Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.10.2025 Справа №607/14301/25 Провадження №2/607/4273/2025

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Вийванка О. М.

за участю секретаря судового засідання Лукачат К. Ю.

учасників справи

позивача ОСОБА_1

представник позивача Ващук Я. С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія» «УСГ» про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія» «УСГ» про відшкодування шкоди.

В обґрунтування позовних вимог позивачем викладено обставини, що 09 вересня 2024 року о 08 год. 14 хв. в м. Тернополі по вул. Микулинецька, 40а, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки «Volvo V50», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 та транспортного засобу марки «Volkswagen Golf», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 і автомобіля марки «Peugeot Partner», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_4 . Внаслідок даної ДТП автомобіль марки «Volkswagen Golf» реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 отримав значні механічні пошкодження. ОСОБА_3 було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

У момент вчинення ДТП, транспортний засіб марки «Volvo V50», д.н.з. НОМЕР_4 ОСОБА_3 був застрахований у Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «УСГ».

Позивач звернувся до відповідача із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, після чого працівниками проведено огляд пошкодженого автомобіля, однак в подальшому він не отримав інформації щодо розміру відшкодування і він був змушений звернутися до судового експерта.

Відповідно до висновку експерта, вартість матеріального збитку становить 60 070 грн, вартість придатних для вторинного використання запчастин/складових становить 6 410,00 грн., сума франшизи, що повинна бути компенсована страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки становить 3 200,00 грн, отже сума, яка підлягає відшкодуванню становить 50 460,00 грн.

У зв`язку з недосягненням згоди щодо досудового врегулювання спору, з підстав викладених у позові, позивач просить позов задовольнити та стягнути в користь позивача з відповідача страхове відшкодування в розмірі 50 460,00 грн, а також судові витрати.

Позивач та його представник у судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити з підстав та обґрунтувань, викладених у ньому.

Представник відповідача Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» подав відзив на позов, в якому зазначив, що між ПАТ «СК «УСГ» та ОСОБА_5 був укладений Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР-222371411, предметом якого є страхування цивільно-правової відповідальності водіїв, що експлуатують автомобіль VOLVO V50, державний реєстраційний номер НОМЕР_5 . 09 вересня 2024 року трапилась ДТП у м. Тернополі за участю ТЗ VOLVO V50, д.р.н. НОМЕР_5 , Volkswagen Golf, д.р.н. НОМЕР_2 та ТЗ Peugeot Partner, д.р.н. НОМЕР_6 в результаті чого транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень.

ПАТ «СК «УСГ» у передбачений Законом України № 1961-IV строк направила свого представника на місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Отже, ПАТ «СК «УСГ» в повному обсязі виконало вимоги Спеціального Закону № 1961-IV направивши на огляд уповноважену особу. Таким чином, позивач взагалі не набув правових підстав для самостійного обрання аварійного комісара чи експерта для визначення розміру збитків.

Відповідно до Звіту № 172811 від 19.11.2024 р. вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Volkswagen Golf, д.р.н. НОМЕР_2 становить 58 404,34 грн., а ринкова вартість транспортного засобу Volkswagen Golf, д.р.н. НОМЕР_2 до ДТП становить 37 934,26 грн.. Отже, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу марки Volkswagen Golf, д.р.н. НОМЕР_2 перевищує ринкову вартість транспортного засобу Volkswagen Golf, д.р.н. НОМЕР_2 до ДТП.

Згідно із зобов`язуючої пропозиції програмного забезпечення AUDATEX вартість транспортного засобу Volkswagen Golf, д.р.н. НОМЕР_2 в пошкодженому стані, становить 20 000,00 грн. Враховуючи вищевикладене. транспортний засіб Volkswagen Golf, д.р.н. НОМЕР_7 є фізично знищеним. Розрахунок суми страхового відшкодування має наступний вигляд: 37 934,26 грн. - 20 000,00 грн. = 17 934.26 грн 3200,00 грн франшиза = 14 734,26 грн.

Позивач ігноруючи норми матеріального права Закону України № 1961 -IV не надавав до ПАТ «СК «УСГ» належним чином оформлену письмову заяву про страхове відшкодування, із зазначенням реквізитів розрахункового рахунку для перерахування страхового відшкодування, інформації про взаєморозрахунки з учасником ДТП та інформації стосовно того, чи застрахований пошкоджений транспортний засіб за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів.

