Справа № 344/9448/22
Провадження № 22-ц/4808/1455/25
Головуючий у 1 інстанції Бородовський С. О.
Суддя-доповідач Бойчук
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

судді-доповідача Бойчука І.В.,

суддів: Пнівчук О.В., Баркова В.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Електроавтотранс» Івано-Франківської міської ради про відшкодування шкоди, за апеляційною скаргою представника Комунального підприємства «Електроавтотранс» Івано-Франківської міської ради на рішення Івано-Франківського міського суду від 04 серпня 2025 року під головуванням судді Бородовського С.О., у м. Івано-Франківську,

в с т а н о в и в:

В серпні 2022 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до КП «Електроавтотранс» Івано-Франківської міської ради про відшкодування шкоди.

Позовні вимоги обґрунтувала тим, що на праві власності їй належить транспортний засіб - автомобіль «Renault Modus», д.р.н. НОМЕР_1 .

ОСОБА_1 09.07.2021 близько 09:30 год. під час руху на своєму автомобілі по вул. Галицькій в м. Івано-Франківськ в лівій смузі в бік центру міста на проїжджу частину автодороги позаду її автомобіля впала залізобетонна опора, яка підтримувала підсилюючі дроти для тролейбусної контактної мережі.

В результаті падіння залізобетонної опори дротами від тролейбусної контактної мережі був пошкоджений її транспортний засіб та ще два автомобілі перед її авто, що рухалася лівою смугою в напрямку виїзду з міста.

Згідно акту про пошкодження контактної мережі від 09.07.2021 пошкодження відбулося внаслідок сходження струмоприймача тролейбуса «222 і зачеплення його за поперечну розтяжку.

За фактом падіння складено акт про пошкодження контактної мережі від 09.07.2021, службової перевірки не проводилося.

Внаслідок падіння залізобетонної опори з дротами тролейбусної контактної мережі на проїжджу частину було пошкоджено задню частину її автомобіля, а саме: відірване праве дзеркало заднього виду, дверні ручки, задній бампер з правої сторони та подряпано праву сторону автомобіля.

Згідно звіту №75/21 про оцінку вартості матеріального збитку, вартість такого збитку становить 20 260, 01 грн.

Також позивачка зазначає, що їй заподіяно моральну шкоду внаслідок протиправної поведінки відповідача. Тілесних ушкоджень позивачка не отримала, однак зазнала душевних страждань та негативних наслідків та була позбавлена можливості певний час використовувати свій автомобіль.

Просила стягнути з КП «Електроавтотранс» Івано-Франківської міської ради на користь ОСОБА_1 20 260,01 грн майнової шкоди, 1 500 грн за складання звіту оцінювача, 6 000 грн моральної шкоди.

ОСОБА_1 24 лютого 2023 року подала до суду першої інстанції заяву про збільшення позовних вимог в якій просила стягнути з КП «Електроавтотранс» Івано-Франківської міської ради на користь ОСОБА_1 29 066 грн майнової шкоди, 2 036, 86 грн за складання висновку експерта, 6 000 грн на відшкодування моральної шкоди та понесені судові витрати.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 04 серпня 2025 року задоволено позов ОСОБА_1 .

Стягнуто з КП «Електроавтотранс» Івано-Франківської міської ради на користь ОСОБА_1 20 260, 01 грн майнової шкоди, 1 500 грн за складання звіту оцінювача, 6 000 грн моральної шкоди.

У апеляційній скарзі представник КП «Електроавтотранс» Івано-Франківської міської радипосилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду.

Зазначає, що суд прийшов до власного переконання щодо вини відповідача. Висновки суду, не відповідають реальним та фактичним обставинам справи, не підтверджуються належними та допустимими доказами, судом грубо порушено норми процесуального права в наслідок чого судом взято до уваги неналежні докази, неправильно застосовано норм матеріального права, неправильно здійснено тлумачення закону.

