____________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/3942/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.10.2025 року м. Одеса

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Скриль Ю.А.,

за участі секретаря судового засідання Остапчук О.Є.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» звернулось до Київського районного суду міста Одеси з позовною заявою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за Договором про надання кредиту від 04.09.2020 № 133941-ОД1-001 у розмірі 27815,48грн, з яких: 12 000,00 грн суми прострочених платежів по тілу кредиту, 15815,48 грн суми прострочених платежів по процентах, а також про стягнення судових витрат зі сплати судового збору розмірі 2422,40 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 04.09.2020 між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 укладений Договір про надання кредиту 133941-ОД1-001 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п. 1 Договору кредиту, ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 12 000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених цим Договором та Правилами надання споживчих кредитів. Згідно з умовами договору сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 1,1663297% за кожен день користування кредитом. Позивач свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало відповідачу грошові кошти в розмірі 12 000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку позичальника № НОМЕР_1 (номер якої вказав сам позичальник при заповненні анкети). До теперішнього часу відповідач свої зобов`язання за Договором про надання кредиту належним чином не виконав. Зважаючи на ті обставини, що ОСОБА_1 не виконує свої зобов`язання за Договором, та станом на 15.05.2025 у відповідача утворилась заборгованість у розмірі 27815,48 грн. З метою захисту свого порушеного права, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільна справа розподілена судді Скриль Ю.А.

Ухвалою судді від 13.06.2025 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін.

Вказаною ухвалою задоволено клопотання позивача та витребувано з АТ «АКЦЕНТ БАНК» відповідно інформацію та докази зарахування коштів та користування ними.

17.07.2025 на виконання ухвали суду від 13.06.2025 АТ «АКЦЕНТ БАНК» надало витребувані докази.

Копію ухвали про відкриття провадження у справі направлено за місцем реєстрації відповідача. Згідно з інформацією з Єдиного державного демографічного реєстру від 11.06.2025 № 1470188, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з Довідками про причину повернення АТ «Укрпошта», поштові відправлення повернулись на адресу суду з відмітками від 17.07.2025 та від 17.08.2025 «закінченням терміну зберігання».

Відповідач не подав до суду відзив на позовну заяву, або ж клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності відзиву на позов та заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов таких висновків.

Установлено, що 04.09.2020 між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 укладений Договір про надання кредиту № 133941-ОД1-001 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».

ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» 04.09.2020 направило ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти Договір № 133941-ОД1-001 про надання кредиту. Відповідач 04.09.2020 прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору про надання кредиту № 133941-ОД1-001 на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» направлено ОСОБА_1 через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор G3955, на номер телефону НОМЕР_2 (що зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), який був введений/ відправлений відповідачем.

Позивач свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало відповідачу грошові кошти в розмірі 12 000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку позичальника № НОМЕР_1 , що підтверджено інформацією з платіжного документа № 261634708, відповідно до якої відправник ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» на номер карти НОМЕР_3 перерахувала 04.09.2020 о 12:47 годині грошові кошти у розмірі 12000,00 грн, а також Випискою про рух коштів по рахунку, відкритого на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ), для обслуговування банківської кратки № НОМЕР_1 за період з 04.09.2020 по 25.12.2020.

Належність ОСОБА_1 банківської картки № НОМЕР_1 , на яку позивачем на виконання умов договору від 04.09.2020 № 133941-ОД1-001 здійснено перерахування кредитних коштів у розмірі 12000,00 грн, підтверджено інформацією з АТ «АКЦЕЕНТ БАНК» від 14.07.2025 № 20.1.0.0.0/7-20250704/0227, відповідно до якої на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) було емітовано платіжну картку № НОМЕР_1 , рахунок НОМЕР_5 .

До теперішнього часу ОСОБА_1 свої зобов`язання за Договором про надання кредиту від 04.09.2020 № 133941-ОД1-001 не виконав, кредитні кошти не повернув, що також підтверджено Розрахунком заборгованості за кредитним договором у гривні, здійсненим позивачем.

Відповідно до п. 1 Договору кредиту, ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 12 000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених цим Договором та Правилами надання споживчих кредитів. Згідно з умовами договору сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 1,1663297% за кожен день користування кредитом.