ПАТ «СК «УСГ» вважає, що на момент звернення позивача до суду строк виконання відповідачем грошового зобов`язання не настав внаслідок недотримання Позивачем визначеного чинним законодавством України порядку реалізації своїх прав у спірних правовідносинах, а відтак, підстав вважати наявним порушене право позивача щодо отримання спірної суми страхового відшкодування відсутні.

На підставі зазначеного вище, ПАТ «СК «УСГ» звертає увагу суду на той факт, що експерт у висновку № 159/24 від 16.01.2025, що виконаний на замовлення Позивача, при проведенні оцінки порушив принципи, методичні підходи та методи оціночних процедур, а тому висновок експерта № 159/24 від 16.01.2025 є недостовірним та таким, що проведений з порушенням методичних підходів в оцінці розміру матеріального збитку. Тому просить відмовити у задоволенні позову.

Позивач подав відповідь на відзив в якому зазначив, що оцінювач ОСОБА_6 не є атестованим судовим експертом, що не володіє спеціальними знаннями в автомобілебудуванні і технології ремонту транспортних засобів, адже у останнього відсутня необхідна кваліфікація, передбачена індексом та видом експертної спеціальності 12.2 «Визначення вартості дорожніх транспортних засобів, розміру збитку, завданого власнику транспортного засобу», а від так Звіт №172811 про оцінку колісного транспортного засобу від 19.11.2024 року, як доказ вартості матеріального збитку, не може бути прийнятий судом, як належний і допустимий доказ. Також вказаний звіт був виконаний на замовлення ТОВ «EDAC», який не має відношення до ПАТ «СК «УСГ».

Також суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_6 не проводився особистий технічний огляд КТЗ марки «Volkswagen Golf II» номерний знак НОМЕР_2 і не встановлювався характер і обсяг пошкоджень даного автомобіля, який належить позивачу, не кажучи вже про його фотографування та складання протоколу (акту) технічного огляду з посиланням на характер і обсяг пошкоджень. Окрім цього оцінювач ОСОБА_6 ніколи не звертався до позивача щодо надання йому документів визначених у пункті 5.4. Методики, а також не вказав у змісті Звіту № 172811 про оцінку колісного транспортного засобу від 19.11.2024 року жодних пояснень із обґрунтуванням неможливості останнім (оцінювачем) проведення особистого технічний огляд КТЗ марки «Volkswagen Golf II» номерний знак НОМЕР_2 , що являє собою початковий етап дослідження, а тому за даних обставин Позивач вважає, що суб`єкт оціночної діяльності ОСОБА_6 при складані Звіту № 172811 про оцінку колісного транспортного засобу від 19.11.2024 року не дотримався та порушив вимоги пунктів 5.1, 5.2, 5.4, 5.5, 7.53.9, 8.5 Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, а також п.56 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав».

Крім цього при складеному Звіті №172811 про оцінку колісного транспортного засобу від 19.11.2024 року оцінювачем ОСОБА_6 , який зробив висновок, що вартість матеріального збитку заподіяна власнику КТЗ дорівнює його ринковій вартості на момент пошкодженні 09.09.2024 року 37934,26 грн. не зазначено, що останній обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та те, що висновок підготовлений для подання до суду.

Проте ПАТ «СК «УСГ» оцінка/експертиза вартості КТЗ після ДТП не проводилася, вартість транспортного засобу «Volkswagen Golf II» державний номерний знак НОМЕР_8 , після ДТП визначена ПАТ «СК «УСГ» не на підставі висновку експерта чи звіту оцінювача, а на підставі Інтернет-аукціону платформи Автоонлайн ТОВ «Аудатекс Україна».

Інтернет - аукціон Автоонлайн ТОВ «Аудатекс Україна» не відноситься до каталогів, комп`ютерних програм, прайс-листів дилерів виробників і торговельних фірм та періодичних видань, який можна використовувати згідно пунктів 7.2, 7.35 Методики.

Тому визначення ринкової вартості автомобіля в аварійному і пошкодженому стані після ДТП з використанням платформи Інтернет - аукціону Автоонлайн не є належним доказом для визначення ринкової вартості пошкодженого автомобіля, оскільки встановлена таким способом вартість не відповідає Методиці.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, не повідомивши про причини своєї неявки, будучи повідомлений про дату, час та місце судового засідання. Клопотань про відкладення розгляду даної справи та розгляду справи без його участі не подав.

При розгляді справи судом, учасниками справи подано заяви та клопотання та судом було вчинено інші процесуальні дії, зокрема.

Ухвалою суду відкрито провадження у справі.

Перевіривши, дослідивши об`єктивно та оцінивши зібранні у справі докази, суд дійшов наступного висновку, виходячи з фактичних обставин справи, мотивів та застосованих норм права.

