Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа №936/714/25
Провадження №2/936/206/2025
25.09.2025 селище Воловець
Воловецький районний суд Закарпатської області в складі судді Софілканич О.А., з участю секретаря судового засідання Іванової Н.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань в селищі Воловець в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом адвоката Денисюка Олега Івановича, поданого в інтересах ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 про захист прав споживачів та стягнення моральної шкоди,
В С Т А Н О В И В:
04.06.2025 до суду надійшов вищезазначений позов.
30 січня 2025 позивач направив відповідачу вимогу про повернення помилково сплачених коштів. Згідно з відомостями поштового відправлення, дана вимога не була вручена за адресою відповідача та повернута за закінчення встановленого терміну зберігання. Враховуючи зазначене, відповідач безпідставно утримує кошти позивача в розмірі 66 320, 00 гривень, які по суті є сумою попередньої оплати позивача за договором купівлі-продажу, в рахунок якрї відповідач не передавав товар.
12.06.2025 ухвалою Воловецького районного суду Закарпатської області позовну заяву залишено без руху.
18.06.2025 в строк, визначений судом, недоліки позовної заяви усунуто.
18.06.2025 Воловецьким районним судом Закарпатської області постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, вирішено здійснювати судовий розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
30.06.2025 задоволено клопотання представника позивача про проведення судового розгляду справи в режимі відеоконференції.
У судове засідання, яке відбулось 25.09.2025, представник позивача адвокат Денисюк О.І., не з`явився, надіслав на адресу суду клопотання про здійснення судового розгяляду справи без участі сторони позивача, позов підтримав з підстав наведених у позовній заяві.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином: за адресою, вказаною в позовній заяві, яка збігається з адресою місця реєстрації, на електронну адресу, надану позивачем, а також через оголошення на сайті Воловецького районного суду Закарпатської області. Правом на подання відзиву не скористався, клопотань на адресу суду не надсилав.
У зв`язку з неявкою всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося у відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України.
Дослідивши подані докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення її по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Судом установлено, що згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадянських формувань, ФОП ОСОБА_2 здійснює підприємницьку діяльність за основним ОСОБА_3 діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту.
Позивач стверджує, що 19 червня 2024 року між позивачем ОСОБА_1 та фізичної особою -підприємцем ОСОБА_2 був укладений усний договір купівлі-продажу, в рамках якого при попередній оплаті позивача, відповідачем постачалися деревні паливні гранули (пелети).
30 січня 2025 позивач направив відповідачу вимогу про повернення сплачених коштів. Згідно з відомостями поштового відправлення, дана вимога повернута за закінчення встановленого терміну зберігання.
У відповідності до статті 22 Закону України "Про захист прав споживачів" - захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом.
Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.
Пунктом 22 частини 1 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що споживач - це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.
Права та обов`язки споживачів визначені статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів», якою передбачено, що споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: 1) захист своїх прав державою; 2) належну якість продукції та обслуговування; 3) безпеку продукції; 4) необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця); 5) відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; 6) звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав; 7) об`єднання в громадські організації споживачів (об`єднання споживачів).
Згідно з ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).
Стаття 626 ЦК України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
У відповідності до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною
При цьому, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (стаття 639 ЦК України).
Статтею 655 ЦК України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Предметом договору купівлі-продажу може бути майно (товар), яке є у продавця на момент укладення договору або буде створене (придбане, набуте) продавцем у майбутньому (ч.1 ст. 656 ЦК України).
Статтею 662 ЦК України встановлено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.
Відповідно до ст. 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.
У відповідності до ст. 693 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.
У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу.
Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.
На суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати. Договором може бути встановлений обов`язок продавця сплачувати проценти на суму попередньої оплати від дня одержання цієї суми від покупця.
В силу положень ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частиною 2 ст. 530 ЦК України встановлено, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом (ч.1 ст.639 ЦК України).
Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.
Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.
Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим (ст. 651 ЦК України).
Аналізуючи вищенаведені норми права, суд приходить висновку, що між сторонами був укладений усний договір купівлі-продажу на умовах попередньої оплати, здійсненої позивачем. Умови договору відповідач не виконав та не передав товар покупцю.
Таким чином, у зв`язку з невиконанням умов договору купівлі- продажу, а саме непоставлення партії деревних паливних гранул (пелет), відповідач істотно порушив умови договору, оскільки позивач позбувся того, на що розраховував.
Отже, позивачем обрано спосіб захисту свого права у вигляді розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми (попередньої оплати) є належним, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.
Разом з тим у задоволенні вимоги про стягнення 3% річних в сумі 545, 10 грн та 1466,10 грн інфляційних збитків слід відмовити, оскільки суду не надано доказів отримання відповідачем письмової вимоги позивача про виконання обов`язку, як того вимагає положення ст.530 ЦПК України. Повернення листа з відміткою про закінчення терміну зберігання не є належним та достатнім доказом отримання боржником вимоги про сплату боргу.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених ст. 82 ЦПК України. Належними доказами в розумінні ст.77 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Згідно з принципом диспозитивності, встановленим ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Щодо заявленої позивачем вимоги про стягнення моральної шкоди, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болі, душевних стражданнях, зниженні якості життя, порушенні звичного ритму життя, негативному емоційному стані, які виникли у потерпілого у зв`язку з протиправною поведінкою іншої особи.
У п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» зазначено, що для відшкодування моральної шкоди необхідно встановити наявність таких обов`язкових умов: протиправна поведінка відповідача; наявність у позивача моральної шкоди; причинно-наслідковий зв`язок між поведінкою відповідача та завданою шкодою; вина особи, яка спричинила шкоду (крім випадків відповідальності без вини).
Згідно з положеннями статті 1167 ЦК України, моральна шкода підлягає відшкодуванню, якщо вона завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю іншої особи.
При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди враховуються характер і обсяг моральних та інших немайнових втрат, яких зазнала особа, ступінь вини особи, яка завдала шкоди, вимоги розумності та справедливості.
У даній справі позивач зазначає, що внаслідок дій відповідача він був змушений витрачати час та зусилля на врегулювання питання повернення заборгованості, а позбавлення майна позивача без отримання очікуваного товару призвело до нервових зривів та переживань, що завдало йому душевних страждань та негативно вплинуло на його моральний стан.
Суд враховує, що за обставинами справи дійсно мало місце порушення прав споживача, а також недобросовісна поведінка відповідача, яка полягала в ухиленні від задоволення обґрунтованих вимог щодо повернення коштів. Така поведінка є неправомірною, що, безперечно, викликало у позивача негативні почуття, хвилювання та зумовило потребу у зусиллях для відновлення своїх прав.
У той же час суд враховує принцип розумності, співмірності та справедливості, відсутність медичних чи інших спеціальних доказів, які б підтверджували тяжкий характер моральних переживань позивача (нервових зривів), і вважає, що заявлена сума у розмірі 10 000 грн є завищеною, та підлягає зменшенню до 2000 грн, як такої, що відповідає характеру порушеного права, ступеню вини відповідача, обсягу зазнаних позивачем немайнових втрат та вимогам розумності і справедливості.
У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211, 20 гривень.
Керуючись статтями 141, 258, 259, 263-265, 273, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд
У Х В А Л И В:

Позов адвоката Денисюка Олега Івановича, поданого в інтересах ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 про захист прав споживачів та стягнення моральної шкоди задоволити частково.
Розірвати договір купівлі- продажу деревних паливних гранул (пелет) від 19.06.2024 року, укладеного між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ).
У задоволенні решти позовних вимог- відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання її до Закарпатського апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін:

позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

відповідач: ОСОБА_2 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Повне рішення буде складено 30.09.2025.

Суддя Софілканич О.А.