Справа №274/6853/25
Провадження №2/0274/2694/25
Ухвала

про повернення позовної заяви

01.10.2025 року Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Вдовиченко Т.М., розглянувши матеріали позовної заяви Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця -

в с т а н о в и в :

30.09.2025 представник АТ КБ "Приватбанк" Ляр Д.Ю. звернувся до Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором б/н від 28.07.2010 у розмірі 65346,87 грн, як спадкоємця позичальника ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Дослідивши матеріали позовної заяви, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтями 175, 177 ЦПК України визначено вимоги до форми та змісту позовної заяви.

Згідно із ч.2 ст.175 ЦПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Виходячи з приписів ч.7 ст.177 ЦПК України, до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Так, частинами першою, третьою статті 58 ЦПК України встановлено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу,уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Отже, процесуальний кодекс розмежовує такі юридичні категорії, як «представництво» і «самопредставництво».

Самопредставництво юридичної особи- це право одноосібного виконавчого органу (керівника) чи голови (уповноваженого члена) колегіального виконавчого органу безпосередньо діяти від імені такої особи без довіреності, представляючи її інтереси в силу закону, статуту, положення.

Отже, для визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи (органу державної влади) без додаткового уповноваження (довіреності).

Пунктом 1 8 розділу XІІІ «Перехідних положень» ЦПК України встановлено, що положення цього Кодексу застосовуються з урахуванням підпункту 11 пункту 16-1 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України.

02.06.2016 Верховною Радою України було прийнято зміни до Конституції України (Закон України №1401-VIII«Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)»), відповідно до яких розділ XV «Перехідні положення» Основного Закону України було доповнено пунктом 16-1, підпункт 11 якого передбачає, що представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 01 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції з 01 січня 2018 року; у судах першої інстанції з 01 січня 2019 року.

Вказані зміни набули чинності 30 вересня 2016 року.

У ст.ст.60,62 ЦПК України передбачено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник. Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Відповідно до ч.6 ст.19 ЦПК України, для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) справи про стягнення аліментів, збільшення та зменшення їх розміру, припинення стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства); 4) справи про розірвання шлюбу; 5) справи про захист прав споживачів, ціна позову в яких не перевищує шістдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно п.2 ч.4 ст.274 ЦПК України, в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи щодо спадкування.

Враховуючи, що предметом позову в даній справі є стягнення з відповідача боргу за кредитним договором кредитором спадкодавця, відтак, така не відноситься до категорії малозначних справ.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 62 ЦПК України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені довіреністю фізичної або юридичної особи.

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» (частина четверта статті 62 ЦПК України).

Матеріали справи не містять відомості про те, що Ляр Д.Ю. має статус адвоката відсутні.

На підтвердження повноважень для представництва АТ КБ "Приватбанк" до позовної заяви долучено довіреність №4365-К-Н-О від 14.07.2025, з якої вбачається, що Ляр Дмитро Юрійович є фахівцем управління стандартизованого судового провадження АТ КБ "Приватбанк".

Згідно із п.1 ч.4 ст.185 ЦПК України, заява повертається у випадках, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Відповідно до ч.6 ст.185 ЦПК України, про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено. Копія позовної заяви залишається в суді.

Оскільки до позовної заяви, яка була подана та підписана Ляр Д.Ю. в інтересах АТ КБ "Приватбанк" не додано документів, що посвідчують статус останнього як адвоката та його право на заняття адвокатською діяльністю, а також до матеріалів позовної заяви не долучено доказів того, що Ляр Д.Ю. діє в інтересах АТ КБ "Приватбанк" в порядку самопредставництва, приходжу до висновку, що відповідно до п.1 ч.4 ст.185 ЦПК України позовну заяву слід повернути позивачу.

Вказане відповідає правовій позиції, викладеній в ухвалі Верховного Суду від 23.06.2025 у справі №757/41193/20-ц.

Окрім цього, позивачу слід роз`яснити, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Відповідно до ч.2 ст.133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно із п.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема, повернення заяви.

Суддею встановлено, що при зверненні до суду з позовною заявою позивачем був сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 16.09.2025 №.BOJ66B4DEL.

Враховуючи те, що позовна заява підлягає поверненню, тому у відповідності до п.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» наявні підстави для повернення сплаченого судового збору.

Керуючись ст.185, 258-261,354 ЦПК України, суддя

п о с т а н о в и в :

Позовну заяву Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця - повернути позивачу.

Повернути Акціонерному товариству Комерційний банк "Приватбанк" 2422,40 грн сплаченого судового збору згідно із платіжною інструкцією від від 16.09.2025 №.BOJ66B4DEL.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Суддя: Т.М.Вдовиченко