Судом встановлено фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

Суд встановив, що 09 вересня 2024 року о 08 год. 14 хв. в м. Тернополі по вул. Микулинецька, 40а, водій ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом Volvo V50, н.з. НОМЕР_1 , не була уважною, не вибрала безпечної швидкості руху, не врахувала дорожньої обстановки, не дотрималася безпечної дистанції, внаслідок чого здійснила зіткнення з автомобілем Volkswagen Golf, н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , та автомобілем Peugeot Partner, н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_4 , які рухались попереду. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків. Таким чином, ОСОБА_3 порушила вимоги п.п. 2.36, 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23.10.2024, справа №607/20187/24, ОСОБА_3 було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Цивільна - правова відповідальність на момент скоєння дорожньо транспортної пригоди у водія транспортного засобу марки «Volvo V50», д.н.з. НОМЕР_1 , була застрахована у Публічному акціонерному товаристві «СГ «УСГ», згідно з полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії №222371411 від 09.09.2024, ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну 160 000,00 грн., франшиза в розмірі 3200,00 грн.

Позивач ОСОБА_1 являється власником автомобіля марки «Volkswagen Golf», номерний знак НОМЕР_2 та звернувся до ПАТ «СГ «УСГ», із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду від 11.09.2024.

Відповідно до акту огляду від 11.09.2024, автомобіль марки «Volkswagen Golf», номерний знак НОМЕР_2 був оглянутий представником ПАТ «СГ «УСГ».

ПАТ «СГ «УСГ» визначила розмір страхового відшкодування на підставі Звіту № 172811 про оцінку колісного транспортного засобу від 19.11.2024, виконаним оцінювачем ФОП ОСОБА_6 , на замовлення ТОВ «EDAС», ринкова вартість автомобіля марки «Volkswagen Golf», номерний знак НОМЕР_2 становить 37 934,26 грн, вартість відновлюваного ремонту становить 58 404,34 грн, коефіцієнт фізичного зносу 0.7, вартість матеріального збитку 37 934,26 грн.

Відповідно до зобов`язуючої пропозиції програмного забезпечення AUDATEX, складена ТОВ «Аудатекс Україна», вартість автомобіля марки «Volkswagen Golf», номерний знак НОМЕР_2 в пошкодженому стані становить 20 000,00 грн.

Судом встановлено, щоПАТ «СГ «УСГ» повідомила ОСОБА_7 , що розмір страхового відшкодування становить 14 734,26 грн і необхідність подання заяви про виплату страхового відшкодування. Також повідомила, що висновку експерта виконаний із численними порушеннями.

16 січня 2025 року судовим експертом Мазуром Михайлом Степановичем було складено висновок експерта № 159/24 транспортно - товарознавчої експертизи, згідно якого вартість КТЗ «Volkswagen Golf II 1.3 55НР (19Е) 5dr р.н. НОМЕР_2 », без урахуванням отриманих пошкоджень у ДТП яке мало місце 09.10.2024 року, станом на момент ДТП, приймається: С = 60 070 грн, 00 коп.; вартість матеріального збитку, заподіяного власнику КТЗ «Volkswagen Golf II 1.3 55НР (19Е) 5dr р.н. НОМЕР_2 », після ДТП яке мало місце 09.10,2024 року, станом на момент ДТП, приймається рівною вартості автомобіля, тобто: У = С = 60 070 грн. 00 коп.; вартість придатних для вторинного використання запчастин/складових КТЗ «Volkswagen Golf II 1.3 55НР (19Е) 5dr р.н. НОМЕР_9 », після ДТП яке мало місце року, станом на момент ДТП (при зовнішньому візуальному огляді, без проведення .необхідних технологічних - інструментальних; діагностичних дефектовок деталей/механізмів/вузлів/агрегатів і вимірів/замірів), ймовірно будуть становити: Су ~ 6 410 грн. 00 коп.

Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера №159/24 від 12.12.2024, ОСОБА_1 , оплатив вартість експертизи в розмірі 7 500,00 грн.

