Справа № 698/641/25
Провадження № 2/698/335/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2025 р. Калинопільський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Баранова О.І.,

секретаря Пугачовської Т.І.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ТОВ «Фінпром Маркет» звернулось до суду з вказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 19.02.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання коштів у кредит №73185838 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 Закону України «Про електронну комерцію». За умовами договору позивач надав відповідачу грошові кошти у розмірі 5000,00 грн. на строк 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 0,750 %, які нараховуються щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту складає 15,00% від суми наданого кредиту, що в грошовому еквіваленті складає 750,00 грн.

Відповідач не виконував взяті на себе зобовязання згідно Договору, що спричинило виникнення простроченої заборгованості.

26.06.2025 року ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» таТОВ «Фінпром Маркет`уклали договір Факторингу №26/06/25 від 26.06.2025 року, за умовами якого Позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором кредиту № 73185838 від 19.02.2025 року.

Згідно п. 1.1. договору факторингу, всі права грошової вимоги (боргових зобов`язань) клієнта за договорами позики до боржників щодо погашення заборгованостей, які виникли на підставі договорів позики, та підтверджуються документацією, а також інші права вимоги за договорами позики, які клієнтом відступаються факторові за цим договором.

Відповідно до Реєстру прав вимог від 26.06.2025 року до договору факторингу №26/06/25 від 26.06.2025 року ТОВ «Фінпром Маркет» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 16125,00 грн., яка складається з 5000,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 375,00 грн. заборгованості за відсотками, 750,00 сума заборгованості за комісією,10000,00 грн. - сума заборгованості за пенею/неустойкою. У зв`язку із вищенаведеним позивач змушений звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 29.07.2025 року постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України не надходило.

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення № 927, відповідач ОСОБА_1 , 02.08.2025 року особисто отримав ухвалу суду від 29.07.2025 року разом із позовною заявою та додатками, однак у встановлений судом строк відзиву до суду не подав, будь-яких клопотань чи заяв про неможливість подання відзиву у встановлений судом строк від відповідача не надходило.

Частиною 8 статті 178 ЦПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

За відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішив розглянути справу за наявними матеріалами справи. Водночас, суд враховує, що з моменту відкриття провадження у справі сплив достатній строк, для подання всіма учасниками справи своїх доводів, заперечень, відзивів, доказів тощо.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 19.02.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання коштів у кредит №73185838 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 Закону України «Про електронну комерцію». За умовами договору позивач надав відповідачу грошові кошти у розмірі 5000,00 грн. на строк 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 0,750 %, які нараховуються щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту складає 15,00% від суми наданого кредиту, що в грошовому еквіваленті складає 750,00 грн. У разі порушення відповідачем строків повернення кредиту (понадстрокове користування позикою) нараховується пеня в розмірі 4% на залишок заборгованості за тілом кредиту за кожен день понаднормового користування.

Відповідач взяті на себе зобов`язання згідно умов Договору кредиту не виконував, що спричинило виникнення простроченої заборгованості.

Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

В статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно- телекомунікаційних систем.

Положенням ч.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» передбачено, що правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.

Без попереднього погодження оферти договору кредиту та правил надання грошових коштів у кредит- укладання договору кредиту технічно не можливе.

26.06.2025 року ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінпром Маркет`уклали договір Факторингу №26/06/25 від 26.06.2025 року, за умовами якого Позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором кредиту № 73185838 від 19.02.2025 року.

Згідно п. 1.1. договору факторингу, всі права грошової вимоги (боргових зобов`язань) клієнта за договорами позики до боржників щодо погашення заборгованостей, які виникли на підставі договорів позики, та підтверджуються документацією, а також інші права вимоги за договорами позики, які клієнтом відступаються факторові за цим договором.

