Справа № 463/4951/25
Провадження № 2/463/1616/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2025 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі головуючого судді - Мармаша В.Я.,

при секретарі с/з - Цебрик Х.В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін у справі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго», третя особа Личаківський відділ державної виконавчої служби у м.Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зняття арешту з майна, -

в с т а н о в и в :

позивач звернулася до Личаківського районного суду м.Львова із позовною заявою до відповідача, у якій просила зняти арешт з квартири за адресою: АДРЕСА_1 , який було накладено в межах виконавчого провадження №56530013 на підставі постанови про арешт майна боржника №56530013, виданого 07.06.2018.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що Личаківським ВДВС м.Львів ГТУЮ у Львівській області (державний виконавець Дробний Андрій Мар?янович) відкрито виконавче провадження №АСВП: 56530013, та винесено постанову про арешт нерухомого майна, номер 56530013 від 07.06.2018, на підставі судового наказу, виданого за заявою Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» з ОСОБА_2 , 1956 року народження, РНОКПП НОМЕР_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , та які відповідно вже не були власниками майна, отже не могли бути боржниками у справі №463/5461/17.

Четвертою Львівською Нотаріальною конторою, ОСОБА_1 видано свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частку квартири шо належала боржникам на праві власності, за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Личаківського районного суду, яке вступило в законну силу, скасовано право власності на 1/2 частку квартири, що належала боржникам на праві власності, за адресою: АДРЕСА_1 , на яку накладено арешт постановою про арешт нерухомого майна, номер 56530013 від 07.06.2018.

На 1/4 частку в квартирі, що належала боржникам на праві власності, за адресою: АДРЕСА_1 , залишено право власності в порядку спадкування за ОСОБА_1 .

З метою виконання рішення Личаківського районного суду, до свідоцтва про право на спадщину серія НМТ 471373, виданого 02.11.2017, внесено зміни, в результаті яких спадщина, на яку в указаній частці видане це свідоцтво складається з 1/4 частки в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . Отже право власності набуте на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом видане 02.11.2017. Зареєстроване в реєстрі №2-1149.

Маючи намір виконати Рішення Личаківського районного суду, та здійснити реєстрацію права власності на часту в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 звернулась до Державного реєстратора Новояворівської міської ради Львівської області.

08.08.2024 речове право на частку в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 - припинено.

З метою реєстрації речового права на спадкове майно 16.08.2024 ОСОБА_1 звернулася до Четвертої львівської державної нотаріальної контори Львівської області, Львівський міський нотаріальний округ, з заявою про реєстрацію речових прав на 1/4 частку в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , однак державний реєстратор прав на нерухоме майно ОСОБА_4 прийняла рішення №74620890 від 16.08.2024 про відмову в проведенні реєстраційних дій, мотивуючи тим що наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно.

Накладення арешту на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , постановою про арешт нерухомого майна, номер 56530013 від 07.06.2018 перешкоджає виконанню рішення суду, та впливає на законні права та обов?язки позивача.

Інших співвласників квартири за адресою: АДРЕСА_1 станом на час подання позовної заяви немає.

26.08.2024 представник ОСОБА_5 звернулася до Личаківського ВДВС м.Львів ГТУЮ у Львівській області (державний виконавець Дробний Андрій Мар?янович) із заявою про закінчення виконавчого провадження у виконавчому провадженні № АСВП: 56530013, у відповідь на яку 13.09.2024 отримала повідомлення про те, що в зв?язку з поверненням виконавчого документа стягувачу, що не передбачає зняття арешту з майна, на даний час відсунє виконавче провадження, тому відсутні правові підстави закінчення виконавчого провадження в зв?язку із смертю боржника.

Так як право власності на 1/4 частку часту в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , вже визнано за позивачем, що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом серія НМТ №471373 від 02.11.2017, а арешт майна позбавляє позивача можливості реєстрації цього її права, на підставі ст.321, 391 ЦК України та положень Закону України «Про виконавче провадження» вважає, що безпосереднє зняття арешту з майна здійснюється за постановою державного виконавця, яка приймається на підставі відповідного рішення суду. Оскільки всі виконавчі провадження, по відношенню до ОСОБА_2 , (помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ), та ОСОБА_3 , (померла ІНФОРМАЦІЯ_3 ) повернуто стягувачу і арешт з майна не знято, ОСОБА_1 змушена звертатися за захистом своїх прав та законних інтересів до суду, тому просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою судді від 02.06.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення сторін та надано відповідачу термін на надання відзиву на позов.

04.07.2025 від представника відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якій просила у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, з тих підстав, що ЛМКП «Львівтеплоенерго» є теплопостачальною організацією суб`єктом господарської діяльності з постачання споживачам теплової енергії, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору, яка не наділена законодавцем можливості зняти арешт з квартири АДРЕСА_1 , а тому ЛМКП «Львівтеплоенерго» є неналежним позивачем у справі.

22.08.2025 від представника позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив, у якій просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Зазначила, що з аналогічним позовом ОСОБА_1 вже звернулася до Личаківського районного суду м.Львова із позовною заявою до Личаківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зняття арешту з квартири за адресою: АДРЕСА_1 , який було накладено в межах виконавчого провадження №56530013 на підставі постанови про арешт майна боржника №56530013, виданого 07.06.2018р. Рішенням Личаківського районного суду, яке вступило в законну силу, в задоволенні позову відмовлено, аргументуючи це тим, що відповідачем у справах за позовами про звільнення з-під арешту майна є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних відносин щодо такого майна (див.: постанову Великої Палати Верховного Суду від 26 листопада 2019 року у справі № 905/386/18 (провадження № 12-85гс19). А тому, оскільки ЛМКП «Львівтеплоенерго» є особою, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчому провадженні, таке є належним відповідачем у справі.