Термін дії договору до 25.12.2020, дата повернення кредиту 25.12.2020 (згідно з графіком платежів, зазначеним у пункті 3 договору).

Згідно з п. 1 Договору, процентна ставка в день 1,16632977%, фіксована.

Пунктом 2 Договору визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за Кредитом, нараховується на залишок заборгованості по Кредиту, наявної на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, в залежності від дотримання позичальником графіку платежів.

Пунктом 3 Договору встановлений графік платежів, які має здійснювати позичальник для належного виконання умов Договору.

Користування кредитом це можливість позичальника за плату правомірно не повертати кредитору борг (кредит) протягом певного періоду часу, погодженого сторонами кредитного договору. Припис абзацу другого ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України.

Вказаних вище висновків ВП ВС також дійшла у постановах від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 (пункти 53, 54) та від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16.

ВП ВС у постанові від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16 підкреслює, що зазначене в цьому розділі постанови не означає, що боржник не повинен у повному обсязі виконувати свій обов`язок за кредитним договором. Боржник не звільняється від зобов`язань зі сплати нарахованих у межах строку кредитування, зокрема до пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, процентів за «користування кредитом». Установлений кредитним договором строк кредитування лише визначає часові межі, в яких проценти за «користування кредитом» можуть нараховуватись, не скасовуючи при цьому обов`язок боржника щодо їх сплати.

Отже, якщо позичальник прострочив виконання зобов`язання з повернення кредиту та сплати процентів за «користування кредитом», сплив строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту не може бути підставою для невиконання такого зобов`язання.

Строк кредитування за Договором про надання кредиту від 04.09.2020 № 133941-ОД1-001 становить з 04.09.2020 по 25.12.2020.

Зважаючи на ті обставини, що ОСОБА_1 належним чином не виконав свої зобов`язання за Договором, у відповідача станом на 25.12.2020 (день закінчення строку кредитування) утворилась заборгованість за Договором про надання кредиту від 04.09.2020 № 133941-ОД1-001 у розмірі 27 815,48 грн, з яких: 12 000,00 грн сума прострочених платежів по тілу кредиту, 15815,48 грн сума прострочених платежів по процентах, що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості. Вказане вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованістю, після вказаної дати будь-які нарахування відсотків не здійснювалось.

Отже дані спірні правовідносини виникли з кредитного договору і позивач доводить в суді, що має місце неналежне виконання зобов`язань боржником.

Дані спірні правовідносини регулюються наступними нормами права.

За своєю правовою природою договір є правочином. Водночас, договір є й основною підставою виникнення цивільних прав та обов`язків (ст. 11 ЦК України).

Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

За нормою ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Згідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1 ст. 1078 ЦК України).

Статтею 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник зобов`язаний вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до частини 1 статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно положень статті 527ЦКУкраїни,боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор-прийняти виконання особисто,якщо інше не встановлено договором або законом,не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.

Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до положень частини 1 статті 629 ЦК України,договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно положень статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до положень статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 1 статті 1050 ЦК України, визначено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625цього Кодексу.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

У разі порушення зобов`язання відповідно до ст. 611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частиною 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Згідно з вимогами ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, з урахуванням встановлених обставин справи, оцінки наданих суду доказів з точки зору їх належності, допустимості, достатності та достовірності, суд дійшов висновку про доведення позивачем позовних вимог щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 27815,48 грн.

Відповідно до ст.81 ЦПК України,кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Згідно ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Отже, з урахуванням встановлених обставин справи, оцінки наданих суду доказів з точки зору їх належності, допустимості, достатності та достовірності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Щодо вимоги позивача про стягнення судових витрат

Відповідно до частини першої статті 141ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, ураховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, судовій збір у сумі 2422,40 грн необхідно стягнути з відповідача.

Керуючись ст.ст.49, 141, 223, 247, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» заборгованість за Договором про надання кредиту від 04.09.2020 № 133941-ОД1-001 в розмірі 27815 (двадцять сім тисяч вісімсот п`ятнадцять) гривень 48 копійок, що складається з: 12000,00 грн суми прострочених платежів по тілу кредиту, 15815,48 суми прострочених платежів по процентах.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА», , адреса: м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26, офіс 411, індекс 01133.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Рішення підписане 02.10.2025.

Суддя Ю. А. Скриль