КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2025 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Оніщук М.І.,

судді Шебуєва В.А., Кафідова О.В.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 17 лютого 2025 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» (далі - КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва»), згідно з яким просив:

- стягнути з КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» на свою користь матеріальну шкоду у розмірі 115 562 грн. 09 коп. та судові витрати в розмірі 4 155 грн. 63 коп.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилався на те, що 01.11.2020 близько 12 год. 30 хв. на належний йому автомобіль Renault Clio Symbol д.н.з. НОМЕР_1 впало дерево. Внаслідок падіння дерева йому було завдано матеріальної шкоди у розмірі 115 562 грн. 09 коп., що підтверджується висновком експертного автотоварознавчого дослідження № 27 від 22.12.2020.

Вказав, що про дану подію було повідомлено органи Національної поліції та на місце події прибув екіпаж. Подія була зареєстрована в єдиному журналі обліку заяв та повідомлень громадян Солом`янського управління поліції Головного управління поліції у місті Києві за № 65721 від 01.11.2020. На місце виклику також прибув наряд Державної служби з надзвичайних ситуацій для усунення наслідків аварії.

Зазначав, що 01.11.2020 небезпечних або надзвичайних погодних умов на момент падіння дерева у Солом`янському районі міста Києва не було.

Зважаючи на те, що розпорядженням Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації від 06.05.2015 № 279 «Про передачу та закріплення майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва, яке передано до сфери управління Солом`янської районної у місті Києві державної адміністрації за комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» на праві господарського відання закріплено об`єкти зовнішнього благоустрою, в тому числі за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується листом КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району міста Києва» від 13.11.2020 №38-3944/33, просив суд стягнув з відповідача завдану йому матеріальну шкоду.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 17.02.2025 позов задоволено. Стягнуто з КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» на користь ОСОБА_2 майнову шкоду у розмірі 115 562 грн. 09 коп. та судовий збір у розмірі 1 155 грн. 63 коп.

В апеляційній скарзі, відповідач, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Так, в обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що рішення суду першої інстанції не містить посилань на докази, які свідчать про протиправну поведінку відповідача, що призвела до падіння дерева та в чому полягає його вина, як обов`язкової умов складу правопорушення, необхідної для настання матеріальної відповідальності.

Вказує, що матеріали справи не містять жодного доказу, що дерево, яке пошкодило автомобіль позивача перебувало в незадовільному стані чи мало ознаки аварійності. Натомість, на переконання апелянта, у справі наявні докази, які вказують на те, що дерево було в задовільному стані, не сухе, стовбур не трухлий, його вирвано з корінням, яке не є трухлим і пошкодженим.

Зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що у 2018 році КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» звернулося до Київського комунального об`єднання зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень міста «Київзеленбуд» щодо проведення обстеження дерев на прибудинкових територіях житлово-експлуатаційної дільниці № 904. При цьому, актом від 15.11.2018 комісією у складі представників житлово-експлуатаційної дільниці № 904 КП «Керуючої компанії з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» було засвідчено проведення санітарної обрізки дерев на прибудинковій території житлового будинку АДРЕСА_1 .

Вказує, що підприємством було вжито вичерпних заходів, необхідних для належного утримання зелених насаджень, в тому числі і дерева, яке пошкодило автомобіль позивача, яке не було аварійним ні у 2018 році, ні в момент пошкодження автомобіля.

Посилається на те, що напередодні падіння дерева, яке пошкодило автомобіль позивача, а саме: 29.10.2020 та 31.10.2020 спостерігалися значні дощі, про що свідчить загальнодоступна інформація в мережі інтернет, що в сукупності з кількістю опадів 01.11.2020, вказаною у листі Українського гідрометеорологічного центру Державної служби з надзвичайних ситуацій від 02.12.2020 № 01-18/1375, які призвели до розмокання ґрунту та виривання коріння дерева.

З урахуванням викладеного та посилаючись на недоведеність протиправних дій або бездіяльності відповідача, які призвели до падіння дерева та вказуючи на неналежне розміщення транспортного засобу, просить скасувати оскаржуване рішення та відмовити задоволенні позовних вимог.

Ухвалами Київського апеляційного суду від 13.06.2025 відкрито апеляційне провадження у справі, надано учасникам справи строк для подання відзиву та призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Згідно з ч.13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Пунктом 7 частини першої статті 17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» визначено, що громадяни у сфері благоустрою населених пунктів мають право звертатись до суду з позовом про відшкодування шкоди, заподіяної майну чи здоров`ю громадян унаслідок дій чи бездіяльності балансоутримувачів об`єктів благоустрою.