Суд не забезпечив виклику відповідача в судове засідання 04.08.2025, чим порушив ст.55,59 Конституції України, оскільки фактично позбавив відповідача права на правничу допомогу та ефективний судовий захист, не повідомив відповідача про дату судового засідання.

Суд не дослідив доводів відповідача, не взяв до уваги відзив на позов та додаткові пояснення і заперечення щодо заяви про збільшення позовних вимог, оскільки саме позивач декілька разів змінював свою позицію та надавав суду різні висновки щодо вартості та опису наявних пошкоджень. Суд не дав оцінку поясненням представника відповідача та не вказав, чому такі не бере до уваги.

Матеріали справи не містять жодного допустимого доказу в підтвердження та обґрунтування позовних вимог позивача.

Позивачка в позовній заяві зазначає, що 09.07.2021 по вул. Галицька в м. Івано-Франківську в наслідок падіння електроопори було пошкоджено її транспортний засіб та завдано матеріального збитку в розмірі 20 260,01 грн.

Вказану обставину апелянт заперечує, оскільки в матеріалах справи відсутні преюдиційні факти вини відповідача та причинно наслідковий зв`язок між виною відповідача та шкодою позивача.

Апелянт зазначає, що на відповідача чи відповідальну особу КП «Електроавтотранс» не складалося будь-яких протоколів за порушення ст. 124 КУпАП чи ст. 139, 140 КУпАП до відповідальності нікого не притягувалося.

Вважає, що при розгляді цієї справи суд не вправі з`ясовувати вину такої особи її наявність чи відсутність.

Відсутні будь-які докази того, що в наслідок падіння електроопори відбулося пошкодження автомобіля позивачки, які визначені в звіті.

Не існує жодного висновку чи рішення уповноваженого компетентного органу щодо встановлення вини КП «Електроавтотранс».

Додана до позовної заяви копія протоколу огляду місця події оформлена на підставі вимог КПК України не є доказом вини КП «Електроавтотранс», а також не висвітлює причинно-наслідкового зв`язку між падінням опори та наявними пошкодженнями транспортного засобу позивачки.

Звернення позивачки в поліцію через 2 місяці після події не може слугувати належним доказом визначених в звіті № 75/21 про оцінку вартості матеріального збитку пошкоджень саме за наслідком падіння електроопори та як наслідок шкоди.

Апелянт вважає, що розмір моральної шкоди є необґрунтовано високим в порівнянні з заявленою позивачкою сумою майнової шкоди, що не відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості.

Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення яким в задоволенні позову відмовити.

ОСОБА_1 правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалася, що відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, враховуючи таке.

Встановлено, що з відповіді КП «Електроавтотранс» Івано-Франківської міської ради від 29.03.2022 р. № 120/76-11/146 на адвокатський запит, згідно акту про пошкодження контактної мережі від 09.07.2021 р., дата і час пошкодження: 09 липня 2021 року о 09:32 год. пошкодження відбулося внаслідок сходження струмоприймача тролейбуса № 222 і зачеплення його за поперечну розтяжку.

Відповідно до листа Департаменту інфраструктури, житлової та комунальної політики Івано-Франківської міської ради від 11.08.2021 № К/10 запитувана опора перебуває на балансі комунального підприємства «Електроавтотранс».

За фактом падіння опори підприємством складено Акт про пошкодження контактної мережі від 09.07.2021, службової перевірки не проводилося.

З доповідної записки начальника БРОМ ДТП УПП в Івано-Франківській області 09.07.2021убачається, що екіпаж патрульної поліції «Ясень-101» прибув по виклику на місце події по вул. Галицька 101 в м. Івано-Франківську. Встановлено, що внаслідок падіння електроопори, що підтримує тролейбусну лінію пошкоджено автомобіль Мерседес, н.з. НОМЕР_2 під керуванням гр. ОСОБА_2 , автомобіль Рено Модус, н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та автомобіль Мерседес, н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_3 .

