Справа № 177/2053/25
Провадження № 2/177/1295/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

24 вересня 2025 року

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Суботіної С. А.

за участі: секретаря Ференц Я. З.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в м. Кривому Розі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом та встановлення факту родинних відносин зі спадкоємцем,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 , адвокат Найдьонова Н.В., звернулася до суду 30.07.2025 із позовом, уточнивши його 04.08.2025, у якому просила встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_3 ; визнати поважною причину пропуску ОСОБА_1 строку для прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_3 та визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_3 , тривалістю два місяці, із дати набрання рішенням законної сили.

Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_3 . Після її смерті залишилося спадкове майно житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Вказане домоволодіння придбане 24.11.1994 батьками позивача. Батько позивача ОСОБА_4 , за життя склав заповіт, яким заповів належне йому майно доньці - ОСОБА_1 . Оскільки на момент складання заповіту позивач була неповнолітньою, про його наявність дізналася лише після смерті матері, коли розбирала документи, що залишилися в житлі. Також, позивач має право прийняти спадщину після смерті матері, до складу якого входить належна їй 1/2 частка придбаного будинку. Звернувшись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, ОСОБА_1 отримала відмову у зв`язку з пропуском 6-місячного строку для подання заяви про прийняття спадщини та у зв`язку з відсутністю доказів родинних відносин зі спадкодавцем. Так, у свідоцтві про народження ОСОБА_1 , її дошлюбне прізвище було вказано як « ОСОБА_5 », у свідоцтві про шлюб « ОСОБА_5 », у свідоцтві про смерть матері « ОСОБА_5 », у свідоцтві про смерть батька « ОСОБА_5 », що унеможливлює встановлення факту родинних відносин між позивачем та її батьками. Також, нотаріус зазначила, що на момент купівлі будинку батьки позивача перебували в зареєстрованому шлюбі, відповідно, мати мала частку у спадковому майні батька ОСОБА_4 . Через розбіжності в написанні прізвища позивача та її батьків, встановлення факту родинних відносин неможливе в позасудовому порядку та має істотне значення для забезпечення реалізації спадкових прав ОСОБА_1 . Другим спадкоємцем за законом є брат позивача ОСОБА_2 , який на прийняття спадщини не претендує, до нотаріуса до цього часу не звертався. Поважність причини пропуску визначеного законом строку для звернення до нотаріуса після смерті матері позивач пояснює тим, що в період з березня по квітень 2025 року вона хворіла, а також те, що виїхала за межі міста через військову агресію РФ проти України, активні бойові дії та обстріли м. Кривого Рогу. На переконання позивача обставини пропуску строку звернення до нотаріуса є достатньо поважними та просить суд надати їй додатковий строк два місяці для звернення з заявою про прийняття спадщини після смерті матері.

Ухвалою суду від 05.08.2025 позов прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження із призначенням підготовчого засідання, задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів.

Від Шостої криворізької державної нотаріальної контори 15.08.2025 надійшла копія спадкової справи №135/2026, на виконання ухвали від 05.08.2025 в частині витребування доказів (а.с.52-64).

Правом на участь у судовому засіданні сторони не скористались, подавши, кожен окремо, заяви про розгляд справи без їх участі.

Представник позивач пред`явлені вимоги підтримала, просила їх задовольнити, із підстав та мотивів, наведених у позові.

Відповідач ОСОБА_2 направив суду заяву про визнання позову, просив розглядати справу за його відсутності.

Відповідно до ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитись від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження по справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У раз визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України, у випадку визнання відповідачем позову суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження.

У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши письмові матеріали справи, дослідивши докази в їх сукупності, встановивши правовідносини, що виникли між сторонами, суд дійшов до такого висновку.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 , яке викладено російською мовою, « ОСОБА_6 » (мовою оригіналу), ІНФОРМАЦІЯ_2 , та « ОСОБА_7 » (мовою оригіналу), ІНФОРМАЦІЯ_3 , 26.05.1984 уклали шлюб, після якого дружина змінила прізвище на « ОСОБА_5 » (а.с.12).

Виконавчим комітетом Христофорівської селищної ради Криворізького району Дніпропетровської області зроблено актовий запис № 7 про те, що ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася « ОСОБА_8 » (мовою оригіналу), батьками якої є « ОСОБА_6 » (мовою оригіналу) та « ОСОБА_9 » (мовою оригіналу), що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , видане російською мовою (а.с.10).

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 , ОСОБА_8 після укладення шлюбу з ОСОБА_10 змінила прізвище на « ОСОБА_11 » (а.с.11).

