Справа № 739/1406/25
Провадження № 2-о/739/47/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2025 року м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі: головуючого судді Іващенко І.К.,

секретаря судового засідання Шкурат О.Г.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника адвоката Костюченка В.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Новгород-Сіверський цивільну справу в порядки окремого провадження за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа: ОСОБА_3 , про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем станом на час відкриття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

11 липня 2025 року до Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області надійшла заява з додатками ОСОБА_2 , заінтересована особа: ОСОБА_3 , про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем станом на час відкриття спадщини.

Як на підставу своїх вимог зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_4 . Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входило належне їй нерухоме майно квартира АДРЕСА_1 .

На день смерті спадкодавця заявник, будучи зареєстрованим за іншою адресою, постійно проживав з матір`ю за адресою АДРЕСА_2 , отже вважає, що згідно з п.3 ст. 1268 ЦК України він прийняв спадщину.

Вказує, що факт спільного проживання його зі спадкодавцем на час відкриття спадщини підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов від 10 липня 2025 року, де вказано, що заявник проживав зі спадкодавцем з 2014 року, в тому числі і станом на час смерті спадкодавця. Також вказує що зазначений факт можуть підтвердити свідки виклик яких має вирішуватися після відкриття провадження у справі.

У зв`язку з відмовою нотаріуса видати заявнику свідоцтво про право на спадщину він вимушений звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання ОСОБА_2 разом із ОСОБА_4 , з метою оформлення права на спадкове майно.

В судовому засіданні заявник та його представник підтримали вимоги викладені в заяві та просили їх задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, про дату та час розгляду справи в суді була повідомлена належним чином, у відповідності до ч.8 ст. 128 ЦПК України.

В судовому засіданні було допитано свідка ОСОБА_5 , яка підтвердила факт постійного проживання з 2014 року включаючи день смерті ОСОБА_2 разом із своєю матір`ю ОСОБА_4 .

Суд, заслухавши позицію заявника, свідка, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши та дослідивши письмові докази по справі, які мають юридичне значення для її розгляду, вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , яка є матір`ю заявника ОСОБА_2 (свідоцтво серії НОМЕР_2 від 05.02.1974. (а.с. 6,7)

Згідно акту обстеження від 10.07.2025 року, який підписаний депутатом міської ради Лакозою Ю.В. у присутності свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про те, що ОСОБА_2 фактично з 2014 року та на день смерті його матері 25.03.2025 ОСОБА_4 проживав разом з нею за адресою: АДРЕСА_2 та вели спільне господарство. (а.с. 4)

Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно до вимогст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Таким чином, ст. 1268 ЦК України, для спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори.

Статтею 315 ЦПК України визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. Частиною другою даної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч.1ст.1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

За вказаних обставин, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, під час розгляду справи, знайшли підтвердження обставини, на які посилається заявник, і вони є такими, що дозволяють встановити факт постійного проживання ОСОБА_2 разом зі спадкодавцею ОСОБА_4 , на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 , приймаючи до уваги, що заявник позбавлений можливості здійснення права на спадкування в інший спосіб, окрім як встановлення у судовому порядку факту постійного проживання вищезазначених осіб, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 46-48, 223, 229, 247, 258, 259, 263-265, 293, 294, 315 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_2 , заінтересована особа: ОСОБА_3 , про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем станом на час відкриття спадщини- задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , постійно проживав зі спадкодавцею ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_2 станом на час відкриття спадщини.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: І.К. Іващенко