Згідно звіту суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_4 від 12.07.2021 № 75/21 вартість матеріального збитку, спричиненого автомобілю «Renault Modus», д.р.н. НОМЕР_1 складає 20 260,01 грн.

З листа КП «Електроавтотранс» Івано-Франківської міської ради від 29.03.2022 № 120/76-11/146 вбачається, що на його балансі знаходяться опори контактної електромереж для забезпечення руху тролейбусів по АДРЕСА_1 .

Згідно акту про пошкодження контактної мережі від 09.07.2021, дата і час пошкодження: 09 липня 2021 року о 09.32 год. Згідно опису пошкодження відбулося внаслідок сходження струмоприймача тролейбуса № 222 і зачеплення його за поперечну розтяжку.

Відповідно до ч. 3 ст. 14, ч. 1 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху мають права на безпечні умови дорожнього руху, на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху.

Відповідно ч. 1 ст. 24 Закону України «Про дорожній рух» власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні.

Згідно ч.1, 2 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ч.2 ст. 1166 ЦК України обов`язок доведення відсутності вини покладається саме на особу, яка завдала шкоди, і у разі доведення відсутності вини така особа звільняється від цивільної відповідальності.

Відповідно до ст.1, 13 Закону України «Про міський електричний транспорт» обов`язок утримання контактної мережі трамваїв та тролейбусів покладається на перевізника, юридичну особу, яка у встановленому законодавством порядку надає транспортні послуги, здійснюючи експлуатацію та утримання об`єктів міського електричного транспорту.

Відповідно до ч. 1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч.2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Задовольняючи позов ОСОБА_1 , суд першої інстанції вказав, що контактна мережа для руху тролейбусів, як і інші контактні мережі є джерелами підвищеної небезпеки. Саме пошкодження автомобіля позивачки мало місце внаслідок руху тролейбуса, який потягнув контактну мережу через що впала опора такої мережі.

Суд дійшов висновку, що причиною заподіяння шкоди була діяльність з експлуатації тролейбуса, і така завдана джерелом підвищеної небезпеки, а тому є підстави для стягнення матеріальної шкоди.

У зв`язку з цими подіями позивачці також заподіяно моральну шкоду. При визначенні розміру моральної шкоди, суду виходив з тривалості й глибини душевних страждань позивачки, негативних наслідків для неї, які викликані пошкодження її майна, тому дійшов обґрунтованого висновку, про задоволення позову про стягнення моральної шкоди в розмірі 6 000 грн.

З такими висновками суду погоджується колегія суддів апеляційного суду.

Доводи апелянта, що суд прийшов до власного переконання, щодо вини відповідача є необґрунтованими.

Судом першої інстанції допитано свідків, які підтвердили що 09.07.2021 відбулося падіння опори тролейбусної лінії на проїжджу частину в результаті чого було пошкоджено автомобіль позивачки. За фактом падіння опори КП «Електроавтотранс» складено Акт про пошкодження контактної мережі і опора перебуває на балансі комунального підприємства «Електроавтотранс». Підтвердженням падіння опори є і відповідь КП «Електроавтотранс» Івано-Франківської міської ради від 29.03.2022 на адвокатський запит де вказано, що пошкодження відбулося внаслідок сходження струмоприймача тролейбуса № 222 і зачеплення його за поперечну розтяжку.

Відповідно до ч.1, 2, 5 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За встановлених обставин, саме на КП «Електроавтотранс» Івано-Франківської міської ради, діяльність якого пов`язана із підвищеною небезпекою, покладена вина за заподіяну шкоду, як і обов`язок щодо відшкодування заподіяної позивачці шкоди.

Необґрунтованими є доводи апелянта про відсутність доказів, що внаслідок падіння електроопори відбулося пошкодження автомобіля позивачки.

Згідно доповідної записки начальника БРОМ ДТП УПП в Івано-Франківській області, який 09.07.2021 прибув по виклику на місце події по АДРЕСА_1 , встановлено, що внаслідок падіння електроопори, що підтримує тролейбусну лінію пошкоджено автомобіль Рено Модус, н.з. НОМЕР_1 піж керуванням ОСОБА_1 .