Відповідно до частини 5 статті 24 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» посадові особи підприємств, установ, організацій несуть відповідальність за невиконання заходів з благоустрою, а також за дії чи бездіяльність, що призвели до завдання шкоди майну та/або здоров`ю громадян, на власних та закріплених за підприємствами, установами, організаціями територіях відповідно до закону.

Аналіз наведених норм, з урахуванням визначених цивільно-процесуальним законодавством принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, дає підстави для висновку, що законодавством не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача у заподіянні шкоди. Разом з тим, потерпілий має довести належними доказами факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою та завданою шкодою.

Виходячи з визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного судочинства, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності його вини у завданні шкоди позивачеві.

Судом першої інстанції встановлено, що 01.11.2020 внаслідок падіння дерева, що знаходиться на прибудинковій території внутрішнього будинку АДРЕСА_1 було пошкоджений належний на праві власності позивачу автомобіль Renault Clio Symbol д.н.з. НОМЕР_1 .

Про дану подію було повідомлено органи Національної поліції, яку було зареєстровано в Єдиному обліку заяв та повідомлень громадян Солом`янського управління поліції Головного управління поліції у місті Києві за № 65724 від 01.11.2020, що підтверджується листом № 115із/125/55/05-2020 від 09.12.2020.

При цьому установлено, що на місце виклику також прибув наряд Державної служби з надзвичайних ситуацій для усунення наслідків аварії.

Пред`являючи вимоги про відшкодування матеріальної шкоди до КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва», позивач посилався на те, що відповідач є балансоутримувачем будинку АДРЕСА_1 та території, що приналежна до цього будинку, а тому саме відповідачем мають бути відшкодовані збитки, завдані падінням дерева, через неналежне утримання зелених насаджень, що перебувають на цій території.

У даній справі судом першої інстанції було встановлено, що розпорядженням Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації від 06.02.2015 № 279 «Про передачу та закріплення майна, що належить до комунальної власності територіальної громади у м. Києві, яке передано до сфери управління до Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації» за відповідачем закріплено житловий будинок АДРЕСА_1 (а.с. 14).

Так, за КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» на праві господарського відання закріплено об`єкти зовнішнього благоустрою первісною вартістю 21672,00 грн., залишковою вартістю 3958,00 грн., в тому числі за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується листом КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» № 38-3944/03 від 13.11.2020 (а.с. 13).

Згідно з частиною першою статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

За приписами частин першої та другої статті 11 Закону України «Про місцеве самоврядування» виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи. Виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади.

Пунктом 5 частини другої статті 10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» передбачено, що до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить здійснення самоврядного контролю за станом благоустрою та утриманням територій населених пунктів, інженерних споруд та об`єктів, підприємств, установ та організацій, майданчиків для паркування транспортних засобів (у тому числі щодо оплати послуг з користування майданчиками для платного паркування транспортних засобів), озелененням таких територій, охороною зелених насаджень, водних об`єктів тощо.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» підприємство та балансоутримувач забезпечують належне утримання і своєчасний ремонт об`єкта благоустрою власними силами або можуть на конкурсних засадах залучати для цього інші підприємства, установи та організації.

Відповідно до частин першої, третьої статті 18 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» органи державної влади та органи місцевого самоврядування можуть утворювати підприємства для утримання об`єктів благоустрою державної та комунальної власності. У разі відсутності таких підприємств органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах своїх повноважень визначають на конкурсних засадах відповідно до закону балансоутримувачів таких об`єктів. Балансоутримувача, що здійснюватиме утримання і ремонт об`єкта благоустрою, який перебуває у приватній власності, визначає власник такого об`єкта благоустрою. Орган державної влади або орган місцевого самоврядування за поданням підприємства чи балансоутримувача щорічно затверджує заходи з утримання та ремонту об`єкта благоустрою державної або комунальної власності на наступний рік та передбачає кошти на виконання цих заходів. Орган державної влади та орган місцевого самоврядування, підприємство та балансоутримувач несуть відповідальність за виконання затверджених заходів у повному обсязі.

Згідно зі статтею 25 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» утримання та благоустрій прибудинкової території багатоквартирного житлового будинку, належних до нього будівель, споруд проводиться балансоутримувачем цього будинку або підприємством, установою, організацією, з якими балансоутримувачем укладено відповідний договір на утримання та благоустрій прибудинкової території.

Як вже зазначалося, судом першої інстанції було встановлено, що балансоутримувачем об`єктів зовнішнього благоустрою за адресою: м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, буд. 5 є КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва».

