Справа № 372/5891/25
Провадження 2-з-80/25
ухвала

Іменем України

15 жовтня 2025 року Суддя Обухівського районного суду Київської області Тиханський О.Б., розглянувши заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

13.10.2025 через підсистему «Електронний суд» надійшла заява ОСОБА_1 , в якій посилається на те, що має намір у подальшому подати до суду позовну заяву до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів в сумі 8 000 000, 00 грн., сплачених на виконання умов попереднього договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ «Гуд Вуд Альянс».

Заявник мотивує свою заяву тим, що 15.05.2025 року між ним ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено попередній договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ «ГУД ВУД АЛЬЯНС» (далі - попередній договір), згідно з яким відповідач зобов`язався продати позивачу належну йому частку у вказаному товаристві у розмірі 50% статутного капіталу, номінальною вартістю 8 000 000 гривень.

Заявник належним чином виконав свої зобов`язання за попереднім договором купівлі-продажу частки у статутному капіталі, сплатив погоджену сторонами ціну договору.

В свою чергу ОСОБА_2 без будь-яких поважних причин ухиляється від укладення основного договору.

Заявник просить суд вжити захід забезпечення позову до подання позовної заяви шляхом заборони державним реєстраторам будь-яких органів (місцевого самоврядування, виконавчих комітетів, місцевих державних адміністрацій, акредитованих підприємств, Міністерства юстиції України), а також нотаріусам та особам уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, які мають відповідні повноваження щодо внесення відомостей та/або змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань, проводити будь-які реєстраційні дії відносно учасника Товариства обмеженою відповідальністю «ГУД ВУД АЛЬЯНС» (код в ) ОСОБА_2 , частка якого в статутному капіталі ТОВ «ГУД ВУД АЛЬЯНС» становить 50%, до набрання законної сили судовим рішенням по справі.

Заявник вважає, що невжиття зазначених заходів до забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, за захистом яких він має намір звернутися з відповідним позовом.

Згідно ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Вивчивши доводи заяви про забезпечення позову, суд дійшов до висновку, що заяву про забезпечення позову подано без додержання правил підсудності.

Так, відповідно до п. 1.1. попереднього договору, сторони прийшли до взаємної згоди у строк до 15 червня 2025 року укласти договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ «ГУД ВУД АЛЬЯНС», загальною номінальною вартістю 550000, 00 грн., що становить 50 % у статутному капіталі цього товариства.

Згідно п. 6.1 попереднього договору, у разі невиконання та/або неналежного виконання сторонами взятих на себе у відповідності до умов цього договору зобов`язань, винна сторона відшкодовує іншій стороні всі збитки, спричиненні таким невиконанням та/або неналежним виконанням.

Пунктом 6.2. попереднього договору визначено, що у випадку відмови (ухилення) продавця від укладення основного договору купівлі-продажу у визначений цим договором строк без поважних причин, покупець має право звернути стягнення на частку продавця у статутному капіталі товариства в судовому порядку.

Заявник зазначає, що належним чином виконав свої зобов`язання за попереднім договором та сплатив ОСОБА_2 погоджену сторонами ціну, що підтверджується розпискою останнього від 05.06.2025.

Однак, ОСОБА_2 ухилився від укладання основного договору, чим порушив умови попереднього договору та права заявника, як потенційного покупця частки ТОВ «ГУД ВУД АЛЬЯНС», тому заявник вимушений звернутись до суду.

Згідно зі ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що пов`язані із здійсненням господарської діяльності суб`єктами господарювання, у визначених законом випадках.

За загальним правилом, визначеним ст. 27 ГПК України, позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Відповідно до ч. 6 ст. 30 ГПК України, яка визначає виключну підсудність справ, спори, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі спори між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів, а також спори, що виникають з правочинів щодо корпоративних прав (крім акцій) в юридичній особі, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням юридичної особи.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.06.2021 року у справі №916/2813/18, суд касаційної інстанції вказав, що аналізуючи положення п. 4 ч. 1 ст. 20 ГПК України, Велика Палата Верховного Суду в пункті 37 постанови від 03.11.2020 року у справі № 922/88/20 (провадження № 12-59гс20) дійшла висновку, що справи в спорах щодо правочинів незалежно від їх суб`єктного складу, що стосуються акцій, часток, паїв, інших корпоративних прав у юридичній особі, підлягають розгляду господарськими судами. Винятком є спори щодо таких дій, спрямованих на набуття, зміну або припинення сімейних і спадкових прав та обов`язків, які мають вирішуватися в порядку цивільного судочинства

Із поданої заяви вбачається, що предметом майбутнього спору буде стягнення грошових коштів сплачених на виконання умов попереднього договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ «ГУД ВУД АЛЬЯНС»

Місцезнаходження юридичної особи корпоративні права якої є предметом попереднього договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі - ТОВ «ГУД ВУД АЛЬЯНС»(ідентифікаційний код: 44233552) є: Київська область, Бучанський район, с. Комарівка, вул. Миру, буд. 25.

Позов про стягнення грошових коштів сплачених на виконання умов попереднього договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ «ГУД ВУД АЛЬЯНС»,повинен розглядатись у Господарським судом Київської області за виключною підсудністю, тобто за місцезнаходженням юридичної особи, корпоративні права якої відчужувались за попереднім договором купівлі-продажу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

Оцінюючи наведені обставини у сукупності з положеннями ЦПК України та приписами ст. 20 ГПК України, суд дійшов висновку, що спірні правовідносини за своєю правовою природою мають ознаки корпоративних, оскільки безпосередньо стосуються корпоративних прав учасника юридичної особи, а не цивільних правовідносин у їх класичному розумінні.

Відтак, відповідна заява про забезпечення позову до подання позовної заяви підлягають розгляду саме у порядку господарського судочинства. Такий висновок узгоджується з приписами п. 4 ч. 1 ст. 20 ГПК України, відповідно до якого господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають з правочинів щодо часток у статутному капіталі юридичної особи.

Таким чином суд вважає, що заявником у даному разі помилково подано заяву про забезпечення позову до Обухівського районного суду Київської області.

При цьому, суд зауважує, що оскільки процесуальним законом прямо не передбачено, яке процесуальне рішення має прийняти суд у даному випадку, то суд, застосовуючи аналогію закону, що регулює подібні процесуальні питання.

Суд виходить з того, що ст. 32 ЦПК України передбачено можливість передачі на розгляд іншому суду (за підсудністю) цивільної справи, але процесуальний закон не передбачає передачі заяви про забезпечення позову на розгляд іншому суду в іншому судочинстві, тому відсутні підстави для застосування положень ст. 32 ЦПК України для подальшого руху вказаної заяви.

Суд також враховує, що заява про забезпечення позову є заявою термінового розгляду і тому її передача на розгляд іншого суду в порядку ст. 32 ЦПК України суперечила б самій меті даного звернення.

Таким чином, застосовуючи у даному разі аналогію процесуального закону, судом приймається рішення про повернення даної заяви заявнику без розгляду і роз`яснює йому право звернутись із заявою про забезпечення позову до суду, якому предметно підсудний майбутній позов, який забезпечується.

Відповідно до п. 10 ст. 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, а також у разі подання заяви особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

З огляду на викладене, слід повернути заяву про забезпечення позову.

Виходячи з наведеного та керуючись статтями 149-153 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали.

Суддя О.Б. Тиханський