі перебуває в Збройних силах України. Просив відмовити в задоволенні вказаної вище заяви, оскільки боржник заборгованість не погасила. Наміри щодо погашення боргу боржником протягом 2022-2025 років залишились не викиненими. Зважаючи на викладене, заявник заперечує проти скасування тимчасового обмеження права виїзду за кордон, оскільки скасування такого заходу, може стати підставою для ухилення боржника від сплати боргу та не повернення на територію України.

Заслухавши заявника, дослідивши матеріали справи та письмові пояснення стягувача, суд вважає, що в задоволенні заяви слід відмовити, враховуючи таке.

Суд встановив, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Мельниченко О.В. перебувало виконавче провадження № 61129139 щодо примусового виконання виконавчого напису № 71 виданого 27.01.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бровченко М.О. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошових коштів в сумі 245 250,00 грн., які було передано ОСОБА_2 ОСОБА_1 на підставі договору позики від 04.09.2017.

Постановою приватного виконавця Мельниченка О.В. від 03.02.2020 відкрито виконавче провадження за вказаним вище виконавчим написом.

03.02.2020 постановою приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Мельниченка О.В. про арешт майна боржника накладено арешт на все майно, що належить боржнику. Також, відповідно до постанови про арешт коштів боржника від 14.01.2022 приватним виконавцем накладено арешт на грошові кошти боржника, що містять на відкритих рахунках/електронних гаманцях.

Боржник не виконала своє зобов`язання, а тому ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 18.02.2022, за поданням приватного виконавця, суд вирішив тимчасово обмежити ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа до виконання нею своїх зобов`язань за виконавчим написом № 71 від 27.01.2020, виданим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бровченко Мариною Олександрівною, про стягнення грошових коштів в сумі 245 250,00 грн. на користь ОСОБА_2 .

Постановою про прийняття виконавчого провадження від 26.07.2022 приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Жданович В.М. на підставі договору, укладеного 05.07.2022 з приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Мельниченка О.В., прийняла виконавче провадження №61129139 у зв`язку зі заміщенням приватного виконавця Мельниченка О.В.

Відповідно до листа приватного виконавця Жданович В.М. №28283 від 08.08.2025, зокрема, в процесі примусового виконання виконавчого провадження №61129139 з боржником утримано суму 2759,79 грн. Дані кошти розподілені та перераховані у відповідності до вимог ст.45, 47 ЗУ «Про виконавче провадження», а саме 2318,97 грн. на користь стягувача ОСОБА_2 , 231,90 грн., як основна винагорода виконавця, 208,92 грн. як витрати виконавчого провадження. Залишок заборгованості по виконавчому провадженню становить 267715,21 грн., зокрема, 242931,03 грн. боргу на користь стягувача, 24293,10 грн. основної винагороди приватного виконавця, 491,08 грн. витрат виконавчого провадження.

Згідно п. 5 ч. 1 та ч. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), до виконання зобов`язань.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Порядок здійснення права на виїзд за кордон осіб, які є громадянами України, а також випадки тимчасового обмеження права на виїзд за кордон регулюються Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року.

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» громадянин України має право виїхати з України, крім випадків, передбачених цим законом.

У п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до ч. 1 ст. 441 Цивільного процесуального кодексу України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Під час судового розгляду встановлено, що підставою для звернення приватного виконавця до суду із поданням про обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_1 було те, що вона зобов`язання за виконавчим написом від 27.01.2020 не виконувала, знала про наявність виконавчого провадження, однак жодних дій щодо погашення заборгованості не вчиняла.

Відповідно до ч. 5-8 ст. 441 ЦПК України, суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Суд звертає увагу на те, що грошові кошти в позику ОСОБА_1 отримала ще 2017 року і знала про свій обов`язок щодо їх повернення, однак доказів виконання такого зобов`язання суду не надала. Також, як зазначив стягувач в своїй заяві, заявник протягом 2022-2025 років не вчиняла жодних дій щодо погашення заборгованості.

Крім того, заявник вже зверталась до суду з фактично аналогічними підставами та ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 10.05.2022 їй вже було відмовлено у задоволенні клопотання про скасування тимчасового обмеження. Жодних інших підстав, за яких суд міг дійти висновку про виникнення нових обставин, заявник у своїй заяві не зазначає.

Враховуючи викладене, а також те, що заявник вже протягом восьми років, з моменту отримання позики не вчинила жодних дій щодо виконання зобов`язання, те, що стягувач перебуває в Збройних силах України і заперечує проти скасування тимчасового обмеження у виїзді за межі України ОСОБА_1 , оскільки з часу отримання позики та задоволення подання приватного виконавця щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України сума позики стягувачу не повернула, у тому числі навіть частково, за виключенням незначної суми яку стягнено приватним виконавцем в порядку примусового виконання, а відтак суд вважає, що порівнюючи обставини в яких на момент розгляду заяви перебуває стягувач та заявник, обставини на підставі яких ОСОБА_1 була обмежена у праві виїзду за кордон, не змінились, нових вагомих обставин заявник не навела, у тому числі із дати попередньої ухвали суду про відмову у скасуванні обмеження, а відтак в задоволенні її заяви про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, накладеного ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 18.02.2022 слід відмовити.

Керуючись ст. 260, 441 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, накладеного ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 18.02.2022.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення або складення. Учасник справи якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заявник: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Стягувач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Виконавець: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Жданович Вікторія Михайлівна, адреса здійснення діяльності: вул.Преображенська, 23, офіс 32, м.Київ, 03110.

Повний текст ухвала суду складено 10.10.2025.

Суддя: Т.Б.Київська