Таким чином, саме КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» є відповідальною за належний догляд зелених насаджень, що ростуть на території, яка здійснює утримання такої прибудинкової території.

Частиною четвертою статті 28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» визначено, що негайне видалення пошкоджених дерев або кущів (їх частин) може здійснюватися підприємствами, установами, організаціями або громадянами в разі, якщо стан таких пошкоджених зелених насаджень загрожує життю, здоров`ю громадян, а також майну громадян та/або юридичних осіб.

Таким чином, відповідальними за збереження зелених насаджень, належний догляд за ними на об`єктах благоустрою державної чи комунальної власності є балансоутримувачі зелених насаджень, уповноважені органами місцевого самоврядування підприємства, які відповідають за утримання та збереження зелених насаджень.

У відповідності до вимог п.2 ч.1 ст.21 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» елементами (частинами) об`єктів благоустрою є зелені насадження (у тому числі снігозахисні та протиерозійні) уздовж вулиць і доріг, в парках, скверах, на алеях, бульварах, в садах, інших об`єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях.

Згідно з положеннями пп. г п.1 ч.1 ст.13, п.2 ч.1 ст.21 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» до об`єктів благоустрою населених пунктів належать вулиці, дороги, провулки, узвози, проїзди, пішохідні та велосипедні доріжки. Елементами (частинами) об`єктів благоустрою, в свою чергу, є зелені насадження (у тому числі снігозахисні та протиерозійні) уздовж вулиць і доріг, в парках, скверах, на алеях, бульварах, в садах, інших об`єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях.

Відповідно до п.2 Порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2006 №1045, видалення зелених насаджень здійснюється у разі: виконання підготовчих і будівельних робіт на об`єктах відповідно до статей 35-37 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності"; знесення аварійних, сухостійних і фаутних дерев, а також самосійних і порослевих дерев з діаметром кореневої шийки не більш як 5 сантиметрів; ліквідації аварійної ситуації на інженерних мережах населеного пункту; відновлення світлового режиму в житловому приміщенні, що затіняється деревами; проведення ремонтних та експлуатаційних робіт в охоронній зоні повітряних ліній електропередачі, на трансформаторній підстанції і розподільному пункті системи енергопостачання, мережі водо-, теплопостачання та водовідведення, телекомунікаційній і кабельній електромережі; досягнення деревом вікової межі; провадження господарської діяльності на території розсадників з вирощування декоративних дерев та кущів; ліквідації наслідків стихійного лиха, аварійної та надзвичайної ситуації.

Згідно з п. 7 Порядку, видалення аварійних, сухостійних і фаутних дерев на об`єкті благоустрою здійснює балансоутримувач на підставі акта, що складається відповідно до пункту 4 цього Порядку.

Згідно з частиною сьомою статті 28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» правила утримання зелених насаджень міст та інших населених пунктів затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, за погодженням із заінтересованими центральними органами виконавчої влади.

Відповідно до п.3.1 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10.04.2006 № 105, до об`єктів благоустрою у сфері зеленого господарства населених пунктів належать: парки, парки культури та відпочинку, парки - пам`ятки садово- паркового мистецтва, гідропарки, лугопарки, лісопарки, буферні парки, районні сади; дендрологічні парки, національні, меморіальні та інші; сквери; міські ліси; зони рекреації; зелені насадження в охоронних та санітарно-захисних зонах, зони особливого використання земель; прибережні зелені насадження; зелені насадження прибудинкової території.

Згідно з п.3.2 Правил, елементами благоустрою є зелені насадження (у тому числі снігозахисні, протиерозійні) уздовж вулиць і доріг, у парках, скверах і алеях, бульварах, садах, інших об`єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях.

Відповідно до п.5.5 Правил, відповідальними за збереження зелених насаджень і належний догляд за ними є: на об`єктах благоустрою державної чи комунальної власності - балансоутримувачі цих об`єктів; на територіях установ, підприємств, організацій та прилеглих територіях - установи, організації, підприємства; на територіях земельних ділянках, які відведені під будівництво - забудовники чи власники цих територій; на безхазяйних територіях, пустирях - місцеві органи самоврядування; на приватних садибах і прилеглих ділянках - їх власники або користувачі.

Перелік дій щодо догляду за зеленими насадженнями передбачений розділом 9 Правил. Так, виробничий процес утримання об`єктів зеленого господарства включає: догляд за деревами і чагарниками, живоплотами, виткими рослинами, квітниками, газонами, садовими доріжками та майданчиками, малими архітектурними формами; захист зелених насаджень від шкідників і хвороб, садіння квітів, створення газонів, видаленням окремих дерев, садіння окремих дерев, видалення аварійних дерев, санітарне очищення території об`єкта благоустрою.

