ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2025 року

м. Київ

справа № 760/23769/21

провадження № 61-11839св24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Коротуна В. М., Тітова М. Ю.,

учасники справи:

позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

відповідачі: Товариство з обмеженою відповідальністю «СС Альфа», Міністерство юстиції України,

треті особи: Закрите акціонерне товариство «Українська будівельна компанія», Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська будівельна компанія-Сервіс», Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Червонозоряний, 4-В», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

особи, які подали касаційну скаргу: ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СС Альфа», Міністерства юстиції України, треті особи: Закрите акціонерне товариство «Українська будівельна компанія», Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська будівельна компанія-Сервіс», Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Червонозоряний, 4-В», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , про витребування майна з чужого незаконного володіння, скасування записів, зобов`язання вчинити дії

за касаційними скаргами представника ОСОБА_10 - адвоката Лозинської Ольги Леонідівни, представника Товариства з обмеженою відповідальністю «СС Альфа» і ОСОБА_7 - адвоката Кучерука Максима Васильовича та представника ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 як осіб, які не брали участі у справі, - адвоката Кучерука Максима Васильовича на постанову Київського апеляційного суду від 24 липня 2024 року у складі колегії суддів: Фінагеєва В. О., Кашперської Т. Ц., Яворського М. А.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2021 року ОСОБА_1 і ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом, у якому просили витребувати із чужого незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю «СС Альфа» (далі - ТОВ «СС Альфа») на користь мешканців (власників/співвласників квартир та приміщень) багатоквартирного будинку на АДРЕСА_1 всі технічні приміщення, що облаштовані та оформлені в житлові квартири АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 , які знаходяться на технічному (27-му) поверсі вказаного будинку;

скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень запис про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_9 (номер запису про право власності 38256693), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, із закриттям розділу;

скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень запис про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_10 (номер запису про право власності 38257031), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, із закриттям розділу;

скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень запис про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_11 (номер запису про право власності 38257309), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, із закриттям розділу;

скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень запис про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_12 (номер запису про право власності 38257484), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, із закриттям розділу;

скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень запис про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_13 (номер запису про право власності 38257597), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, із закриттям розділу;

скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень запис про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_14 (номер запису про право власності 38257701), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, із закриттям розділу;

скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень запис про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_15 (номер запису про право власності 38255786), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, із закриттям розділу;

зобов`язати Міністерство юстиції України провести державну реєстрацію припинення речових прав (або припинити речові права) на об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень: 000 з одночасним закриттям розділу та скасуванням зазначеного реєстраційного номера об`єкта;

зобов`язати Міністерство юстиції України провести державну реєстрацію припинення речових прав (або припинити речові права) на об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень: 000 із одночасним закриттям розділу та скасуванням зазначеного реєстраційного номера об`єкта;

зобов`язати Міністерство юстиції України провести державну реєстрацію припинення речових прав (або припинити речові права) на об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень: 000 з одночасним закриттям розділу та скасуванням зазначеного реєстраційного номера об`єкта;

зобов`язати Міністерство юстиції України провести державну реєстрацію припинення речових прав (або припинити речові права) на об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень: 000 з одночасним закриттям розділу та скасуванням зазначеного реєстраційного номера об`єкта;

зобов`язати Міністерство юстиції України провести державну реєстрацію припинення речових прав (або припинити речові права) на об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень: 000 з одночасним закриттям розділу та скасуванням зазначеного реєстраційного номера об`єкта;

зобов`язати Міністерство юстиції України провести державну реєстрацію припинення речових прав (або припинити речові права) на об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень: 000 з одночасним закриттям розділу та скасуванням зазначеного реєстраційного номера об`єкта;

зобов`язати Міністерство юстиції України провести державну реєстрацію припинення речових прав (або припинити речові права) на об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень: 000 з одночасним закриттям розділу та скасуванням зазначеного реєстраційного номера об`єкта;