25 лютого 2025 року судовим експертом Мазуром Михайлом Степановичем було складено додатковий висновок експерта № 159/24 транспортно - товарознавчої експертизи, оскільки у висновку було здійснено технічні помилки/недоліки/описки, згідно якого вартість КТЗ «Volkswagen Golf II 1.3 55НР (19Е) 5dr р.н. НОМЕР_2 », без урахуванням

отриманих пошкоджень у ДТП яке мало місце 09.10.2024 року, станом на момент ДТП,

приймається: С = 60 070 грн. 00 коп., вартість матеріального збитку, заподіяного власнику. КТЗ «Volkswagen Golf II 1.3 55НР (19Е) 5dr р.н. B08072AG», після ДТП яке мало місце 09.10.2024 року, станом на момент ДТП, приймається рівною вартості автомобіля, тобто: У = С = 60 070 грн. 00 коп.; вартість придатних для вторинного, використання запчастин/складових КТЗ «Volkswagen Golf II 1.3 55НР (19Ё) 5dr р.н. НОМЕР_10 », після ДТП яке мало місце року, станом на момент ДТП (при зовнішньому візуальному огляді, без

проведення необхідних технологічних - інструментальних; діагностичних дефектовок

деталей/механізмів/вузлів/агрегатів і вимірів/замірів), ймовірно будуть становити: Су 6 410 грн. 00 коп.

ОСОБА_1 направила претензію про відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок ДТП. Позивач не подав до суду заяви про виплату страхового відшкодування.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 2 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Позивач як на підставі заявлених вимог посилається на те, що слід стягнути з відповідача ПАТ «СГ «УСГ» страхове відшкодування.

Суд погоджується з такими аргументами позивача, виходячи з наступних норм права, які підлягають застосуванню та мотиви їх застосування.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За загальним правилом майнова шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч. 2 ст. 1187 ЦК України).

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України).

Разом з цим статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Таким чином, відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 14 грудня 2021 року у справі № 147/66/17 зазначила, що внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди виникають цивільні права й обов`язки, пов`язані з її відшкодуванням. Зокрема, потерпілий набуває право отримати відшкодування шкоди, а обов`язок виплатити відповідне відшкодування за Законом № 1961-IV виникає у страховика особи, яка застрахувала цивільну відповідальність (у визначених Законом № 1961-IV випадках - МТСБУ), та в особи, яка застрахувала цивільну відповідальність, якщо розмір завданої нею шкоди перевищує розмір страхового відшкодування, зокрема на суму франшизи, чи якщо страховик (МТСБУ) за Законом № 1961-IV не має обов`язку здійснити страхове відшкодування (регламентну виплату). Тобто внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди (настання страхового випадку), винуватець ДТП не звільняється від обов`язку відшкодувати завдану шкоду, але цей обов`язок розподіляється між ним і страховиком (МТСБУ).

Відповідно до ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Статтею 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до статті 28 цього Закону шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілому, це шкода пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Положеннями статей 1, 6, 9 Закону передбачено, що потерпілі - юридичні та фізичні особи, життю, здоров`ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу. Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Пунктом 33.1.4. ст. 33 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

Відповідно до положень пункту 37.1.3. Закону страховик має право відмовитись від здійснення страхової виплати у разі невиконання потерпілим своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело неможливості страховика встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини і обставини її настання або розмір заподіяної шкоди.

Такі обов`язки потерпілого визначені статтями 33 та 33-1 Закону.

Так, водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов`язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів). Особи, зазначені в цьому пункті, звільняються від обов`язку збереження пошкодженого майна (транспортних засобів) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, у разі якщо не з їхньої вини протягом десяти робочих днів після одержання страховиком повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду його уповноважений представник не прибув до місцезнаходження такого пошкодженого майна (пункт 33.3. статті 33 Закону).

Відповідно до пункту 33-1.1. статті 33-1 Закону страхувальник, інша особа, відповідальність якої застрахована, водій транспортного засобу, причетного до дорожньо-транспортної пригоди, особа, яка має право на отримання відшкодування (потерпілий), зобов`язані сприяти страховику та МТСБУ в розслідуванні причин та обставин дорожньо-транспортної пригоди, а саме: надати для огляду належний їй транспортний засіб або інше пошкоджене майно, повідомити страховика про всі відомі їй обставини та надати для огляду та копіювання наявні у неї документи щодо цієї дорожньо-транспортної пригоди протягом семи робочих днів з дня отримання нею відповідної інформації або документа. Якщо зазначені особи з поважних причин не мали змоги виконати ці дії, вони мають підтвердити це документально.

Отже, невиконання потерпілим наведених обов`язків може бути підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування лише в тому випадку, якщо це призвело до неможливості страховика встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини і обставини її настання або розмір заподіяної шкоди.