Пунктом 6.2 Правил встановлений обов`язок балансоутримувачів проводити інвентаризацію та паспортизацію об`єктів благоустрою, брати участь у роботі комісії з обстеження зелених насаджень з метою їх знесення, тощо.

Під час догляду за деревами застосовують три види обрізання: формувальне, санітарне й омолоджувальне (п.9.1.11 Правил)

Відповідно до п.9.1.11.2 Правил, санітарне обрізання крони виконують, щоб позбутися старих, хворих, сухих і пошкоджених гілок, а також гілок, спрямованих всередину крони або зближених одна з одною. Обрізанню підлягають також пагони, що відходять від центрального стовбура вгору під гострим кутом, щоб уникнути їхнього обламування.

Згідно з Розділом 12 Правил, з метою контролю за станом міських зелених насаджень здійснюють їх загальні, часткові та позачергові огляди. Загальні огляди проводяться двічі на рік - навесні та восени. При загальному огляді обстежують усі елементи об`єктів благоустрою, а при частковому - лише окремі елементи. Позачергові огляди проводять після злив, ураганів, сильних вітрів, снігопадів, паводків тощо. Санітарне обрізання потрібно проводити щороку протягом вегетаційного періоду.

Судом першої інстанції було установлено, що 28.08.2018 в акті Київського комунального об`єднання зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень міста «КИЇВЗЕЛЕНБУД» зазначено, що дерево абрикоса, що розташоване на прибудинковій території будинку № на бульварі Вацлава Гавела знаходиться у задовільному стані та потребує санітарної обрізки.

Актом від 15.112018 комісією в складі представників житлово-експлуатаційної дільниці № 904 Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва»: заступника начальника Бугрименко Л.А., майстрів технічних дільниць ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проведено обстеження дерев на прибудинковій території житлового будинку АДРЕСА_1 та при обстеженні виявлено, що фахівцями ВСП «Виробничник» Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва», які мають відповідну спеціальну підготовку, було проведено санітарну обрізку дерев на прибудинковій території житлового будинку АДРЕСА_1 .

Задовольняючи вимоги про відшкодування шкоди, суд першої інстанції виходив з того, що автомобіль належний позивачу було пошкоджено внаслідок падіння дерева, що сталось на прибудинковій території будинку АДРЕСА_1 , балансоутримувачем якого є КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району міста Києва», вказавши, що саме відповідач мав забезпечувати контроль за станом зелених насаджень на прибудинковій території, а тому, завдана внаслідок падіння дерева майнова шкода підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

За змістом положень частини третьої статті 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової і моральної шкоди.

Крім того, як передбачено вимогами ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, що завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовуються в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно з роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в п.2 своєї постанови «Про практику розгляду судами цивільних справ про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 № 6, суди, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідок дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Таким чином, для застосування такої міри відповідальності як відшкодування шкоди потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача шкоди та збитками, вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

В свою чергу, за правилами статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 76, ч. 1 ст.77 та ст. 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач, як у суді першої інстанції, так і у суді апеляційної інстанції посилається на те, що підприємством було вжито вичерпних заходів, необхідних для належного утримання зелених насаджень, в тому числі і дерева, яке пошкодило автомобіль позивача, оскільки у 2018 році була проведена санітарна обрізка дерева, яке пошкодило автомобіль. Натомість, напередодні падіння дерева спостерігалися значні дощі, які призвели до розмокання ґрунту та виривання коріння дерева.

Утім, доводи апеляційної скарги про те, що підприємством було вжито вичерпних заходів, необхідних для належного утримання зелених насаджень, оскільки у 2018 році була проведена санітарна обрізка дерева, що пошкодило автомобіль позивача, колегія суддів до уваги не приймає.

Так, колегія суддів звертає увагу відповідача на те, що згідно розділу 12 Правил, з метою контролю за станом міських зелених насаджень здійснюють їх загальні, часткові та позачергові огляди. Загальні огляди проводяться двічі на рік - навесні та восени. При загальному огляді обстежують усі елементи об`єктів благоустрою, а при частковому - лише окремі елементи. Позачергові огляди проводять після злив, ураганів, сильних вітрів, снігопадів, паводків тощо. Санітарне обрізання потрібно проводити щороку протягом вегетаційного періоду.

З матеріалів справи вбачається, що останній огляд дерева, яке пошкодило автомобіль позивача, як і його обрізку, було проведено у 2018, що не заперечується самим відповідачем.

