Справа № 626/2045/25
Провадження № 2/626/793/2025
11.09.2025 року м. Берестин
Берестинський районний суд Харківської області у складі:
головуючої судді Бєлостоцької О.В.,
при секретарі Івашкіній Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Відповідачем у справі були здійснені заходи, спрямовані на визнання боргу, а саме: проведена часткова сплата по вищезазначеному кредитному договору на суму: 4 566,38 грн 03.10.2024 року, на суму 4 246,38 грн 15.10.2024 року та на суму 3 607,02 грн. 25.10.2024 року.
ОСОБА_1 свої зобов`язання за кредитним договором № 13.09.2024-100000838 від 13.09.2024 року належним чином не виконав, у зв`язку з чим, станом на дату позовної заяви, утворилась заборгованість у розмірі 35 194 гривні 64 копійки, чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр».
Розмір заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 13.09.2024-100000838 від 13.09.2024 становить 35 194 гривні 64 копійки, яка складається із заборгованості за основним боргом 14 779 гривень 07 копійок; заборгованості за процентами 14 495 гривень 57 копійок; заборгованості за неустойкою 5 920 гривень 00 копійок, яку позивач просить стягнути з відповідача на його користь разом із витратами, пов`язаними із сплатою судового збору в розмірі 2422 гривні 40 копійок.
Ухвалою судді Берестинського районного суду Харківської області від 17 липня 2025 року позовну заяву ТОВ «Споживчий центр» до ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі № 626/2045/25 за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, разом із позовною заявою подав клопотання, в якому просив розглянути справу за його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час і місце його проведення був належним чином повідомлений, причини неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.280, 281 ЦПК України.
З`ясувавши позицію представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Таким чином, 13.09.2024 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 13.09.2024-100000838, підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором Е722 у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію».
Відповідно до умов кредитного договору № 13.09.2024-100000838 від 13.09.2024 (надалі «Договір») Позичальнику надається Кредит на наступних умовах:
Реквізити належного Позичальнику електронного платіжного засобу для надання коштів Позичальнику за даним та наступними договорами: 5354-28XX-XXXX-2926.
Згідно із наданою позивачем довідкою-розрахунком про стан заборгованості за договором №13.09.2024-100000838 від 13.09.2024 року, відповідач має заборгованість за кредитним договором № 13.09.2024-100000838 від 13.09.2024 року у розмірі 35 194 гривні 64 копійки, що складається із: заборгованості за основним боргом 14 779 гривень 07 копійок; заборгованості за процентами 14 495 гривень 57 копійок; заборгованості за неустойкою 5 920 гривень 00 копійок; Проценти по кредиту нараховані за період з 13 вересня 2024 по 30 січня 2025 (а.с.8).
Наданий позивачем розрахунок заборгованості за кредитним договором № 13.09.2024-100000838 від 13.09.2024 року відповідачем ОСОБА_1 повністю або частково не спростований.
Відповідно до ч. 1 ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається в письмовій формі.
Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
Також, як вбачається із матеріалів справи оспорюваний договір укладений в електронній формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. В статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.
Враховуючи положення ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Також, відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис".
Нормою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Також, приписами ст. 12 цього Закону, передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
В силу ст.ст. 526, 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.
В силу ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки.
Оскільки відповідач ОСОБА_1 не виконав належним чином зобов`язань щодо повернення кредитних коштів за кредитним договором №13.09.2024-100000838 від 13.09.2024 рроку, внаслідок чого утворилась заборгованість, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за основним боргом 14 779 гривень 07 копійок, заборгованість за процентами 14 495 гривень 57 копійок, а всього - 29 274 гривні 64 копійки оскільки позовні вимоги в цій частині є законними та обгрунтованими.
Щодо позовних вимог про стягнення неустойки суд дійшов наступних висновків.
Частиною 1статті 549 ЦК Українипередбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Так, згідно з Указом Президента № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», в Україні з 5:30 24 лютого 2022 року строком на 30 діб було запроваджено воєнний стан, який неодноразово продовжувався і діє станом на теперішній час.
Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено пунктом 18 такого змісту: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)».
Відповідно до умов кредитного договору № 13.09.2024-100000838 в від 13.09.2024 року сторони узгодили сплату неустойки в розмірі 160 грн. 00 коп., що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання.
Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, із змісту кредитного договору № 13.09.2024-100000838, який укладено 13.09.2024 року, довідки - розрахунку заборгованості, неустойка в розмірі 5 920 грн 00 коп нарахована після 13.09.2024 року, тобто у період дії в Україні воєнного стану.
Враховуючи, що неустойка, яка передбачена кредитним договором № 13.09.2024-100000838 від 13.09.2024 року, нарахована у період дії в Україні воєнного стану, вона підлягає списанню кредитодавцем, тому позов в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача неустойки задоволенню не підлягає, оскільки нарахування та стягнення пені за невиконання кредитного зобов`язання в період дії воєнного стану суперечить вимогам закону.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати, пов`язані зі сплатою судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (83,18%) в розмірі 2014 гривень 95 копійок (а.с.6).
Керуючись ст.ст. 526, 527, 599, 612, 625, 1048, 1054 ЦК України, ст. ст. 4,19,259,263, 264, 265, 280-282 ЦПК України , -
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором №13.09.2024-100000838 від 13 вересня 2024 року, яка складається із заборгованості за основним боргом 14 779 гривень 07 копійок; заборгованості за процентами 14 495 гривень 57 копійок, а всього 29 274 (двадцять дев`ять тисяч двісті сімдесят чотири) гривні 64 копійки.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 2014 (дві тисячі чотирнадцять гривень 95 копійок.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складений 11 вересня 2025 року.

Суддя