Відповідно до п. 34.3. ст. 34 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Відповідно до висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 29 липня 2019 року у справі N 501/212/17 потерпілий, в силу норм Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", має право на отримання страхового відшкодування і не зобов`язаний повідомляти про страховий випадок страхову компанію, яка за законом повинна здійснювати страхове відшкодування, так як цей обов`язок покладено саме на водія забезпеченого транспортного засобу. У справі, що переглядається, обов`язок повідомлення страховика про дорожньо-транспортну пригоду покладений саме на водія транспортного засобу, причетного до такої пригоди, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Неповідомлення про страховий випадок не є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування, оскільки вказані дії не призвели до неможливості страховиком встановити вищевказані обставини. На підставі викладеного, суди дійшли обґрунтованого висновку, що зібраними по справі доказами встановлено факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання, а також розмір заподіяної шкоди. Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик зобов`язаний відшкодувати завдану позивачу шкоду в межах ліміту страхового відшкодування.

Отже, обов`язок повідомлення страховика про дорожньо-транспортну пригоду покладений саме на водія транспортного засобу, причетного до такої пригоди, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23.10.2024, справа №607/20187/24, ОСОБА_3 було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Цивільна - правова відповідальність на момент скоєння дорожньо транспортної пригоди у водія транспортного засобу марки «Volvo V50», д.н.з. НОМЕР_1 , була застрахована у Публічному акціонерному товаристві «СГ «УСГ», згідно з полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії №222371411 від 09.09.2024, ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну 160 000,00 грн., франшиза в розмірі 3200,00 грн.

Позивач ОСОБА_1 являється власником автомобіля марки «Volkswagen Golf», номерний знак НОМЕР_2 та звернувся до ПАТ «СГ «УСГ», із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду від 11.09.2024.

ПАТ «СГ «УСГ» було повідомлено позивача, що розмір страхового відшкодування становить 14 734,26 грн.

Так, за змістом п. 26.2 ст. 36 Закону "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників, наземних транспортних засобів", у потерпілої особи для отримання страхового відшкодування є право на подання заяви про страхове відшкодування у строк не пізніше одного року після ДТП. Неподання заяви впродовж 30-днів з дня подання винуватцем ДТП повідомлення про ДТП є підставою лише для відтермінування виплати страхового відшкодування, а не підставою для відмови у виплаті.

Пунктом 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно зі ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до ст. 30 Закону №1961-ІV транспортний засіб вважається фізично знищеним якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем чи експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до ДТП. Якщо транспортний засіб вважається знищеним його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП.

У постанові від 19 вересня 2018 року у справі №753/21177/16-ц (провадження № 61-28918св18) Верховний Суд дійшов висновку, що «визначення розміру матеріального збитку при настанні страхового випадку повинно бути підтверджено належним засобом доказування, зокрема, звітом (актом) про оцінку майна, який повинен відповідати вимогам ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» та Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року №142/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за №1074/8395 (з відповідними змінами).

Відповідно до п. 2.3 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року N 142/5/2092, вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу визначається як грошові витрати, необхідні для відновлення пошкодженого, розукомплектованого колісного транспортного засобу.

Згідно з п. 2.4 указаної Методики вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Так, відповідно до п. 3.1 Методики, основним підходом для визначення ринкової вартості КТЗ є порівняльний підхід. Порівняльний підхід ґрунтується на аналізі цін продажу (пропозиції) КТЗ, ідентичних або аналогічних оцінюваному на первинному чи вторинному ринках КТЗ, з відповідним коригуванням, що враховує відмінності між об`єктом порівняння та об`єктом оцінки. Під первинним слід розуміти ринок нових КТЗ, під вторинним ринок КТЗ, які були в користуванні. Для визначення вартості за порівняльним підходом використовуються статистично усереднені цінові дані КТЗ, які були відчужені в Україні, за умов, що вони відповідають змісту поняття «ринкова вартість», зокрема ґрунтуються на даних ринку КТЗ і зведені в довідниках, до яких висуваються вимоги щодо науковості, об`єктивності, об`ємності інформації.

Згідно з п. 7.2 Методики, основним підходом, який використовується для оцінки КТЗ, є порівняльний підхід. Згідно з ним визначення вартості КТЗ на території України проводиться на підставі їх цін продажу та поточних цін пропозиції продажу, які зазначені у вітчизняних довідниках. Зазначені ціни є статистично усередненими ціновими даними КТЗ, які були відчужені в Україні згідно з умовами, що відповідають змісту і поняттю «ринкова вартість». Використання зарубіжної довідкової літератури допускається у разі відсутності потрібної інформації у вітчизняних довідниках. Вартість КТЗ, яка наведена в іноземній валюті, визначається у гривнях за офіційним курсом НБУ на дату оцінки. Основним методом у межах порівняльного підходу є метод, заснований на аналізі цін ідентичних КТЗ.

Виходячи з аналізу зазначених норм, визначення розміру матеріального збитку при настанні страхового випадку повинно бути підтверджено належним засобом доказування, зокрема, звітом (актом) про оцінку майна, який повинен відповідати вимогам Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність" та Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року N 142/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за N 1074/8395 (з відповідним змінами).

Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ «СГ «УСГ» визначила розмір страхового відшкодування на підставі Звіту № 172811 про оцінку колісного транспортного засобу від 19.11.2024, виконаним оцінювачем ФОП ОСОБА_6 , на замовлення ТОВ «EDAС», ринкова вартість автомобіля марки «Volkswagen Golf», номерний знак НОМЕР_2 становить 37 934,26 грн, вартість відновлюваного ремонту становить 58 404,34 грн, коефіцієнт фізичного зносу 0.7, вартість матеріального збитку 37 934,26 грн.

Відповідно до зобов`язуючої пропозиції програмного забезпечення AUDATEX, складена ТОВ «Аудатекс Україна», вартість автомобіля марки «Volkswagen Golf», номерний знак НОМЕР_2 в пошкодженому стані становить 20 000,00 грн.

Судом встановлено, щоПАТ «СГ «УСГ» повідомила ОСОБА_7 , що розмір страхового відшкодування становить 14 734,26 грн.

Разом з тим позивач не погодився з вказаною сумою і звернувся до судового експерта Мазура М. С., яким було складено додатковий висновок експерта № 159/24 транспортно - товарознавчої експертизи, оскільки у висновку було здійснено технічні помилки/недоліки/ описки, згідно якого вартість КТЗ «Volkswagen Golf II 1.3 55НР (19Е) 5dr р.н. НОМЕР_2 », без урахуванням отриманих пошкоджень у ДТП яке мало місце 09.10.2024 року, станом на момент ДТП, приймається: С = 60 070 грн. 00 коп., вартість матеріального збитку, заподіяного власнику. КТЗ «Volkswagen Golf II 1.3 55НР (19Е) 5dr р.н. B08072AG», після ДТП яке мало місце 09.10.2024 року, станом на момент ДТП, приймається рівною вартості автомобіля, тобто: У = С = 60 070 грн. 00 коп.; вартість придатних для вторинного, використання запчастин/складових КТЗ «Volkswagen Golf II 1.3 55НР (19Ё) 5dr р.н. BQ8072AO», після ДТП яке мало місце 09.10.2024 року, станом на момент ДТП (при зовнішньому візуальному огляді, без проведення необхідних технологічних - інструментальних; діагностичних дефектовок деталей/механізмів/вузлів/агрегатів і вимірів/замірів), ймовірно будуть становити: Су 6 410 грн. 00 коп.

Згідно із статті 4 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» передбачено, що діяльність страховиків та Моторного (транспортного) страхового бюро України, пов`язана з визначенням розміру страхової (регламентної) виплати, здійснюється відповідно до Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у визначеному цим Законом порядку щодо методичного регулювання оцінки майна (ст.9 Закону). Дія інших положень цього Закону не поширюється на страховиків та Моторне (транспортне) страхове бюро України.

Отже, положення ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» не поширюється на ПАТ «Страхова компанія «УСГ». Отже, дані з Інтернет аукціону AutoOnline (зобов`язуюча пропозиція) ТОВ «Аудатекс Україна», на підставі яких ПАТ «Страхова компанія «УСГ» було визначено вартість пошкодженого автомобіля позивача в сумі 20 000,00 грн., може бути належним та допустимим доказом та відповідати п. 7.19 Методики, і може використовувати для встановлення вартості транспортного засобу, особою у якої наявні спеціальні знання у певні галузі тобто судовим експертом або спеціалістом.

Проте, як було встановлено судом, ПАТ «СГ «УСГ» визначила розмір страхового відшкодування на підставі Звіту № 172811 про оцінку колісного транспортного засобу від 19.11.2024, виконаним оцінювачем ФОП ОСОБА_6 , на замовлення ТОВ «EDAС», у якого відсутня необхідна кваліфікація оцінювача і він є не атестованим судовим експертом і в нього не наявна експертна спеціалізація 12.2 «Визначення вартості дорожніх транспортних засобів, розміру збитків, завданого власнику транспортного засобу», тому вказаний звіт №172811 про оцінку колісного транспортного засобу від 19.11.2024, є неналежний доказ і не береться судом до уваги, також вказаний звіт проводився на замовлення ТОВ «EDAС», без огляду транспортного засобу .