Утім, як вже зазначалося, огляд зелених насаджень проводиться відповідальною особою мінімум двічі на рік, а у разі злив, ураганів, сильних вітрів, снігопадів, паводків, що свідчить про несприятливі погодні умови, проводяться позачергові огляди.

Так, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідачем було ініційовано загальний огляд дерев в період з 2018 року до моменту пошкодження автомобіля відповідача, що вказує на невиконання відповідачем своїх обов`язків щодо утримання та контролю за зеленими насадженнями на території, яка утримується відповідачем, а відтак і на необґрунтованість доводів апеляційної скарги.

Також, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи відповідача про те, що 29.10.2020 та 31.10.2020 спостерігалися значні дощі, про що свідчить загальнодоступна інформація в мережі інтернет, а в сукупності з кількістю опадів 01.11.2020, вказаною у листі Українського гідрометеорологічного центру Державної служби з надзвичайних ситуацій від 02.12.2020 № 01-18/1375, призвели до розмокання ґрунту та виривання коріння дерева, з огляду на наступне.

Так, вказуючи на значні дощі у період з 29.10.2020 по 01.11.2020, що призвели до розмокання ґрунту, відповідачем не надано доказів на підтвердження проведення позачергового огляду зелених насаджень на предмет їх аварійності.

При цьому, посилаючись на те, що дерево було в задовільному стані, не сухе, стовбур не трухлий, його вирвано з корінням, яке не є трухлим і пошкодженим, відповідачем не долучено до матеріалів справи, на підтвердження зазначених обставин, акту огляду дерева, яке б вказувало на те, що дерево в момент падіння перебувало у задовільному стані та не потребувало обрізки.

Разом з цим, колегія суддів звертає на відповідь Державної служби України з надзвичайних ситуацій «Український гідрометеорологічний центр» № 01-18/1375 від 02.12.2020, у якій зазначено, що 01.11.2020 через територію Києва та Київської області проходив атмосферний фронт, який зумовив невеликі, місцями значні дощі. За оперативними даними метеорологічної станції Київ 01.11.2020 вночі був помірний дощ, кількість опадів 12 мм, вдень невеликий дощ, кількість опадів 1 мм, мінімальна температура 7,5 градусів тепла, максимальна 7,7 градусів тепла, вітер північний, 2-4 м/с.

При цьому вказано, що значні дощі, кількістю опадів в 15-49 мм за 12 год і менше вважаються небезпечним метеорологічним явищем (І рівень небезпечності) (а.с. 23).

Таким чином, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи про те, що шкоду позивачу було завдано внаслідок несприятливих погодних умов.

Доводи апеляційної скарги про те, що пошкодження автомобіля позивача мало місце внаслідок паркування у неналежному місці, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки в матеріалах справи відсутні докази порушень ОСОБА_1 правил дорожнього руху, в тому числі правил паркування.

Згідно зі ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо), або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається у відповідності до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

У відповідності до звіту № 27 від 22.12.2020 експертного автотоварознавчого дослідження щодо визначення матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, вартість матеріальної шкоди завданої власнику автомобіля Renault Clio Symbol, номерний знак НОМЕР_1 , пошкодженого 01.11.2020 складає 115 562 грн. 09 коп.

На підставі викладеного, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що з відповідача, як з особи відповідальної за спричинення шкоди майну, на користь позивача підлягає стягненню 115 562 грн. 09 коп.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог, оскільки відповідачем Комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» не доведено відсутності своєї вини у завданні шкоди транспортному засобу Renault Clio Symbol, номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 , який зазнав пошкоджень 01.11.2020 в результаті падіння дерева за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім цього, наведені в апеляційній скарзі інші доводи, які на думку апелянта, є підставою для скасування рішення суду, були предметом судового розгляду в суді першої інстанції, яким суд надав ґрунтовну оцінку, яка узгоджується з вимогами закону і з якою у суду апеляційної інстанції відсутні підстави не погодитися.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищевикладене, а також те, що при апеляційному розгляді справи порушень норм матеріального і процесуального права, які є підставою для скасування рішення, в справі не виявлено, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду без змін.

У зв`язку з тим, що суд апеляційної скарги дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, понесені відповідачем судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги відшкодуванню не підлягають.

Також слід зауважити, що дана справа віднесена процесуальним законом до категорії малозначних справ, а тому, в силу положень ч. 6 ст. 19 та ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 369, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» - залишити без задоволення.

Рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 17 лютого 2025 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» про стягнення коштів - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач М.І. Оніщук

Судді В.А. Шебуєва

О.В. Кафідова