ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 671/2371/24

Провадження № 22-ц/820/1971/25

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Грох Л.М. (суддя-доповідач), Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,

секретар судового засідання Шевчук Ю.Г.,

з участю апелянтки та її представниці, прокурора, третьої особи,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом заступника керівника Волочиської окружної прокуратури Хмельницької області в інтересах держави в особі Волочиської міської ради Хмельницької області до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_2 , про витребування земельної ділянки, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Волочиського районного суду Хмельницької області в складі судді Подіновської В.Г. від 20 червня 2025 року.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд -

в с т а н о в и в :

У грудні 2024 року прокурор, звертаючись до суду з цим позовом в інтересах держави в особі Волочиської міської ради до ОСОБА_1 , вказував, що згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №194104 від 31.10.2008 року ОСОБА_2 на підставі розпорядження Волочиської районної державної адміністрації №490/2008-р від 09.06.2008 року отримала у приватну власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 1,00 га з кадастровим номером :02:019:0016, що розташована на території Клининської сільської ради Волочиського району Хмельницької області, та використала своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в межах норм безоплатної передачі земельних ділянок для даного виду використання.

Проте наказом ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області №22-19659-СГ від 02.08.2016 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів Клининської сільської ради Волочиського району Хмельницької області та передано у приватну власність ОСОБА_2 земельну ділянку площею 2,00 га, кадастровий номер :02:005:0142.

ОСОБА_2 при зверненні до ГУ Держгеокадастру у Хмельницької області із заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки не повідомила управління, що вже використала своє право на безоплатне отримання для ведення особистого селянського господарства в межах норм безоплатної приватизації для даного виду використання, зважаючи на безоплатне отримання у власність ділянки площею 1,00 га, кадастровий номер :02:005:0142.

Отже, земельна ділянка площею 2,00 га, кадастровий номер :02:005:0142 незаконно передана ОСОБА_2 та вибула із державної власності, чим завдано збитків інтересам держави в особі Волочиської міської ради.

В подальшому на підставі договору дарування земельної ділянки від 01.11.2024 року ОСОБА_2 вказану земельну ділянку подарувала ОСОБА_1 , своїй доньці.

З цих підстав прокурор просив витребувати у відповідачки земельну ділянку площею 2,00 га, кадастровий номер :02:005:0142 на користь Волочиської міської об`єднаної територіальної громади в особі Волочиської міської ради Хмельницької області.

Рішенням Волочиського районного суду Хмельницької області від 20 червня 2025 року позов задоволено.

Витребувано у ОСОБА_1 на користь Волочиської міської об`єднаної територіальної громади в особі Волочиської міської ради Хмельницької області земельну ділянку площею 2,00 га, кадастровий номер :02:005:0142, яка розташована за межами населених пунктів Клининської сільської ради Волочиського району Хмельницької області (на даний час Волочиська ОТГ Хмельницького району Хмельницької області).

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Хмельницької обласної прокуратури судовий збір в розмірі 3028 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду як незаконне та відмовити у позові. На думку апелянтки, суд першої інстанції не врахував, що ОСОБА_2 , яка діяла добросовісно, отримала ділянку відкрито, використовувала її за призначенням, і не мала умислу порушити закон. Апелянтка теж набула цю ділянку в законний спосіб, на підставі договору дарування від 01.11.2024 року, укладеного із ОСОБА_2 , який не оспорювався у встановленому порядку і є чинним. Земельна ділянка була набута правомірно і за відплатним договором, вона є добросовісним набувачем, тому підстави для її витребування відсутні.

Суд також не застосував позовну давність, хоча з моменту реєстрації спірної ділянки минуло понад 8 років, а Волочиська міська рада мала змогу дізнатися про її передачу ще в 2016 році. Позивач не заявляв про поважні причини пропуску строку позовної давності і не просив його поновити всупереч ст. 267 ЦК України.

У відзиві в.о. керівника Волочиської окружної прокуратури Хмельницької області просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін. Відповідачка не є добросовісним набувачем, оскільки набула право власності на ділянку на підставі безоплатного договору дарування. Воля держави на передачу спірної земельної ділянки відсутня, оскільки вона вибула з її володіння незаконно внаслідок шахрайських дій ОСОБА_2 та незаконного рішення органу, що розпорядився землею без належних повноважень. Відновлення порушених прав можливе лише шляхом витребування земельної ділянки у відповідача. Строк позовної давності не пропущено.

В засіданні апеляційного суду апелянтка, її представниця та третя особа підтримали апеляційну скаргу з викладених у ній мотивів.

Прокурор просив відхилити апеляційну скаргу як безпідставну.

Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що на підставі розпорядження Волочиської районної державної адміністрації №490/2008-р від 09.06.2008 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок із земель державної власності працівникам соціальної сфери на території Клининської сільської ради» ОСОБА_2 отримала у приватну власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 1,00 га з кадастровим номером :02:019:0016, що розташована на території Клининської сільської ради Волочиського району Хмельницької області, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №194104 від 31.10.2008 (а.с.10-13).

03.09.2015 року ОСОБА_2 звернулася до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області з заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної форми власності орієнтовною площею 2 га, з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства за межами Клининської сільської ради Волочиського району Хмельницької області. У заяві ОСОБА_2 повідомила, що правом на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства вона не скористалася (а.с.14-15).

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області №22-7823-СГ від 30.12.2015 року «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою» ОСОБА_2 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (а.с.16).