Як вбачається з договору купівлі-продажу житлового будинку від 24.11.1994, ОСОБА_4 придбав житловий будинок із господарськими будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Договір зареєстрований у Криворізькому БТІ 24.08.2000 (а.с.30).

За відомостями, наданими КП «Криворізьким РБТІ», право власності на об`єкт нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстроване на ім`я « ОСОБА_6 » (російською мовою) на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 24.11.1994 Христофорівською селищною радою народних депутатів Криворізького району Дніпропетровської області (а.с.14).

За життя ОСОБА_4 склав заповіт, посвідчений 06.10.1998 секретарем виконкому Христофорівської селищної ради Криворізького району Дніпропетровської області, яким все належне йому майно заповів своїй доньці ОСОБА_8 (а.с.15).

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , а ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвами про смерть серії НОМЕР_4 та НОМЕР_5 , відповідно (а.с.16, 32).

Із метою оформлення спадкових прав після смерті матері, ОСОБА_1 звернулася 14.05.2025 до державного нотаріуса Шостої криворізької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом, на підставі чого нотаріусом заведена спадкова справа № 135/2025, номер у Спадковому реєстрі 74070672 (а.с.53, 59 зворот).

Нотаріусом, згідно з ч. 4 гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, перевірено наявність підстав для закликання до спадкування за законом осіб, які подали заяви про видачу свідоцтва. При цьому, згідно з повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян вбачаються розбіжності в написанні прізвища « ОСОБА_5 » та « ОСОБА_5 » у свідоцтвах про смерть, народження та шлюб як ОСОБА_1 так і її батьків (а.с.54 зворот-56, 57-58, 60 зворот 61 зворот, 62-63).

Постановою державного нотаріуса Шостої криворізької державної нотаріальної контори від 14.05.2025, ОСОБА_1 відмовлено у вчиненні нотаріальної, оскільки спадкоємцем пропущено 6-місячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини та у зв`язку з відсутністю доказів постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Окрім того, спадкоємцем не надано доказів родинних відносин зі спадкодавцем та доказів шлюбних відносин між спадкодавцем та її чоловіком (а.с.34).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Окрім того, відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутись до суду за захистом своїх прав за правилами позовного провадження в рамках вирішення цивільно-правового спору. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів.

Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Як передбачено ч. ч. 1, 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 Кодексу він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Із системного аналізу вказаних положень законодавства слідує, що право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у 6-місячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Таким чином, строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , почав відлік відповідно з дати її смерті та закінчився 19.04.2025.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. ст. 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Позивач 14.05.2025 звернулася до Шостої криворізької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом після матері ОСОБА_3 та отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Так, за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження позивача, дошлюбне прізвище ОСОБА_1 зазначено як « ОСОБА_5 », а за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб батьків позивача, їх прізвище вказано « ОСОБА_5 ». За даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть батька позивача, його прізвище зазначено « ОСОБА_5 », а про смерть матері позивача, її прізвище вказано як « ОСОБА_5 » (а.с.55-56, 57-58, 61, 62-63).

Аналогічні розбіжності у написанні прізвища « ОСОБА_5 » та « ОСОБА_5 » містяться у наданих до позовної заяви свідоцтвах про народження, шлюб та смерть. Окрім того, у свідоцтві про шлюб серії НОМЕР_3 дошлюбне прізвище позивача вказано як « ОСОБА_5 ». У заповіті прізвище заповідача ОСОБА_4 та дошлюбне прізвище спадкоємця ОСОБА_1 вказано як « ОСОБА_5 » (а.с.10, 11, 12, 15, 16, 32).

На запит позивача, експертом Українського бюро лінгвістичних експертиз надано висновок від 23.05.2025 № 056/698-n, згідно з яким, прізвище « ОСОБА_5 » українського походження. Субнормативний український запис « ОСОБА_5 » виник при міжмовних перетвореннях через посередництво російського запису і графічно відтворює просторічну вимогу цього прізвища, що є типовою девіацією в практиці документування в умовах українсько-російської міжмовної взаємодії. У документах, наданих експерту, українські записи прізвища « ОСОБА_5 » та « ОСОБА_5 » є ідентичними.

За аналізом наданих документів та співставленням даних у них, суд приходить до висновку, що наявні в них розбіжності в написанні прізвища позивача та її батьків: « ОСОБА_5 » та « ОСОБА_5 »,зумовлені особливостями перекладу прізвища з російської на українську мову.

За встановлених судом обставин, суд приходить до висновку про доведеність факту родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме, що ОСОБА_3 є матір`ю ОСОБА_1 .