Також ПАТ «Страхова компанія «УСГ» визначила вартість автомобіля марки «Volkswagen Golf», номерний знак НОМЕР_2 в пошкодженому стані становить 20 000,00 грн. на підставі зобов`язуючої пропозиції програмного забезпечення AUDATEX, складена ТОВ «Аудатекс Україна», а не на підставі висновку експерта чи оцінювача.

Отже визначення ПАТ «Страхова компанія «УСГ» вартість страхового відшкодування, відбулося на підставі звіту оцінювача, у якого відсутні спеціальні знання, та зобов`язуючої пропозиції програмного забезпечення AUDATEX, складена ТОВ «Аудатекс Україна, а тому в суду відсутні підстави приймати вказаний розрахунок як належний доказ у справі. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статі 76, 77 ЦПК України).

Згідно з вимогами статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Положення вищезазначених процесуальних норм передбачають, що під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обов`язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача.

Враховуючи викладене саме відповідач не дотримався вимог законодавства та не довів вартість транспортного засобу після ДТП належними доказами.

При цьому суд приймає до уваги висновок експерта № 159/24 транспортно - товарознавчої експертизи, який складений судовим експертом Мазуром М. і вважає, що вартість матеріального збитку, заподіяного власнику КТЗ «Volkswagen Golf II 1.3 55НР (19Е) 5dr р.н. НОМЕР_11 », після ДТП яке мало місце 09.10.2024 року, станом на момент ДТП, приймається рівною вартості автомобіля, тобто: У = С = 60 070 грн. 00 коп., а вартість придатних для вторинного, використання запчастин/складових КТЗ «Volkswagen Golf II 1.3 55НР (19Ё) 5dr р.н. BQ8072AO», після ДТП яке мало місце 09.10.2024 року, станом на момент ДТП (при зовнішньому візуальному огляді, без проведення необхідних технологічних - інструментальних; діагностичних дефектовок деталей/механізмів/вузлів/

агрегатів і вимірів/замірів), ймовірно будуть становити: Су 6 410 грн. 00 коп.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі N 755/18006/15, провадження N 14-176цс18, зроблений висновок, відповідно до якого відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом N 1961-IV у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика.

Обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди, що перевищує ліміт відповідальності страховика, і сумою виплаченого страхового відшкодування.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року у справі N 147/66/17 зазначено, що внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди виникають цивільні права й обов`язки, пов`язані з її відшкодуванням. Зокрема, потерпілий набуває право отримати відшкодування шкоди, а обов`язок виплатити відповідне відшкодування за Законом N 1961-IV виникає у страховика особи, яка застрахувала цивільну відповідальність (у визначених Законом N 1961-IV випадках - МТСБУ) та в особи, яка застрахувала цивільну відповідальність, якщо розмір завданої нею шкоди перевищує розмір страхового відшкодування, зокрема на суму франшизи, чи якщо страховик (МТСБУ) за Законом N 1961-IV не має обов`язку здійснити страхове відшкодування (регламентну виплату). Тобто внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди (настання страхового випадку) винуватець ДТП не звільняється від обов`язку відшкодувати завдану шкоду, але цей обов`язок розподіляється між ним і страховиком (МТСБУ).

Згідно з ч. 1 п. 1 ч. 2, 3 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Отже, приймаючи до уваги розмір оціненої шкоди відповідно до висновку експерта № 159/24 транспортно-товарознавчої експертизи, яка становить 60 070,00 грн ринкова вартість авто 6410,00 грн, вартість придатних для вторинного, використання запчастин/складових, 3200,00 грн розмір франшизи, суд дійшов висновку, що на користь позивача з ПАТ «Страхова компанія «УСГ», підлягає стягненню страхове відшкодування у розмірі 50 460,00 грн.

Положеннями пункту 36.2 статті 36 Закону N 1961-IV передбачено, що страховик у разі визнання вимог заявника обґрунтованими, зобов`язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його не пізніше ніж через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування. Якщо дорожньо-транспортна пригода розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили.

Тобто вказана норма Закону встановлює обов`язок страховика виплатити страхове відшкодування не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування, та не дає право страховику на розтермінування виплати страхового відшкодування поза межами 90-денного строку з моменту отримання заяви про виплату страхового відшкодування.

У даному випадку ЦК України є загальним нормативно-правовим актом, а Закон N 1961-IV є спеціальним нормативно-правовим актом та регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. При розбіжності між загальним і спеціальним нормативно-правовим актом перевага надається спеціальному, якщо він не скасований виданим пізніше загальним актом. Тобто Закон N 1961-IV визначає спеціальні до ЦК України строки виплати страхових відшкодувань у сфері обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а тому саме спеціальний закон підлягає застосуванню при виплаті страхового відшкодування.

Така ж правова позиція викладена у постанові Верховного Суду N 747/522/19 від 25 листопада 2020 року та N 304/936/19 від 05 грудня 2022 року.

Вказані висновки, відповідно до вимог частини 4 статті 263 ЦПК України та частини 6 статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", підлягають врахуванню при виборі й застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Посилання представника відповідача на ті обставини, що позивач не звертався до відповідача із заявою про здійснення страхової виплати (відшкодування) свідчить про відсутність порушеного права і передчасним зверненням до суду, однак з такими міркування суд не погоджується з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 37.1.4 статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння ДТП.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 лютого 2019 року у справі № 201/8286/16-ц (провадження № 61-4898св18) зазначено, що право кредитора (потерпілого) на отримання відшкодування завданої йому шкоди шляхом виконання страховиком за договором (полісом) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів узятих на себе зобов`язань не є безумовним, а пов`язується з поданням до такого страховика заяви про здійснення страхової виплати (відшкодування), що у свою чергу законодавець обмежує річним строком з моменту скоєння відповідної ДТП.

Позивач не подав до суду заяву про виплату страхового відшкодування, однак не одноразово звертався до відповідача відносно виплати йому страхового відшкодування і не погодився із сумою страхового відшкодування в розмірі 14 734,26 грн, звернувся до суду з позовом в межах строку визначеного пунктом 37.1.4 статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі № 465/4621/16-к, у системному зв`язку зі ст. 36 вимоги підпункту 37.1.4 пункту 37.1 ст. 37 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" щодо неподання заяви про страхове відшкодування впродовж установлених цим пунктом строків як підстави для відмови у відшкодуванні стосуються випадків, коли впродовж цих строків потерпілий взагалі не здійснював волевиявлення, спрямованого на одержання компенсації - не звертався ані до страховика (або МТСБУ), ані до суду. Якщо ж особа впродовж цих строків подала позовну заяву до суду, вона здійснила відповідне волевиявлення, обравши на власний розсуд один з альтернативно можливих способів захисту свого порушеного права.

При цьому згідно з постановою Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2019 року у справі № 465/4621/16-к попереднє звернення потерпілого у випадках, передбачених законом, до МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування в порядку, визначеному ст. 35 Закону, загалом не є обов`язковим та не виключає право особи звернутися безпосередньо до суду із позовом про стягнення відповідного страхового відшкодування. Відсутність досудового врегулювання не звільняє страховика від виплати страхового відшкодування за завдання шкоди, завданої під час ДТП, забезпеченим транспортним засобом.

Отже, позивач звернувся до суду з позовом в межах строку визначеного пунктом 37.1.4 статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» і має право на виплату страхового відшкодування за завдання шкоди, завданої під час ДТП, забезпеченим транспортним засобом, а у відповідача наявний обов`язок щодо виплати страхового відшкодування.

За таких обставин, суд вважає, що права та інтереси позивача були порушенні і позовні вимоги підлягають до задоволення в межах суми заявлених позивачем, шляхом стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія» «УСГ»на користь ОСОБА_1 кошти в розмірі 50 460,00 грн.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає.

Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позовні вимоги до відповідача задоволені повністю. Позивачем було сплачено судовий збір за позовні вимоги в розмірі 1211,20 грн, за проведення експертизи №159/24 від 12.12.2024 в розмірі 7 500 грн.

Отже, підлягає розподілу судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог, і слід стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія» «УСГ»на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 8 711,20 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 258-268, 273, 352-355 ЦПК України, ст. 22, 27, 30, 36, 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 1166, 1987, 1988, 1191, 1192, 1194 ЦК України, суд,

УХВАЛИВ:

Задовольнити позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія» «УСГ» про відшкодування шкоди.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія» «УСГ»на користь ОСОБА_1 кошти в розмірі 50 460,00 грн (п`ятдесят тисяч чотириста шістдесят гривень 00 копійок),та судових витрати в розмірі 8 711,20 грн (вісім тисяч сімсот одинадцять гривень 20 копійки).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення, якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_12 , місце проживання АДРЕСА_1 .

відповідач Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія» «УСГ» унікальний ідентифікаційний номер юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України 30859524, місцезнаходження м. Київ вул. І. Федорова, буд. 32, літера А.

Повний текст рішення суду складено та підписано 20 жовтня 2025 року.

Головуючий суддяО. М. Вийванко