Справа №705/7217/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.09.2025 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі головуючого судді Біднини О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача 50 000 грн. моральної шкоди. В обґрунтування вимог зазначає, що проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 на посаді командира відділення десантно-штурмового взводу 2 десантно-штурмової роти з 15.10.2010 по 03.04.2019. Військова частина НОМЕР_2 входить до складу в/ч НОМЕР_1 ( НОМЕР_3 окрема десантно-штурмова бригада), тобто грошове забезпечення нараховує в/ч НОМЕР_1 . Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 09.05.2024 у справі № 580/2463/24 визнано протиправною бездіяльність в/ч НОМЕР_1 щодо невиплати позивачу в повному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 до 03.04.2019 включно із застосуванням щомісячної індексації різниці в розмірі 4053,87 грн. відповідно до абзаців 3,4,5,6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078.Позивач вважає, що невиплатою в повному розмірі індексації грошового забезпечення на протязі 82 місяців йому була завдана моральна шкода в розмірі 50 000 грн. У зв`язку із вчиненням відповідачем протиправних дій, невиконання ним умов трудових договорів, та безпідставного систематичного порушення його прав, позивач вважає, що йому завдано моральної шкоди, що підлягає відшкодуванню відповідно до ст.ст. 23, 216 ЦК України та яка полягає у наступному: у спричиненому йому тяжкому психологічному шоці у момент, коли він дізнався про звільнення; в переживаннях з приводу розуміння цілковитої незаконності дій та тверджень відповідача, що передували невиконання ним своїх зобов`язань; у нехтуванні відповідачем його законних прав на відпустку, заробітну плату за договором; у незаконності дій відповідача щодо невиконання умов договору стосовно оплати праці, починаючи із грудня 2016 по дату його звільнення. За кожен місяць порушення права на вчасну виплату в повному розмірі індексації грошового забезпечення позивач оцінює у розмірі мінімальної заробітної плати на січень 2024. Тому позивач вважає, що йому необхідно виплатити моральну шкоду у розмірі 50 000грн.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 12.03.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

17.04.2025 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування своїх заперечень представник зазначив, що на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 09.05.2024 у справі № 580/2463/24 позивачу була нарахована індексація грошового забезпечення за період з 01.03.2018 до 03.04.2019, що підтверджується розрахунком суми, необхідної для виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 09.05.2024 у справі № 580/2463/24. Представник вказує, що Військова частина НОМЕР_1 здійснила дії для виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 09.05.2024 у справі № 580/2463/24 та не може виконати зазначене рішення через незалежні від неї обставини, оскільки з липня 2024 року по теперішній час за кодом видатків бюджету 2800 "Інші поточні видатки" у військової частини НОМЕР_1 відсутні кошти для виконання судових рішень, в тому числі рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 09.05.2024 у справі № 580/2463/24. Отже, на теперішній час військова частина НОМЕР_1 добровільно виконала судове рішення в частині нарахування сум для виплати позивачу, проте всі подальші дії щодо виконання судового рішення в частині виплати коштів не залежать від Військової частини НОМЕР_1 , а залежать від фактичного надходження бюджетних коштів через Державну казначейську службу України на рахунки Військової частини НОМЕР_1 . Лише після надходження коштів, замовлених шляхом подання заявки-розрахунку вищому командуванню, здійснюється їх виплата шляхом формування платіжної інструкції для зарахування на банківський рахунок позивача. Таким чином, на переконання представника, для Військової частини НОМЕР_1 існують обставини, які не залежать від такої щодо виконання іншої частини судового рішення в частині виплати вже нарахованих коштів. Для виконання судового рішення в частині виплати коштів компенсації необхідне надходження замовлених бюджетних коштів на рахунки частини. Крім того, представник вказує, що позивач не надає доказів наявності моральної шкоди та її розміру, а також доказів, які підтверджують наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправним діянням. На переконання представника, вказані вище обставини виключають цивільно-правову відповідальність та підстави для відшкодування моральної шкоди та є підставою для відмови в позові в зв`язку з його недоведеністю та необґрунтованістю (а.с. 52-55).

Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

З урахуванням викладеного, відсутності правових підстав для призначення розгляду справи в судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 09.05.2024 у справі №580/2463/24 визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 в повному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 до 03.04.2019 включно із застосуванням щомісячної індексації різниці в розмірі 4053,87 грн., відповідно до абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078; зобов`язано Військову частину НОМЕР_4 і виплатити ОСОБА_1 щомісячну індексацію-різницю грошового забезпечення в сумі 4053,87 грн. за період з 01.03.2018 до 03.04.219 включно відповідно до абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, з урахуванням раніше виплачених сум (а.с. 24-27).

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.09.2024 рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 09.05.2024 залишено без змін (а.с. 28-31).

Порядок відшкодування моральної шкоди у сфері трудових відносин регулюється статтею 237-1 КЗпП України, яка передбачає відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Зазначена норма закону містить перелік юридичних фактів, що складають підставу виникнення правовідносин щодо відшкодування власником або уповноваженим ним органом завданої працівнику моральної шкоди. Так підставою для відшкодування моральної шкоди є факт порушення прав працівника у сфері трудових відносин, яке призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Встановлене Конституцією та законами України право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб.

У пункті 13 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (із відповідними змінами) судам роз`яснено, що відповідно до статті 237-1КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконне звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Таким чином, захист порушеного права у сфері трудових відносин забезпечується як відновленням становища, яке існувало до порушення цього права (наприклад, поновлення на роботі), так і механізмом компенсації моральної шкоди, як негативних наслідків (втрат) немайнового характеру, що виникли в результаті душевних страждань, яких особа зазнала у зв`язку з посяганням на її трудові права та інтереси. Конкретний спосіб, на підставі якого здійснюється відшкодування моральної шкоди обирається потерпілою особою, з урахуванням характеру правопорушення, його наслідків та інших обставин (статті 4,5,13 ЦПК України).

КЗпП України не містить будь-яких обмежень чи виключень для компенсації моральної шкоди в разі порушення трудових прав працівників, а стаття 237-1цього Кодексу передбачає право працівника на відшкодування моральної шкоди у обраний ним спосіб, зокрема, повернення потерпілій особі вартісного (грошового) еквівалента завданої моральної шкоди, розмір якої суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань, їх тривалості, тяжкості вимушених змін у її житті та з урахуванням інших обставин.

Отже, компенсація завданої моральної шкоди не поглинається самим фактом відновлення становища, яке існувало до порушення трудових правовідносин, шляхом поновлення на роботі, а має самостійне юридичне значення.

За наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, тобто невиплати в повному обсязі індексації грошового забезпечення, що доведено преюдиційним судовим рішенням в адміністративній справі (у даному випадку це рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 09.05.2024 у справі №580/2463/24), та згідно з ч. 4 ст. 82ЦПК України не підлягає доведенню, відшкодування моральної шкоди на підставі статті 237-1 КЗпП України здійснюється в обраний працівником спосіб, зокрема у вигляді одноразової грошової виплати.

Зазначена актуальна правова позиція висловлена ВСУ у постанові від 25.04.2012 у справі №6-23цс12. Її також підтримано практикою ВС у справі №640/14909/16ц постанова від 19.12.2018.

Таким чином, суд приходить до висновку про порушення законних прав позивача, який полягає у незаконній невиплаті позивачу в повному розмірі індексації грошового забезпечення, що призвело до моральних страждань, втрати ним нормальних життєвих зв`язків і вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя та поновлення порушеного права, зокрема, у спосіб звернення до адміністративного суду та до суду загальної юрисдикції в даній справі.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.9 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

З огляду на природу інституту відшкодування моральної шкоди, цілком адекватними і самодостатніми критеріями визначення розміру належної потерпілому компенсації є морально-правові імперативи справедливості, розумності та добросовісності.

Враховуючи, що судом встановлені обставини порушення прав позивача відповідачем, що для відновленого порушеного права та для організації свого життя позивач змушений був докладати додаткових зусиль, суд вважає наявними підстави для задоволення позовних вимог про відшкодуванням моральної шкоди.

Крім того, безпідставним є посилання представника відповідача на відсутність бюджетних коштів для виконання відповідачем свого зобов`язання, оскільки це не може бути підставою для відмови у захисті порушеного права.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 18.04.2018 року у справі № 743/1216/17.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди не визначений на законодавчому рівні, він визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

При цьому суд не може погодитися з доводами позивача у справі про те, що розмір відшкодування завданої йому моральної шкоди має визначатися, виходячи з розміру мінімальної заробітної плати за кожен місяць невиплати відповідної індексації грошового забезпечення, адже нормами законодавства не передбачено зв`язку між величиною мінімальної заробітної плати та розміром відшкодуванням особі її моральних страждань, які виникли з вини іншого учасника правовідносин. На переконання суду вказана позивачем сума не буде належним чином відповідати вимогам розумності та справедливості, у тому числі, враховуючи факт відновлення його прав рішенням суду в адміністративній справі, в якій вирішувалося питання про виплату індексації грошового забезпечення та розмір відповідних виплат.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд врахувавши конкретні обставини справи, характер та обсяг страждань, яких зазнав позивач, характер немайнових втрат, зокрема, враховано тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, та вважає справедливим визначити суму компенсації у розмірі 5 000,00 грн.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 121,12 грн. судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог, від сплати якого відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений при зверненні до суду.

Керуючись ст.ст. 5, 12-13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 272-273, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 5 000 грн. в якості відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 121,12 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 .

Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_6 .

Суддя: О.В. Біднина