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області №22- 19659-СГ від 02.08.2016 року «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність» затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів Клининської сільської ради Волочиського району Хмельницької області та передано у приватну власність ОСОБА_2 земельну ділянку площею 2 га кадастровий номер :02:005:0142 (а.с.17-18).

13.11.2016 року ОСОБА_2 на підставі наказу ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області №22-19659-СГ від 02.08.2016 року зареєструвала право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:005:0142 (а.с.8-9).

01.11.2024 року ОСОБА_2 на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу Щербатюк Н.М. зареєстрованого за № 2823, подарувала вказану земельну ділянку ОСОБА_1 , право власності якої на земельну ділянку цього ж дня було зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №57370637 (а.с.8-9, 19-20).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що земельна ділянка площею 2,00 га з кадастровим номером :02:005:0142 незаконно вибула з державної власності внаслідок повторного безоплатного отримання її ОСОБА_2 понад норму, встановлену ЗК України, та подальшої передачі за договором дарування ОСОБА_1 , яка набула її безоплатно. Тому відповідно до ч. 4 ст. 388 ЦК України така ділянка підлягає витребуванню у відповідачки на користь Волочиської міської об`єднаної територіальної громади в особі Волочиської міської ради Хмельницької області.

Апеляційний суд погоджується з цими висновками суду першої інстанції, зважаючи на таке.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 83 Земельного кодексу України землі, які належать на праві власності територіальним громадам, є комунальною власністю.

У комунальній власності перебувають: а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування; в) землі та земельні ділянки за межами населених пунктів, що передані або перейшли у комунальну власність із земель державної власності відповідно до закону.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі, зокрема, одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом (пункт в).

За ч. 4 ст. 116 ЗК України передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

Відповідно до ч.1 ст. 121 ЗК України (пункт б) громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

За статтею 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Згідно з ст. 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно, зокрема, вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

Суд першої інстанції правильно констатував, що ухвалою Волочиського районного суду Хмельницької області від 30.04.2025 року в справі №671/91/25, що набрала законної сили 08.05.2025 року, ОСОБА_2 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

За змістом вказаної ухвали ОСОБА_2 незаконно, діючи в шахрайський спосіб, шляхом обману службових осіб Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, отримала у власність земельну ділянку площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером: :02:005:0142, що розташована за межами населених пунктів колишньої Клининської сільської ради Волочиського району Хмельницької області (на даний час Волочиська міська ТГ Хмельницького району Хмельницької області), вартістю 92400 гривень, тим самим спричинивши майнову шкоду Волочиській міській територіальній громаді в особі Волочиської міської ради Хмельницького району Хмельницької області на вказану суму.

Отже, ОСОБА_2 звільнена від кримінальної відповідальності за вчинення цього кримінального правопорушення з нереабілітуючих підстав - у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Ці обставини (щодо дій, вчинених ОСОБА_2 ) є преюдиційними і не підлягають доказуванню відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України.

Відтак суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що первісний набувач ОСОБА_2 отримала спірну земельну ділянку у власність з порушенням закону, внаслідок вчинення кримінального правопорушення, тобто ділянка вибула з державної власності не з волі власника (держави). Відповідачка ОСОБА_1 в свою чергу отримала земельну ділянку у власність від ОСОБА_2 (особи, яка не мала права її відчужувати) на підставі договору дарування, який є безоплатним, тому відповідно до ч.4 ст.388 ЦК наявні підстави для витребування земельної ділянки у відповідачки на користь Волочиської міської ради.

При цьому з врахуванням суті віндикаційного позову не має істотного значення той факт, що договір дарування від 01.11.2024 року, на підставі якого ОСОБА_1 отримала земельну ділянку у власність від ОСОБА_2 , не оспорювався у встановленому порядку і є чинним.

Сторони цього договору, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 є матір`ю та донькою, перебувають у добрих відносинах, що ставить під сумнів твердження апелянтки про нібито необізнаність щодо відкритого стосовно її матері кримінального провадження за вказаним фактом.

В свою чергу договір дарування земельної ділянки укладено на користь ОСОБА_1 01.11.2024 року, лише через кілька тижнів після внесення 07.10.2024 року відомостей до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 190 КК України відносно ОСОБА_3 .

Вказані обставини, з врахуванням безоплатного набуття ОСОБА_1 спірної ділянки спростовують доводи про її добросовісність як набувача спірної земельної ділянки.

Обговорюючи доводи апеляційної скарги щодо пропуску позовної давності, апеляційний суд бере до уваги таке.

За змістом ч.1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Прокурор пред`явив цей позов до суду 30.12.2024 року.

Згідно з ч. 2 ст. 264 ЦК України позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Відтак не підлягає застосуванню норма ч. 8 ст. 261 ЦК України, за якою перебіг позовної давності за вимогами щодо витребування чи визнання права щодо нерухомого майна, переданого з державної або комунальної власності у приватну власність, право власності на яке зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, починається від дня державної реєстрації права власності першого набувача або дати передачі першому набувачеві нерухомого майна, щодо якого на момент такої передачі законом не була встановлена необхідність державної реєстрації правочину або реєстрації права власності, що набрала чинності 09.04.2025 року, з прийняттям Закону № 4292-IX.

Позов заявлено до ОСОБА_1 , а не до первісного набувача ОСОБА_2 , відтак з врахуванням дати подачі позову (через два місяці після набуття відповідачкою право власності на спірну земельну ділянку 01.11.2024 року), строк позовної давності не пропущено.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Волочиського районного суду Хмельницької області від 20 червня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 24 вересня 2025 року.

Судді Л.М. Грох

Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк