Справа № 203/5500/24
Провадження № 2/0203/278/2025
УХВАЛА

19 березня 2025 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська в залі суду в місті Дніпрі у складі:

головуючого судді Ханієвої Ф.М.,

за участю секретаря судового засідання Клімової Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Афоніна Олександра Вікторовича про закриття провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської митниці, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

04.10.2024 року через систему «Електронний суд» від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Афоніна Олександра Вікторовича до Кіровського районного суду міста Дніпропетровська надійшла позовна заява за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської митниці, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , про відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.10.2024 року, цивільну справу №203/5500/24, провадження №2/0203/2032/2024, було розподілено головуючому судді Ханієвій Ф.М., яка передана судді канцелярією суду 15.10.2024 року.

Ухвалою суду від 15 жовтня 2024 року було відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.

21.02.2025 року через систему «Електронний суд» до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Афоніна Олександра Вікторовича надійшла заява про закриття провадження у справі, у зв`язку з відмовою ОСОБА_1 від позову.

В обґрунтування своєї заяви представник позивача зазначив, що ОСОБА_1 відмовляється від позову та просить постановити ухвалу про закриття провадження у справі, а ним, як адвокатом, роз`яснені ОСОБА_1 встановлені законом наслідки відмови від позову у вигляді неможливості повторного звернення до суду із позовом між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Позивач та представник позивача у судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Представник відповідача та третя особа у судове засідання не з`явились, належним чином повідомлялись про дату, час та місце проведення судового засідання, причини неявки суду не повідомили, клопотань або заяв суду не надавали.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

З урахуванням положень ч. 3 ст. 211, ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд розглянув заяву представника позивача про закриття провадження у справі за відсутності учасників справи.

При цьому на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, ознайомившись із заявою, проаналізувавши норми ЦПК України, дійшов таких висновків.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Суд зазначає, що позивач скористався наданим йому законом правом на відмову від позову, тому його заява підлягає задоволенню.

Разом з тим, суд роз`яснює позивачу, що відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

З огляду на викладене вище, суд вважає за необхідне задовольнити заяву представника позивача та прийняти відмову позивача від позову, провадження в цивільній справі закрити.

Також суд зазначає, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 255 ЦПК України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Так, відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Порядок повернення судового збору регламентований, зокрема ст. 7 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VI та Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 року №787.

Відповідно до ч. 3, ч. 5 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

Проте, відповідно до п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір не справляється за подання: позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

Отже, позивач звільнений від сплати судового збору.

Суд, вирішуючи в ухвалі про закриття провадження у справі питання про розподіл судових витрат зі сплати судового збору, доходить висновку про відсутність таких підстав.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відмовою позивача від позову.

Керуючись ст. ст. 13, 255, 261, 263, 353 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Афоніна Олександра Вікторовича про закриття провадження у справі задовольнити повністю.

Прийняти відмову позивача ОСОБА_1 від позову до Дніпровської митниці, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , про відшкодування моральної шкоди.

Провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської митниці, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , про відшкодування моральної шкоди закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ф.М. Ханієва