зобов`язати TOB «СС Альфа» залишити (звільнити) приміщення - квартири АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_16 , разом з усіма його речами та усунути перешкоди у здійсненні співвласниками багатоквартирного будинку права користування і розпорядження своїм майном;

зобов`язати TOB «СС Альфа» повернути приміщення - квартири АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_16 , в попередній стан.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачі посилалися на те, що ОСОБА_1 зареєстрована у квартирі АДРЕСА_17 , сплачує внески до ОСББ, сплачує комунальні послуги, бере участь у житті будинку. ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_17 . На підставі рішення Київської міської ради від 23 грудня 2003 року № 332/1207 Закрите акціонерне товариство «Українська будівельна компанія» (далі - ЗАТ «УБК») отримало дозвіл на будівництво чотирьох багатоповерхових житлових будинків за адресою: АДРЕСА_18 під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». Згідно з актом готовності об`єкта до експлуатації від 18 січня 2010 року, погодженим відповідними державними органами, до експлуатації готові 26-поверхові житлові будинки АДРЕСА_19 (третя черга) і № 4 (четверта черга). 27 січня 2010 року т. в. о. директора Державного підприємства «Укрдержбудекспертиза» Гуськова І. А. затвердила позитивний висновок № 00-00036-10 комплексної державної експертизи щодо коригування архітектурно-будівельних рішень проекту «Будова першої черги будівництва, що складається з чотирьох житлових будинків із вбудованими приміщеннями та підземними паркінгами на АДРЕСА_18 », якою підтверджується, що вказаний проект відповідає чинним нормативам і рекомендується до затвердження з такими основними техніко-економічними показниками. У подальшому, за участю ЗАТ «УБК» і житлово-експлуатаційної організації Товариства з обмеженою відповідальністю «УБК-Сервіс», інших державних/дозвільних органів технічні приміщення будинку АДРЕСА_1 , які знаходяться на останньому (технічному поверсі), були незаконно та на підставі ймовірно підроблених документів переобладнані під житлові квартири та відчужені третім особам.

При цьому на технічному поверсі (останній поверх будинку, який фактично можна вважати 27 поверхом), на думку позивачів, було незаконно демонтовано цегляні стіни, закладено двірні отвори, змонтовано конструкції підвісних стель, порушено цілісність конструкції цегляного загальнобудинкового вентиляційного каналу. Вказані дії здійснювались з метою облаштування на технічному поверсі будинку житлових квартир для подальшої незаконної реєстрації в реєстрі нерухомого майна та подальшого продажу. Головний архітектор проекту від Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрспецбудмонтаж-2» ОСОБА_18 , технічний наглядач ОСОБА_19 11 січня 2016 року затвердили в ДАБІ декларацію про початок виконання будівельних робіт із реконструкції квартир АДРЕСА_20 та АДРЕСА_21 шляхом поділу їх на вісім окремих квартир: АДРЕСА_20 , АДРЕСА_20 , АДРЕСА_20 , АДРЕСА_20 , АДРЕСА_21 , АДРЕСА_21 , АДРЕСА_21 , АДРЕСА_21 . Цей документ затвердив представник ДАБІ Петренко В. С., а в характеристиці об`єкта вказав - 3-й рівень квартир АДРЕСА_20 і АДРЕСА_21 , хоча трирівневих квартир у будинку немає.

З 11 січня 2016 року при фальсифікації документів по 27-му технічному поверху більше 20 разів перероблялись та реєструвались документи на різних осіб, зі зміною площі та власників з метою приховування слідів злочину. Внаслідок незаконних дій на технічному поверсі житлового будинку АДРЕСА_1 виникли такі об`єкти нерухомого майна: квартири АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 , при тому що згідно із сертифікатом відповідності у будинку всього 153 квартири. Згідно з витягами з державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на квартири АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 зареєстроване за ТОВ «СС Альфа».