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Строк для прийняття спадщини є преклюзивним і з його спливом право на прийняття спадщини припиняється. Додатковий строк для прийняття спадщини може бути встановлено судом у виняткових випадках у разі доведення позивачем тієї обставини, що у нього були непереборні обставини, за яких він був позбавлений можливості подати заяву про прийняття спадщини. Подання заяви про прийняття спадщини є обов`язком спадкоємця, який має намір прийняти спадщину. Невиконання обов`язку або незнання про нього не звільняє позивача від відповідного обов`язку і не надає йому жодних переваг.

При цьому, до уваги суду повинні братися переважно письмові докази - довідки медичних установ про стан здоров`я та проходження курсу лікування, довідки про перебування особи у відрядженні чи за межами України, інші довідки, акти, листування, що містять відомості про обставини, які перешкоджали зверненню спадкоємця до нотаріальної контори у встановлені строки.

Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини вважаються причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини, а саме: тривала хвороба спадкоємця; перебування спадкоємця тривалий час за межами України; відбування покарання в місцях позбавлення волі; необізнаність спадкоємця про наявність заповіту; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємця на строковій службі у складі Збройних Сил України; тощо (подібні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 26.06.2019 у справі № 565/1145/17, від 11.03.2021 у справі № 638/17145/17, 25.01.2023 у справі № 676/47/21).

Також, судами не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як: юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини; необізнаність особи про наявність спадкового майна; похилий вік; непрацездатність; встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю); невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину; відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини; несприятливі погодні умови; перебування у депресії у зв`язку зі смертю спадкодавця (постанова Верховного Суду від 20.01.2021 у справі № 752/11156/18-ц).

На підтвердження поважності пропуску строку звернення з заявою про прийняття спадщини позивач посилається на те, що в період з березня по квітень 2025 року вона хворіла, а також те, що виїхала за межі міста через військову агресію РФ проти України, активні бойові дії та обстріли м. Кривого Рогу.

Загальновідомим є факт, що Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 введено в Україні воєнний стан через військову агресію РФ проти України, строк дії якого неодноразово продовжувався та є чинним дотепер.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач із 2013 зареєстрована у м. Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області, де продовжує проживати (а.с.9).

Відповідно до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства розвитку громад та територій України 28.02.2025 № 376, територія міста Кривого Рогу Дніпропетровської області не відноситься до територій можливих бойових дій.

Попри війну в Україні, на підконтрольній території, у тому числі й Криворізькому районі Дніпропетровської області, із 24.02.2022 продовжують діяти всі державні органи та інші органи, яким делеговано функції державних органів, у тому числі державні та приватні нотаріуси.

На даний час, на території Криворізького району Дніпропетровської області не ведуться активні бойові дії, що свідчить про те, що поточна ситуація в області є стабільною, а тому, сам факт введення на території України воєнного стану не є тією достатньою підставою для надання додаткового строку для прийняття спадщини.

Також, однією з причин пропуску строку, позивач зазначає про свій хворобливий стан здоров`я з березня по квітень 2025 року.

На підтвердження даної обставини позивачем надано документи з результатами лабораторних досліджень та призначення лікаря, датовані березнем 2025 року (а.с.21-23).

Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Так, в п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 за №7 визначено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Крім того, як слідує з правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постановах у справах № 6-85цс12 від 26.09.2012 та № 6-1486цс15 від 04.11.2015 правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані у випадку одночасної наявності двох обов`язкових умов: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними.

На підставі ст. 12 ЦПК України, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства та захисту права, повинен сприяти учасникам цивільних правовідносин, які звернулися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у реалізації ними цих прав, у тому числі спадкових.

Наведена позивачем причина пропуску строку для прийняття спадщини, пов`язана зі станом здоров`я, який є незадовільним, що підтверджується медичною документацією, суд визнає поважною, тому, на підставі ч. 3 ст. 1272 ЦК України, приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та визначення їй додаткового строку тривалістю два місяці, що буде достатнім для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , який слід обчислювати з дня набрання рішенням суду законної сили.

Надання спадкоємцеві додаткового строку для прийняття спадщини, за відсутності спадкового спору стосовно прийняття спадкового майна, є підставою для оформлення за спадкоємцем спадкових прав у встановленому законом порядку.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 141, 200, 206, 258, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом та встановлення факту родинних відносин зі спадкоємцем, задовольнити.

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме, що ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_3 .

Визначити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_6 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 ) додатковий строк тривалістю 2 (два) місяці для подання нею заяви про прийняття спадщини в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Додатковий строк тривалістю 2 (два) місяці обчислювати з дня набрання рішенням суду законної сили.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 (тридцяти) днів з дня складення його повного тексту.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 26.09.2025

Суддя: