Справа № 953/4641/25
Київський районний суд м. Харкова у складі судді Вітюка Р.В.
за участю секретаря судового засідання Лушпай В.О.,
учасники справи у судове засідання не з`явились,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Комунального підприємства "Харківводоканал" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості
Короткий зміст позовних вимог
У травні 2025 року Комунального підприємства "Харківводоканал" (далі Підприємство) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ), ОСОБА_2 (далі ОСОБА_2 ), ОСОБА_3 (далі ОСОБА_3 про солідарне стягнути заборгованості у сумі 57 140,28 грн, з них: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.09.2015 до 31.03.2025 у розмірі 34 578,55 грн; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.09.2015 до 31.03.2025 у розмірі 19 272,25 грн; за абонентське обслуговування за період з 01.06.2020 до 31.03.2025 у сумі 1 506,94 грн; за обслуговування внутрішньобудинкових систем холодного водопостачання за період з 01.06.2020 до 31.03.2025 у сумі 972,67 грн; за обслуговування внутрішньобудинкових систем водовідведення за період з 01.06.2020 до 31.03.2025 у сумі 809,87 грн. Також позивач просить стягнути судовий збір у сумі 2 422,40 грн, сплачений за подання позовної заяви та витрати пов`язані з розглядом справи. У позові також просив визнати поважними причини пропуску позовної давності.
Також заявник подав орієнтовний розрахунок судових витрат, які очікує понести під час розгляду справи, в якому, окрім судового збору, зазначив про 150 грн послуг з поштового пересилання.
Позовна заява мотивована тим, що позивач є єдиним надавачем послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення у м. Харкові, які, зокрема, надаються за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідачі за вказаною адресою зареєстровані. Відповідачі своєчасно не вносили оплату за надані послуги, у зв`язку з чим в останніх виникла заборгованість.
Виклад позиції відповідачів
Правом на подачу відзиву не скористалися.
Процесуальні дії у справі
Суду ухвалою від 19.05.2025 відкрив спрощене позовне провадження за клопотанням позивача та призначив справу до розгляду.
Розгляд справи відкладався, зокрема, до 01.10.2025.
16.05.2025 від позивача надійшла заява про розгляд справи без участі представника сторони та відсутність заперечень щодо ухвалення заочного рішення.
Суд ухвалою від 01.10.2025 постановив проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідачів відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280, 281 ЦПК України.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Фактичні обставини, встановлені судом
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .
Підприємство за адресою: АДРЕСА_1 , відкрило особовий рахунок № НОМЕР_1 , що вказує на надання позивачем відповідачам послуг з централізованого водопостачання і водовідведення.
Відповідно до розрахунку заборгованості по особовому рахунку № НОМЕР_1 у відповідачів наявна заборгованість у сумі 57 140,28 грн, з яких: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.09.2015 до 31.03.2025 у розмірі 34 578,55 грн; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.09.2015 до 31.03.2025 у розмірі 19 272,25 грн; за абонентське обслуговування за період з 01.06.2020 до 31.03.2025 у сумі 1 506,94 грн; за обслуговування внутрішньобудинкових систем холодного водопостачання за період з 01.06.2020 до 31.03.2025 у сумі 972,67 грн; за обслуговування внутрішньобудинкових систем водовідведення за період з 01.06.2020 до 31.03.2025 у сумі 809,87 грн.
Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
Відповідно до ч. 4 ст. 23 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" послуга з централізованого водопостачання надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з централізованого водопостачання, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом.
Послуга з централізованого водовідведення надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з централізованого водовідведення, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом (ч. 3 ст. 24 Закону України "Про житлово-комунальні послуги").
Відповідно до п. 47 Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2019 № 690 (далі Правила № 690) індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, а також вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені договором.
Згідно з п. 5 Правил № 690 послуги надаються споживачу згідно з умовами типового договору про надання послуг, що укладається з урахуванням особливостей, визначених Законом України "Про житлово-комунальні послуги" (далі договір), та вимогами цих Правил.
Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.
Споживачі зобов`язані вносити плату за житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення відповідача від оплати послуг в повному обсязі.
Відповідна правова позиція, викладена Верховним Судом у постановах від 02.03.2018 у справі № 915/89/16, від 20.09.2018 у справі № 751/3840/15-ц, які, в силу ч. 4 ст. 263 ЦПК України враховуються судом.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" внутрішньобудинкові системи багатоквартирного будинку механічне, електричне, газове, сантехнічне та інше обладнання в будинку, яке обслуговує більше одного житлового та/або нежитлового приміщення, у тому числі комунікації до обладнання споживача, системи автономного теплопостачання, бойлерні та елеваторні вузли, обладнання протипожежної безпеки, вентиляційні канали та канали для димовидалення, обладнання ліфтів, центральних розподільних щитів електропостачання від зовнішньої поверхні стіни будівлі до точки приєднання житлового (нежитлового) приміщення (для систем газопостачання - від запірного пристрою на вводі в будинок до запірних пристроїв включно перед місцями підключення газових приладів, газоспоживального обладнання, теплових агрегатів тощо).
Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" плата за абонентське обслуговування платіж, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір) або за індивідуальним договором з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем) (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії), що включає витрати виконавця, пов`язані з укладенням договору про надання комунальної послуги, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами, нарахуванням та стягненням плати за спожиті комунальні послуги, обслуговуванням та заміною вузлів комерційного обліку води і теплової енергії (у разі їх наявності у будівлі споживача), крім випадків, визначених цим Законом, а також за виконання інших функцій, пов`язаних з обслуговуванням виконавцем абонентів за індивідуальними договорами (крім обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води).
Плата виконавцю за індивідуальним договором про надання послуг з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем складається з: плати за послуги, визначеної відповідно до цих Правил та Методики розподілу, що розраховується виходячи з розміру затверджених уповноваженим органом тарифів та обсягу спожитих послуг або за нормами споживання, встановленими органом місцевого самоврядування, до встановлення вузла комерційного обліку; плати за абонентське обслуговування, визначеної виконавцем, розмір якої не може перевищувати граничного розміру, встановленого Кабінетом Міністрів України; плати за технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку, що забезпечують надання відповідних послуг, яка визначається окремим договором між виконавцем та співвласниками багатоквартирного будинку (п. 34 Правил № 690).
Відповідно до статті 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.
У разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо (ч. 1 ст. 543 ЦК України).
Суд враховує, що Підприємство відкрило відповідачам особовий рахунок № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 , що вказує на надання позивачем відповідачам послуг з централізованого водопостачання і водовідведення, а також обслуговування внутрішньобудинкових систем холодного водопостачання та водовідведення. Відповідачі не відмовилися від послуг, які надавало їм Підприємство (докази зворотнього в матеріалах справи відсутні), а тому у відповідачів виник обов`язок сплатити отримані послуги.
Відповідно до розрахунку позивача у відповідачів утворилась заборгованість у сумі 57 140,28 грн, з яких: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.09.2015 до 31.03.2025 у розмірі 34 578,55 грн; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.09.2015 до 31.03.2025 у розмірі 19 272,25 грн; за абонентське обслуговування за період з 01.06.2020 до 31.03.2025 у сумі 1 506,94 грн; за обслуговування внутрішньобудинкових систем холодного водопостачання за період з 01.06.2020 до 31.03.2025 у сумі 972,67 грн; за обслуговування внутрішньобудинкових систем водовідведення за період з 01.06.2020 до 31.03.2025 у сумі 809,87 грн.
Доказів того, що послуги відповідачам не надавались, що вони не користувалися наданими послугами і потреби в таких послугах не мали, належними та допустимими доказами не доведено та матеріалами справи не підтверджено.
Крім того, позивач у позові просить визнати поважними причину пропуску позовної давності для звернення до суду з позовною заявою.
Згідно із частинами 3 5 статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.
Застосування судом строків позовної давності можливе лише за заявою відповідача, зробленою до винесення рішення по справі, проте відповідачами такого клопотання не заявлено. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.
Враховуючи, що відповідачами не заявлено клопотання про застосування строків позовної давності, суд клопотання позивача про визнання поважними причин пропуску позовної давності не розглядає.
Відповідачі, не подавши відзив на позов, зазначені позивачем обставини не спростували, доказів сплати заборгованості не надали, свій розрахунок заборгованості не запропонували.
Враховуючи принцип змагальності сторін, відсутність заперечень відповідачів щодо розміру заявленої до стягнення суми, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими.
Висновки за результатами розгляду заяви
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі.
Судові витрати
Позивачем у позовній заяві заявлено орієнтовний розрахунок судових витрат, пов`язаних з судовим розглядом, а саме: судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. Також позивач просив стягнути з відповідачів витрати пов`язані з розглядом справи (поштові) в сумі 150 грн. При цьому на підтвердження вказаних витрат надано фіскальний чек АТ "Укрпошта", згідно з яким позивач за пересилання поштових відправлень відповідачам сплатив по 50 грн на кожного відповідача, загалом 150 грн.
Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 422,40 грн та витрати за відправлення відповідачам позовної заяви з додатками у загальному розмірі 150 грн.
Керуючись ст. 2, 4, 12, 13, 49, 141, 223, 263 265, 280 282, 354, 355 ЦПК України, суд
1. Позовні вимоги Комунального підприємства "Харківводоканал" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задовольнити.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем у встановленому порядку до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня складення рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне судове рішення складено та підписано 01.10.2025.
Суддя Роман ВІТЮК