На думку позивачів, ТОВ «СС Альфа» незаконно набуло право власності на облаштовані та зареєстровані квартири, які знаходяться на технічному поверсі будинку АДРЕСА_1 та є технічними приміщеннями, які не можуть бути передані у власність і належать усім власникам будинку. 18 березня 2021 року експерт за зверненням Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Червонозоряний, 4-В» (далі - ОСББ «Червонозоряний, 4-В») провів огляд об`єктів дослідження у присутності представників ОСББ «Червонозоряний, 4-В» та склав висновок від 13 квітня 2021 року № 1210 за результатом проведення будівельно-технічного дослідження. У 26-поверховому будинку фактично виник 27-й житловий поверх та зник технічний поверх, доступ до технічного поверху закритий TOB «СС Альфа». На думку позивачів, підтвердженням того, що на технічному поверсі незаконно облаштовано житлові квартири АДРЕСА_22 , АДРЕСА_2 , є повідомлення про початок виконання будівельних робіт. Водночас, згідно з листом Виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 17 червня 2020 року № 001-1808, наказами Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва вказані повідомлення про реконструкцію квартир скасовано.

У зв`язку з цим позивачі просили позов задовольнити.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Солом`янський районний суд міста Києва рішенням від 16 листопада 2023 року в задоволенні позову відмовив.

Суд першої інстанції мотивував рішення тим, що ОСОБА_1 на момент звернення до суду з позовом не була власником квартири чи нежитлового приміщення багатоквартирного житлового будинку, а отже, є неналежним позивачем у справі. Міністерство юстиції України є неналежним відповідачем у цій справі. При цьому суд зазначив, що право власності ТОВ «СС Альфа» підлягає захисту відповідно до статті 328 ЦК України та статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а позивач не довів, що заявлені позовні вимоги є пропорційними порушеному праву. Крім того, суд зазначив, що порушене право позивача не може бути захищене в обраний ним спосіб, оскільки не призведе до очікуваних наслідків, а саме відновлення порушених прав.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Київський апеляційний суд постановою від 24 липня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , подану представником ОСОБА_20 , задовольнив частково. Рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 16 листопада 2023 року скасував та ухвалив нове рішення, яким позов задовольнив частково. Витребував з незаконного володіння ТОВ «СС Альфа» на користь співвласників багатоквартирного будинку на АДРЕСА_1 всі технічні приміщення, що облаштовані та оформлені в житлові квартири АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 , які знаходяться на технічному (27-му) поверсі вказаного будинку. В іншій частині позову відмовив. Вирішив питання про розподіл судових витрат.

Апеляційний суд мотивував судове рішення тим, що ОСОБА_21 набула у власність частину квартири АДРЕСА_17 лише 29 листопада 2021 року, тобто до підписання позову у цій справі та відкриття провадження у справі і після реєстрації права власності на спірні приміщення за відповідачем, а отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що така особа є неналежним позивачем у цій справі.

Водночас суд виходив з того, що у 26-поверховому будинку забудовник не будував і не здавав в експлуатацію 27-й поверх з житловими приміщеннями, а саме квартирами. Матеріали справи не містять жодних доказів набуття ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 у встановленому законом порядку права власності на квартиру АДРЕСА_23 площею 303,3 кв. м на 27-му поверсі, яка була об`єктом поділу згідно з договором про поділ нерухомого майна від 14 лютого 2020 року, як і доказів побудови вказаної квартири забудовником.

Реєстрація за ТОВ «СС Альфа» права власності на ці приміщення свідчить про порушення прав співвласників багатоквартирного будинку, у складі якого воно перебуває, оскільки спірні приміщення є допоміжними і перебувають у спільній власності всіх співвласників багатоквартирного будинку. Вимоги позивача у справі про витребування спірного приміщення з незаконного володіння відповідача є належним і достатнім способом захисту порушеного права.

При цьому суд зазначив, що ТОВ «СС Альфа» не могло не знати, що квартири, які воно виявило бажання придбати, фактично є допоміжними технічними приміщенням багатоквартирного будинку, право власності на які належить усім співвласникам будинку, а не особам, які вчиняли дії, спрямовані на передачу права власності на них відповідачу.

Разом з цим суд дійшов висновку, що вимоги позивача про скасування державної реєстрації права власності на спірні нежитлові приміщення, припинення права власності та закриття розділу державного реєстру прав і реєстраційної справи є неналежним способом правового захисту. Заявляючи вимогу про зобов`язання відповідача повернути приміщення в попередній стан, позивач не звернув уваги, що матеріали справи не містять доказів вчинення ТОВ «СС Альфа» будь-яких дій, з якими позивач пов`язує вказану вимогу, а саме здійснення ним перебудови, переобладнання, реконструкції чи будь-яких інших дій, в результаті яких первісний стан допоміжного приміщення будинку був змінений. За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення зазначених вимог позивача.

Короткий зміст касаційних скарг та їх узагальнені аргументи

У серпні 2024 року представник ОСОБА_10 - адвокат Лозинська О. Л. подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати постанову Київського апеляційного суду від 24 липня 2024 року і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Підставою касаційного оскарження вказувала те, що суд апеляційної інстанції застосував норму права без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2019 року у справі № 522/1029/18, від 23 листопада 2021 року у справі № 259/3373/16-ц та постанові Верховного Суду від 04 грудня 2018 року у справі № 911/63/18.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд не встановив, які права або охоронювані законом інтереси позивачів порушені, і яка позовна вимога стосується відновлення саме їх прав та інтересів. Апеляційний суд не звернув уваги на те, що жодних доказів, які підтверджують повноваження позивачів представляти інтереси мешканців будинку, на чию користь витребовувані нежитлові приміщення, не надано. Таким чином, у позивачів немає правових підстав для подання позову про витребування майна на користь третіх осіб, а позовної вимоги про поновлення прав та законних інтересів самих позивачів в позові немає. Крім того, постанова апеляційного суду не може бути виконана, оскільки заяву про реєстрацію права власності подає власник (або його представник), а в постанові відсутній перелік власників спільного майна багатоквартирного будинку.

У серпні 2024 року представник ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 як осіб, які не брали участі у справі, - адвокат Кучерук М. В. подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати постанову Київського апеляційного суду від 24 липня 2024 року і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Підставою касаційного оскарження вказував те, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2019 року у справі № 522/1029/18, від 23 листопада 2019 року у справі № 359/3373/16-ц та постанові Верховного Суду від 04 грудня 2018 року у справі № 911/63/18;

суд прийняв рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі (пункт 8 частини першої статті 411 ЦПК України).

Касаційна скарга мотивована не врахуванням апеляційним судом того, що у квартирі АДРЕСА_2 проживають і зареєстровані ОСОБА_7 , його дружина ОСОБА_22 , і їх діти, а саме неповнолітня ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , малолітня ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та малолітня ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Оскаржуване рішення суду призведе до втрати житла, у тому числі неповнолітньою та малолітніми особами. Таким чином, суд апеляційної інстанції не залучив до участі у справі осіб, про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки яких прийняв рішення, що є підставою для скасування оскаржуваної постанови та направлення справи на новий розгляд до Київського апеляційного суду.

Крім того, суд не звернув уваги на те, що позов поданий з метою захисту інтересів невизначеного кола осіб - мешканців (власників/співвласників квартир та приміщень) багатоквартирного будинку на АДРЕСА_1 та витребування на їх користь нерухомого майна з чужого незаконного володіння.

У серпні 2024 року представник ТОВ «СС Альфа» і ОСОБА_7 - адвокат Кучерук М. В. подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати постанову Київського апеляційного суду від 24 липня 2024 року і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Підставою касаційного оскарження вказував те, що суд апеляційної інстанції застосував норму права без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20, від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, від 04 червня 2019 року у справі № 916/3156/17, від 23 жовтня 2019 року у справі № 598/175/15-ц, від 05 грудня 2018 року у справі № 522/2202/15-ц, від 14 листопада 2018 року у справі №183/1617/16, від 18 грудня 2019 року у справі № 522/1029/18 та постановах Верховного Суду від 04 жовтня 2023 року у справі № 291/1450/21, від 17 серпня 2023 року у справі № 320/3560/17, від 14 лютого 2019 року у справі № 911/792/18, від 01 листопада 2023 року у справі № 947/7686/20, від 15 березня 2023 року у справі № 753/8671/21, від 05 вересня 2019 року у справі № 638/2304/17, від 02 серпня 2023 року у справі № 607/25518/19, від 08 листопада 2023 року у справі № 761/42030/21, від 16 червня 2021 року у справі № 554/4741/19, від 18 квітня 2022 року у справі № 520/1185/16-ц, від 29 вересня 2021 року у справі № 760/34774/19, від 30 червня 2022 року у справі № 922/1406/21, від 18 липня 2018 року у справі № 916/2069/17, від 22 листопада 2018 року у справі № 904/1040/18, від 15 травня 2019 року у справі № 906/1169/17;

суд апеляційної інстанції розглянув справу за відсутності третіх осіб, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання (пункт 5 частини першої статті 411 ЦПК України);

суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів (пункт 4 частини третьої статті 411 ЦПК України).

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд не повідомив третіх осіб, залучених ухвалою суду від 12 червня 2024 року, про дату, час і місце судового засідання.

Зокрема, третій особі - ОСОБА_7 було направлено повідомлення про виклик на адресу: АДРЕСА_24 , за якою він не зареєстрований та не проживає. При цьому апеляційний суд не врахував, що в матеріалах справи є інформація про адресу зареєстрованого місця проживання ОСОБА_7 . Також суд не вжив будь-яких заходів щодо з`ясування зареєстрованого місця проживання інших осіб, яких він залучив до участі у справі як третіх осіб, зокрема шляхом подання відповідних запитів до органів місцевого самоврядування чи Державної міграційної служби України.

Крім того, задовольняючи позов про витребування майна з чужого незаконного володіння, суд не врахував, що квартири АДРЕСА_25 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 утворилися внаслідок поділу інших (більших - дворівневих та трирівневих) квартир, тому із самого початку спірні квартири будувалися як квартири та використовувалися як квартири. А тому виділені з великих квартир приміщення, які в подальшому переобладнані в малі (спірні) квартири, залишаються такими, що не підпадають під правовий режим допоміжних приміщень, і, відповідно, це рішення не може бути виконане.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 11 вересня 2024 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_10 адвоката Лозинської О. Л. та витребувано матеріали справи із суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 02 жовтня 2024 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 - адвоката Кучерука М. В.

Ухвалою Верховного Суду від 15 жовтня 2024 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою представника ТОВ «СС Альфа» і ОСОБА_7 - адвоката Кучерука М. В.

03 жовтня 2024 року справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 18 вересня 2025 року справу призначено до судового розгляду.

Фактичні обставини справи

Київський апеляційний суд ухвалою від 14 березня 2024 року відкрив апеляційне провадження у цій справі.

Ухвалою від 19 квітня 2024 року Київський апеляційний суд призначив справу до розгляду на 12 червня 2024 року.

Київський апеляційний суд ухвалою від 12 червня 2024 року залучив до участі у справі третіх осіб, які не заявляють вимог на предмет спору: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 .

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, перевіривши правильність застосування судами норм права в межах касаційних скарг, дійшов висновку, що касаційні скарги підлягають частковому задоволенню з огляду на таке.

Мотиви і доводи Верховного Суду та застосовані норми права

Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення (стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово звертав увагу, що принцип рівності сторін вимагає надання кожній стороні розумної можливості представляти свою справу за таких умов, які не ставлять її у явно гірше становище порівняно з протилежною стороною.

Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи (частина друга статті 211 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 366 ЦПК України про дату, час та місце розгляду справи повідомляються учасники справи, якщо справа відповідно до цього Кодексу розглядається з їх повідомленням.

Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу (частина третя статті 368 ЦПК України).

Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно. Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - разом з копіями відповідних документів, надсилається до електронного кабінету відповідного учасника справи, а в разі його відсутності - разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення або кур`єром за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Стороні чи її представникові за їхньою згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам судового процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про дату, час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку. Днем вручення судової повістки є: 1) день вручення судової повістки під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки до електронного кабінету особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Якщо повістку надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, повістка вважається врученою у робочий день, наступний за днем її відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про її доставлення (частини друга, п`ята, шоста, восьма статті 128 ЦПК України).

