ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7707/25 Справа № 199/4593/25 Суддя у 1-й інстанції - Руденко В. В. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Городничої В.С.,

суддів: Петешенкової М.Ю., Красвітної Т.П.,

за участю секретаря судового засідання Сахарова Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 , на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпра від 09 червня 2025 року про відмову у виправленні описки в ухвалі Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра від 06 травня 2025 року у складі судді Руденко В.В. по справі № 199/4593/25 за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської філії Товариства з обмеженою відповідальністю Газорозподільні мережі України, ОСОБА_2 , треті особи Акціонерне товариство Оператор газорозподільної системи Дніпрогаз, Товариство з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз України про захист прав споживача шляхом припинення бездіяльності, визнання недійсним та скасування акту інвентаризації, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2025 року ОСОБА_1 звернувся через суд з позовом, пред`явленим до Дніпровської філії ТОВ Газорозподільні мережі України, ОСОБА_2 , визначивши третіми особами АТ Оператор газорозподільної системи Дніпрогаз, ТОВ Газопостачальна компанія Нафтогаз України, на предмет захисту прав споживача шляхом припинення бездіяльності, визнання недійсним та скасування акту інвентаризації, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 06 травня 2025 року у задоволенні заяви позивача про забезпечення доказів відмовлено.

У травні 2025 року позивач звернувся до суду із заявою про виправлення описки в ухвалі Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 06 травня 2025 року, якою у задоволенні заяви позивача про забезпечення доказів відмовлено, наголосивши, що судом першої інстанції невірно зазначено, що ухвала суду оскарженню не підлягає, тоді як за ст. 116 ЦПК України забезпечення доказів та відмова у їх забезпеченні підлягає оскарженню окремо від рішення суду у справі. Просив виправити описку щодо оскарження ухвали.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпра від 09 червня 2025 року про відмову у виправленні описки в ухвалі Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра від 06 травня 2025 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської філії ТОВ Газорозподільні мережі України, ОСОБА_2 , треті особи АТ Оператор газорозподільної системи Дніпрогаз, ТОВ Газопостачальна компанія Нафтогаз України про захист прав споживача шляхом припинення бездіяльності, визнання недійсним та скасування акту інвентаризації, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди, відмовлено (а.с. 66 Том ІІ).

Ухвала суду мотивована тим, що це не є опискою, в розумінні ст. 269 ЦПК України. Разом з цим суд першої інстанції зазначив, що оскільки ст. 353 ЦПК України містить перелік ухвал суду, на які можуть бути подані скарги окремо від рішення суду, то ухвала суду від 06 травня 2025 року оскарженню не підлягає, адже відсутня у такому переліку. Вказані обставини підтверджені ухвалами Дніпровського апеляційного суду від 28 травня 2025 року по даній справі.

Не погодившись з такою ухвалою, ОСОБА_1 у червні 2025 року звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, ставить питання про скасування ухвали суду та виправлення описки (а.с. 123-129 Том ІІ).

Апеляційна скарга мотивована тим, що скаржник не звертався до суду першої інстанції за оскарженням цієї ухвали окремо від рішення суду, як про це зазначено в ухвалі від 06 травня 2025 року, а лише просив виправити таку описку в порядку оскарження цієї ухвали суду, в чому суд першої інстанції протиправно, на думку скаржника, відмовив. Крім того зазначив що, ухвала суду від 06 травня 2025 року про відмову у витребуванні доказів ним оскаржується в касаційній інстанції. Разом з цим зазначив, що інший суддя цього суду першої інстанції вказав в резолютивній частині аналогічної ухвали, що така ухвала підлягає апеляційному оскарженню, натомість у даній справі введено позивача в оману щодо порядку та строків оскарження відсутністю належного зазначення про право позивача на апеляційне оскарження. Скаржник вважає, що оскаржувана ухвала не відповідає вимогам процесуального закону через допущену судом першої інстанції описку.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини другої статті 374 ЦПК України підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Постановляючи оскаржувану ухвалу про відмову у виправленні описки в ухвалі Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра від 06 травня 2025 року, якою у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів відмовлено, суд першої інстанції вважав, що описки - це помилки, зумовлені неправильним написанням слів. Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належить написання прізвищ та імен, адрес, найменувань спірного майна, зазначення дат та строків. Суд може виправити лише ті описки або арифметичні помилки, яких він сам припустився.

Колегія суддів повністю погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що постановлена ухвала відповідає вимогам процесуального закону, з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування таких доказів судом.

Відповідно до положень ст. 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів.

Статтею 353 ЦПК України визначено вичерпний перелік ухвал суду першої інстанції, на які можуть бути подані апеляційні скарги окремо від рішення суду.

Так, п. 2 ч.1 ст. 353 ЦПК України передбачено, що окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо забезпечення доказів, відмови в забезпеченні доказів чи скасування ухвали про забезпечення доказів.

Оскарження в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо витребування доказів у справі не передбачено ст. 353 ЦПК України.

Згідно із ч.2 ст. 353 ЦПК України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Колегією суддів встановлено з матеріалів справи, що ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції із заявою про забезпечення доказів шляхом витребування доказів. Зокрема, просив суд зобов`язати відповідача Дніпровську філію ТОВ «Газорозподільні мережі України» надати суду документальний доказ під назвою «Р.5 ЗАКЛЮЧЕНИЕ», який є складовою частиною документу «Строительний паспорт» внутридомового газооборудования «120 на ул.Передовая №617.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра від 06 травня 2025 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів відмовлено та в резолютивній частині цієї ухвали зазначено, що дана ухвала не підлягає оскарженню, тоді як ОСОБА_1 вважає, що дана ухвала підлягає апеляційному оскарженню та вважає помилкою суду невірне зазначення порядку оскарження процесуального документу суду та просив її виправити.

Колегія суддів відзначає, що доводи скаржника про те, що судом першої інстанції неправомірно відмовлено у виправленні описки, про яку наголошує скаржник, не знайшли свого підтвердження, адже вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), в розумінні ст. 269 ЦПК України, суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

Колегія суддів відзначає, що зазначення в судовому рішенні порядку оскарження такого судового рішення не відноситься до безпосередньої реалізації судового рішення, не є змістом рішення, а тому неточності, які ОСОБА_1 вважає помилкою, не є такою в розумінні ст. 269 ЦПК України.

Скаржник не спростував правомірних висновків суду першої інстанції щодо відсутності помилки в порядку оскарження ухвали суду, а суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні такої заяви ОСОБА_1 у цій справі.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які передбачені ЦПК України, як підстави для скасування ухвали суду першої інстанції.

Разом з цим належить наголосити, що за відсутності визначення судом першої інстанції порядку оскарження процесуального документу суду від 06 травня 2025 року, за апеляційної скаргою ОСОБА_1 було відкрито апеляційне провадження та призначено до розгляду, що свідчить про допущення ОСОБА_1 до правосуддя.

Згідно із статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції проходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпра від 09 червня 2025 року про відмову у виправленні описки в ухвалі Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра від 06 травня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Вступна та резолютивна частини постанови проголошені 24 вересня 2025 року.

Повний текст постанови складено 03 жовтня 2025 року.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: М.Ю. Петешенкова

Т.П. Красвітна