Справа №333/5821/25
Провадження №2/333/3807/25
06 жовтня 2025 року м.Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
судді Варнавської Л.О.
за участю секретаря судового засідання Бабак З.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м.Запоріжжя, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Мрія» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості, -
До Комунарського районного суду м.Запоріжжя надійшла позовна заява від представника позивача ТОВ «КК «Мрія» - адвоката Нємної Т.І. до ОСОБА_1 , відповідно до якої просить суд стягнути з відповідача заборгованість з оплати послуг з управління багатоквартирним будинком АДРЕСА_1 за період з 01.06.2019 року по 31.07.2023 року у розмірі 8 384,16 грн., судовий збір у розмірі 3028 грн. та правничу допомогу у розмірі 1500 грн.
В обґрунтування позову зазначено, що рішенням Запорізької міської ради від 01.09.2017 року №520 «Про призначення управителів багатоквартирних будинків міста Запоріжжя», ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» було призначено управителем багатоквартирних будинків у м.Запоріжжя за об`єктом конкурсу (група будинків) АДРЕСА_2 . 06 вересня 2017 року між співвласниками багатоквартирного будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_1 («Замовник») та ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» («Управитель») було укладено договір № К-667 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком. Даний договір було укладено на виконання Рішення Запорізької міської ради від 01.09.2017 року №520. Позивач зазначає, що належним чином виконував свої зобов`язання за договором, що підтверджується відсутністю будь-яких претензій з боку відповідачів до якості отриманих послуг. Відповідач зі свого боку зобов`язання з оплати отриманих послуг виконували не належним чином, що призвело до виникнення заборгованості з оплати послуг з управління багатоквартирним будинком за період з 01.06.2019 року по 31.07.2023 року у розмірі 8 384,16 гривні.
Відповідач, як співвласник квартири, у відповідності до ч.4 ст.319, ст.322 ЦК України зобов`язаний утримувати належне йому майно та нести витрати, необхідні для збереження майна, та вживати всіх заходів, пов`язаних із забезпеченням належного стану майна. Вказані норми встановлюють презумпцію обов`язку власника нести всі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна. Такий обов`язок власника є похідним від належних йому як абсолютному володарю правомочностей володіння, користування та розпорядження майном
Ухвалою суду від 08.07.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розглядати дану справу за правилами спрощеного позовного провадження.
Представник позивача в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача, підтримала позовні вимоги, просила суд задовольнити їх в повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі.
Відповідач ОСОБА_1 повідомлений судом належним чином про дату, час та місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився та не повідомив суд про причини неявки. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідачів, повідомлених належним чином, відповідно до вимог ч.1 ст.280 Цивільно-процесуального кодексу України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч.2 ст.124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.
У відповідності з п.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.
Відповідно до ст.55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.
Згідно зі ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст.ст.12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності.
Згідно зі ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст.ст.76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до п.14 ч.1 ст.1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» управитель багатоквартирного будинку (далі - управитель) - фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб.
На підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком №К-667 від 06.09.2017 року ТОВ «КК «Мрія» надавало послуги з управління будинком співвласникам багатоквартирного будинку по АДРЕСА_1 .
Пунктом 5 Договору визначено, що Сторони вищевказаного договору погодились, що Замовник сплачує за надані Управителем послуги щомісяця додатково до встановленого тарифу на послуги для житлових та нежитлових приміщень, розташованих на 1, 2 та вище поверхах будівлі 3,33 гривні на місяць за 1 кв.м загальної площі житлового (або нежитлового) приміщення у Об`єкті, яке перебуває у власності або користуванні кожного зі Співвласників.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.5 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належить житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком.
Відповідно до п.12 ч.1 ст.1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» послуга з управління багатоквартирним будинком - результат господарської діяльності суб`єктів господарювання, спрямованої на забезпечення належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території відповідно до умов договору.
Згідно умов вказаного вище договору управитель - ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» зобов`язалося надавати Замовнику послуги з управління будинком та об`єктів благоустрою, що розташовані на прибудинкових територіях для забезпечення їх сталого функціонування відповідно до цільового призначення, збереження їх споживчих властивостей та організації забезпечення потреби власників (співвласників, орендарів, наймачів) окремих житлових і нежитлових приміщень у своєчасному отриманні житлово-комунальних послуг відповідної якості, а Замовник, в свою чергу, надав право управителю відраховувати належну йому плату від загальної суми оплати за житлово-комунальні послуги, а також відшкодовувати здійснені ним необхідні витрати, пов`язані з управлінням об`єктом.
Представником позивача, відповідно до вимог позовної заяви, заявлено про стягнення заборгованості за період з 01.06.2019 року по 31.07.2023 року у розмірі 8384,16 грн.
Згідно наданого розрахунку заборгованості з оплати послуг з управління багатоквартирним будинком вбачається, що за період з 01.06.2019 року по 31.07.2023 року за послугу з управління будинком ТОВ «КК «Мрія» було нараховано 8384,16 грн. В період зазначений позивачем жодних сплат відповідач ОСОБА_1 не здійснив.
«01» серпня 2023 року вказаний договір було розірвано (копія договору № 193/У-2022/Р від 17.07.2023року про розірвання додається).
Згідно із частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням.
Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням.
З огляду на викладене слід дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, в якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги.
На підставі ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ст.322 ЦК власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
З матеріалів справи вбачається, що в квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_3 зареєстрований та проживає ОСОБА_1 . Особовий рахунок № НОМЕР_1 було також оформлено на ім`я - ОСОБА_1 . Відповідач споживав послуги, що надавались ТОВ «КК «МРІЯ». Між позивачем та Відповідачем встановлювалися зобов`язальні правовідносини з приводу утримання будинку та прибудинкової території. Згідно інформації, наданої Запорізькою міською радою під час призначення управителем багатоквартирних будинків у м. Запоріжжя - ТОВ «КК «Мрія» за вказаною адресою, загальна площа Об`єкту нерухомості - квартири АДРЕСА_4 становить 45,19 м2.
Таким чином суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.
Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 та п.2 ч.5 ст.265 ЦПК України під час ухвалення судового рішення суд вирішує питання про розподіл судових витрат. Згідно з ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Частинами 1, 2 ст.141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При подачі позову позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 3028 грн., які слід стягнути на користь позивача.
Стосовно витрат на правничу допомогу, суд зазначає таке.
Відповідно до вимог ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Правову допомогу при зверненні до суду з позовною заявою позивачу надавала адвокат Нємна Тетяна Ігорівна, з якою укладено договір про надання правничої допомоги №65-25 від 01.01.2025 року.
Відповідно до витягу з акту №49 від 19.05.2025 року позивачем КК «Мрія» було сплачено на рахунок адвоката послуги надані адвокатом відповідно до Договору №65-25 від 01.11.2025 року у погодженому розмірі 1500 грн.
Частиною 3 ст.141 ЦПК України визначено критерії, які враховує суд при розподілі судових витрат, зокрема, суд має оцінити обґрунтованість таких витрат та пропорційність їх до предмету спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін.
Відповідач не скористався своїм правом заявити клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, так як судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача
Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 141, 206, 211, 261, 264, 265, 354ЦПК України, суд -
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Мрія» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на поданні заяви про його поновлення якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.
Повний текст рішення складено 06.10.2025 року.
Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя Л.О. Варнавська