У частині одинадцятій статті 128 ЦПК України передбачено, що відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

Згідно зі статтею 372 ЦПК України апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року у справі № 522/18010/18 (провадження № 61-13667сво21) зазначено, що «обов`язок суду повідомити учасників справи про місце, дату і час судового засідання є реалізацією однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства - відкритості судового процесу. Невиконання (неналежне виконання) судом цього обов`язку призводить до порушення не лише права учасника справи бути повідомленим про місце, дату і час судового засідання, але й основних засад (принципів) цивільного судочинства».

Аналіз матеріалів справи свідчить, що Київський апеляційний суд ухвалою від 12 червня 2024 року залучив до участі у справі третю особу - ОСОБА_7 .

У матеріалах справи є адресована ОСОБА_7 судова повістка-повідомлення про призначення засідання на 24 липня 2024 року (т. 6, а. с. 200). Зазначену повістка, яка надіслана на адресу: АДРЕСА_24 , повернулася з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (т. 6, а. с. 209, 210).

Разом з цим зі змісту заяви ТОВ «СС Альфа» про залучення до справи третіх осіб від 09 грудня 2021 року і доданих до неї документів, зокрема копії паспорта громадянина України, відомо, що ОСОБА_7 проживає у квартирі АДРЕСА_26 (т. 1, а. с. 206-207). Ці обставини також підтверджуються договорами позики та іпотеки, доданими до заяви.

Апеляційний суд на зазначене належної уваги не звернув та не повідомив про призначене засідання учасника справи ОСОБА_7 за зареєстрованим місцем його проживання.

Суд також здійснював розміщення оголошень про виклик ОСОБА_7 як особи, зареєстроване місце проживання (перебування) місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме. Проте зазначене не свідчить про належне повідомлення апеляційним судом ОСОБА_7 про розгляд справи, зареєстроване місце проживання (перебування) якого суду було відоме.

За таких обставин у матеріалах справи немає доказів про належне повідомлення ОСОБА_7 про дату, час і місце судового засідання, зокрема, призначеного на 24 липня 2024 року, в якому апеляційний суд ухвалив оскаржене рішення.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 411 ЦПК України судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою.

З огляду на те що ОСОБА_7 обґрунтовує касаційну скаргу тим, що апеляційний суд не повідомив його про розгляд справи, і ця обставина підтверджена, оскаржена постанова апеляційного суду підлягає обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Оскільки встановлено підстави для скасування постанови апеляційного суду та направлення справи на новий розгляд до апеляційного суду, то інші підстави відкриття касаційного провадження суд касаційної інстанції не аналізує.

Доводи касаційних скарг дають підстави для висновку, що оскаржена постанова апеляційного суду прийнята з порушенням норм процесуального права. У зв`язку з наведеним касаційний суд вважає, що касаційні скарги належить задовольнити частково; оскаржену постанову апеляційного суду скасувати та передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Розподіл судових витрат здійснюється тим судом, який ухвалює (ухвалив) остаточне рішення у справі, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат (див. висновок у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 травня 2020 року у справі № 530/1731/16-ц (провадження № 61-39028св18)).

Оскільки, справа направляється на новий розгляд, Верховний Суд не здійснює розподіл судових витрат.

Керуючись статтями 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційні скарги представника ОСОБА_10 - адвоката Лозинської Ольги Леонідівни, представника Товариства з обмеженою відповідальністю «СС Альфа» і ОСОБА_7 - адвоката Кучерука Максима Васильовича, та представника ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 - адвоката Кучерука Максима Васильовича задовольнити частково.

Постанову Київського апеляційного суду від 24 липня 2024 рокускасувати, справу направити на новий розгляд до апеляційного суду.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська
Судді:А. Ю. Зайцев
Є. В. Коротенко В. М. Коротун
М. Ю. Тітов