Представник третьої особи, будучи належним чином повідомлений у встановленому законом порядку про наявність поданого ОСОБА_1 позову до Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго», пояснень щодо заявлених позивачем позовних вимог чи висловлення правової позиції на адресу суду не скерував.

Враховуючи вищенаведене, суд вирішує розглядати справу на підставі наявних у ній доказів і письмових пояснень, викладених у заявах по суті справи (позовній заяві, відзиві, відповіді на відзив), в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що у Личаківському відділі державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебувало виконавче провадження №56530013 щодо примусового виконання судового наказу №463/5461/17 виданого 12.12.2018 про стягнення солідарно з ОСОБА_6 , ОСОБА_2 на користь ЛМКП «Львівтеплоенерго» 17635,87 грн заборгованості та стягнути в рівних частинах по 400,00 грн. з кожного судового збору.

В межах вказаного виконавчого провадження 07.06.2018 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та постанову про арешт майна боржника, а 30.10.2018 державний виконавець, керуючись п.2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», виніс постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, оскільки «з метою забезпечення виконання вимог виконавчого документа на невизначене майно боржника накладено арешт. Вжитими державним виконавцем заходами встановлено, транспортні засоби не зареєстровані, власником крупних пакетів акцій боржник не числиться, доходи та пенсію не отримує, рахунки в банківських установах відсутні, сума заборгованості недостатня для звернення стягнення на нерухоме майно боржника. Виконавчий документ повертається без виконання з правом повторного пред`явлення до виконання».

Відповідно до ч.4-5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Як вбачається з рішення Личаківського районного суду м.Львова від 28.01.2020 у справі №463/4000/19 судом встановлено, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , а ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , а тому суд погоджується з доводами сторони позивача, що судовий наказ було видано відносно осіб, які померли до подання заяви про видачу судового наказу.

02.11.2017 ОСОБА_1 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що належала ОСОБА_2 на праві власності, до якого на підставі рішення Верховного Суду від 14.07.2021 по справі №463/4000/19 внесено зміни шляхом виправлення розміру частки квартири, на яку видано це свідоцтво з 1/2 на 1/4.

Як вбачається з рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій №74620890 від 16.08.2024 державний реєстратор прав на нерухоме майно Ярошенко Жанна Станіславівна відмовила ОСОБА_1 відмовлено у реєстрації речових прав на 1/4 часту в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно.

Звертаючись до суду із позовними вимогами до Личаківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про покладення на останнього обов`язку зняти арешт позивач обґрунтовує такі тим, що всі виконавчі провадження по відношенню до ОСОБА_2 (помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та ОСОБА_3 (померла ІНФОРМАЦІЯ_3 ) повернуто стягувачу, однак арешт з майна не знято, що порушує права та законні інтереси ОСОБА_1 як власника майна, а безпосереднє зняття арешту з майна здійснюється виконавцем на підставі відповідного рішення суду.

Згідно ч.4 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 та підпунктом 2 пункту 10-4 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону; 10) отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності".

Частиною 5 ст. 59 вказаного вище Закону, передбачено, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

За правилами ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Статтею 60 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

Судом встановлено, що позивач має право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, однак не може цього робити через наявність обтяження на належне йому майно.

Згідно абзацу першого пункту другого Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» № 5, позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Пунктом 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» № 5 роз`яснено, що при розгляді позову про визнання права власності на арештоване майно та/або зняття арешту з майна судам слід всебічно і повно з`ясовувати обставини, наведені позивачем на підтвердження своїх вимог.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 317ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 386 ЦК України встановлено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.

Вимоги позивача, що ґрунтуються на його праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту.

Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України №6-26цс13 від 15 травня 2013 року, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для суду.

Суд враховує те, що наявність протягом тривалого часу (більше 7 років) нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження, а також за відсутності будь-яких відомостей стосовно рішення про стягнення зазначених коштів, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

При цьому, суд погоджується з доводами сторони позивача, що саме Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго» є належним відповідачем у справі, оскільки має статус особи, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчому провадженні.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України року кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно зі статтею 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 88 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Керуючись вимогами Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 16, 321, 386, ст.ст. 1, 2, 10-13, 200, 258, 259, 265, 268 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

позов ОСОБА_1 до Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго», третя особа Личаківський відділ державної виконавчої служби у м.Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зняття арешту з майна задовольнити.

Зняти арешт з квартири за адресою: АДРЕСА_1 , який було накладено в межах виконавчого провадження №56530013 на підставі постанови про арешт майна боржника №56530013, виданого 07.06.2018 року Личаківським відділом державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (Код ).

Текст рішення складено та підписано суддею 17.10.2025.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з часу складання повного судового рішення до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , реєстраційний номер: АДРЕСА_2 ;

Відповідач: Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго», місцезнаходження: 79040, м. Львів, вул. Д.Апостола, 1, ;

Третя особа: Личаківський відділ державної виконавчої служби у м.Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, місцезнаходження: 79019, м.Львів, пр. Чорновола, будинок 39, Код .

Суддя: Мармаш В. Я.