Відповідно до Реєстру прав вимог від 26.06.2025 року до договору факторингу №26/06/25 від 26.06.2025 року ТОВ «Фінпром Маркет» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 16125,00 грн., яка складається з 5000,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 375,00 грн. заборгованості за відсотками, 750,00 сума заборгованості за комісією, 10000,00 грн. - сума заборгованості за пенею/неустойкою.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства у встановлений строк.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Частиною 1 ст.1054 ЦК України встановлено що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Із розрахунку заборгованості по кредитному договору № 73185838 від 19.02.2025, встановлено, що відповідач ОСОБА_2 ухиляється від взятих на себе зобов`язань по сплаті кредитних платежів та відсотків за користування кредитом, а саме: не сплачує проценти за користування кредитом, не проводить погашення кредиту у строки, передбачені кредитним договором, його заборгованість за кредитним договором становить 16125,00 грн., з яких 5000,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 375,00 грн. заборгованості за відсотками, 750,00 грн. сума заборгованості за комісією, 10000,00 грн. - сума заборгованості за пенею/неустойкою.

Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

За положеннями п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, враховуючи положення вказаних статей, ТОВ «Фінпром Маркет» є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачем, відповідно до умов договору № 73185838 від 19.02.2025 року, що був укладений між первісним кредитором з ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 .

Враховуючи вищевикладене, із наявних матеріалів справи вбачається, що кредитором по виконанню зобов`язань боржника ОСОБА_1 за договором кредиту № 73185838 від 19.02.2025 року, відповідно до укладеного договору факторингу виступає позивач.

Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За ст.ст.525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

За ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У ч.1 ст.612 ЦК України вказано, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 ст.625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Оцінюючи дослідженні в ході розгляду справи докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми для прийняття рішення у справі по суті.

Відповідач в порушення умов кредитних договорів не виконав зобов`язання по сплаті кредиту та відсотків, в результаті чого по кредиту виникла заборгованість, а відтак відповідач порушив вимоги ст.ст.526, 530 ЦК України, відповідно до яких зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений договором строк.

Отже, враховуючи, що відповідач, взятих на себе кредитних зобов`язань належним чином не виконав, доказів, які б спростовували правильність складеного позивачем розрахунку заборгованості не надав, підстав для звільнення відповідача від обов`язку з повернення використаних ним кредитних коштів та відсотків у вказаному розмірі, або для зменшення вказаної суми боргу матеріали справи не містять, суд дійшов висновку про те, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у розмірі 6125,00 грн., яка складається із: заборгованості за основним боргом 5000,00 грн., заборгованості за відсотками 375,00 грн. та 750 грн. - заборгованості за комісією.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача неустойки (штрафу, пені), то суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Оскільки ОСОБА_1 уклав договір кредиту з ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" 19.02.2025 р, тобто у період дії в Україні воєнного стану, дія якого продовжена, то відповідно до п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України неустойка в розмірі 10000,00 грн. не підлягає стягненню з відповідача, а підлягає списанню позивачем.

Таким чином, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме: стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінпром Маркет» заборгованості в розмірі 6125,00 грн., яка складається із: заборгованості за основним боргом 5000,00 грн., заборгованості за відсотками 375,00 грн. та 750 грн. - заборгованості за комісією.

Щодо судових витрат суд зазначає наступне.

Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (ч. 2 ст. 137 ЦПК).

На підтвердження надання правничої допомоги, представником позивача надано договір №01-11/24 про надання правничої допомоги від 01.11.2024 року, акт приймання-передачі справ на надання правничої допомоги, витяг з акту №16-П приймання-передачі правничої допомоги з договором про надання правничої допомоги №01-11/24 від 01.11.2024 року, ордер на надання правничої (правової) допомоги, копію свідоцтва на заняття адвокатською діяльністю.

Враховуючи те, що позовні вимоги задоволено частково, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати на професійну правничу допомогу, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, у розмірі 1329 грн. (6125:16125 х3500).

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 2422, 40 гривень. Із наведеного слідує, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, пропорційно до задоволених позовних вимог, а саме в розмірі 920 грн. (6125:16125 х2422,40).

Керуючись ст.ст.4, 12, 13, 76-83, 141, 259, 263, 264, 265, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» заборгованість за договором позики № 73185838 від 19.02.2025 року в розмірі 6125 (Шість тисяч сто двадцять п`ять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» судові витрати на правничу допомогу, пропорційно до задоволених вимог, в розмірі 1329 (Одна тисяча триста двадцять дев`ять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» судові витрати по сплаті судового збору, пропорційно до задоволених вимог, в розмірі 920 (Дев`ятсот двадцять) гривень.

В іншій частині вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Черкаського апеляційного суду через суд першої інстанції. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий Баранов О.І.