В свою чергу суд звертає свою увагу на те, що саме на відповідача на підставі принципу змагальності цивільних процесуальних відносин покладено обов?язок на спростування доводів позивача щодо порушення його прав. Однак відповідач та його представник не подали суду будь-якого заперечення правових підстав позову, не подали розрахунку на спростування розрахунку позивача.

Доводи апелянта, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, не підтверджуються належними та допустимими доказами не заслуговують на увагу та спростовуються наданими суду доказами у справі.

Доводи апелянта про те, що суд не дослідив доводів відповідача не взяв до уваги відзив на позов та додаткові пояснення, не дав оцінку поясненням представника відповідача є необґрунтованими.

З рішення суду першої інстанції вбачається, що суд вказав на те, що представник відповідача адвокат Маланюк О.Я. подав відзив, в якому заперечив щодо поданого позову та наданих позивачкою доказів. У відзиві представником надано і додаткові пояснення щодо обґрунтованості заявлених позовних вимог.

Необґрунтованими також є доводи апелянта, що розмір моральної шкоди є занадто високим.

Статтею 23 ЦК України встановлено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Відповідно до частини другої цієї статті моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Обов`язковому з`ясуванню при вирішені спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

З матеріалів справи та встановлених судом обставин убачається, що внаслідок падіння електроопори було пошкоджено її автомобіль, у зв`язку з цим внаслідок протиправної поведінки відповідача їй було заподіяно моральну шкоду.

Позивачкою вказано, що в результаті таких подій позивачка була позбавлена можливості певний час використовувати автомобіль за призначенням.

Таким чином, при визначенні розміру моральної шкоди, суду виходити з тривалості та глибини душевних страждань позивачки, чисельності негативних наслідків для неї, що викликані пошкодженням її майна. Така обставина підтверджена належними та допустимими доказами у справі у зв`язку з чим відшкодування моральної шкоди в розмірі 6 000 грн є обґрунтованим.

Отже судом з`ясовано про наявність шкоди, причинного зв`язку між шкодою та протиправними діями відповідача та вини останнього в її заподіянні. Судом з`ясовано факт заподіяння позивачці моральних страждань.

Апелянт також зазначив, що суд не забезпечив виклику відповідача в судове засідання 04.08.2025, чим позбавив відповідача права на правничу допомогу та ефективний судовий захист та не повідомив відповідача про дату судового засідання слід зазначити таке.

Згідно протоколу судового засідання від 23.07.2025 вбачається, що сторони в судове засідання не з`явилися і слухання справи відбулося без участі сторін. Суд першої інстанції дослідив матеріали справи та оголосив перерву в судовому засіданні. Після перерви суд вказав, що оголосить рішення, строк та порядок його оскарження.

В свою чергу КП «Електроавтотранс» має зареєстрований електронний кабінет в системі «Електронний суд», що дає відповідачу можливість скористатися правом на правничу допомогу та здійснити належний судовий захист.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не спростовують висновки суду першої інстанції, та не містять підстав для скасування або зміни судового рішення.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів апеляційного суду дійшла переконання, що оскаржуване рішення судом першої інстанції постановлене з додержанням вимог матеріального і процесуального права, тому його слід залишити в силі. Доводи апеляційної скарги не спростовують його законності і обґрунтованості. Підстав для його скасування з мотивів, наведених у скарзі, не встановлено.

Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується статтею 141 ЦПК України.

Частиною першою зазначеної статті встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведене, судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладаються на апелянта.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Керуючись ст. 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника Комунального підприємства «Електроавтотранс» Івано-Франківської міської ради без задоволення.

Рішення Івано-Франківського міського суду від 04 серпня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її ухвалення і у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Постанову складено 29 вересня 2025 року.

Суддя-доповідач: І.В. Бойчук

Судді: О.В. Пнівчук В.М. Барков