Справа № 274/1910/25
Провадження № 2/0274/1084/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"02" жовтня 2025 р. м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого - судді Хуторної І. Ю., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи в судове засідання цивільну справу за позовом за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОЛВЕНТІС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

У березні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОЛВЕНТІС» (ТОВ «ФК «СОЛВЕНТІС») через підсистему «Електронний суд» звернулося до суду з позовом, у якому просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 1726620 від 13.03.2020 у розмірі 22 130,00 грн, 6000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу та 2422,4 грн судового збору.

Стислий виклад позицій сторін

Позовна заява ТОВ «ФК «СОЛВЕНТІС» обґрунтована тим, що 13.03.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» (ТОВ «МІЛОАН») та ОСОБА_1 укладений електронний кредитний договір № 1726620, за умовами якого відповідачці були перераховані кошти у розмірі 10000,00 грн

09.10.2020 на підставі Договору факторингу №03/10 ТОВ «МІЛОАН» відступило право вимоги за Кредитним договором № 1726620 від 13.03.2020 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДІДЖИ ФІНАНС» (ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС»), яке набуло права вимоги до відповідачки.

24 січня 2022 року між ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» та ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ» (після перейменування ТОВ «ФК «СОЛВЕНТІС») укладено Договір факторингу за умовами якогоТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ» (після перейменування ТОВ «ФК «СОЛВЕНТІС») набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 1726620 від 13.03.2020.

ОСОБА_1 умови договору про споживчий кредит не виконує та має заборгованість, що становить 22130,00 грн, з яких: 10000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 10930,00 грн - заборгованість за відсотками та 1200,00 грн - комісія.

Від відповідачки відзив на позовну заяву не надходив.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі

Ухвалою судді від 21.04.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо подання у визначені строки відповідачем відзиву на позов та клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Ухвалою суду від 29.09.2025 найменування позивача у даній справі Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПІНГ-ПОНГ» замінено на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОЛВЕНТІС».

Відповідачка ухвалу суду отримала 07.05.2025, що доводиться рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відтак, відповідачка, будучи належним чином повідомленою про відкриття провадження у справі, дату та час її розгляду, у визначений в ухвалі про відкриття провадження у справі строк ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, до суду не подав.

Ураховуючи вищевикладене та положення ст. ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами.

Застосовані норми права

За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Положеннями ст. 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Таким чином, укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до статті 12 ЗУ «Про електронну комерцію» в редакції на дату договору якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ст. 1077 ЦК України).

Згідно з ч. ч. 3, 4 ст. 12, ч. ч. 1, 3 ст.13, ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Фактичні обставини, встановлені судом, докази на їх підтвердження

На обґрунтування позову ТОВ «ФК «СОЛВЕНТІС» долучило до позову кредитний договір № 1726620 (індивідуальна частина) від 13.03.2020, за умовами якого позикодавець зобов`язався надати позичальнику грошові кошти у розмірі 10 000,00 грн, строком на 30 днів з 13.02.2020, термін повернення кредиту 12.04.2020, загальні витрати за кредитом без врахування тіла кредиту складають 5700, 00 грн, орієнтовна реальна процентна ставка 694,00 відсотків і включає в себе складові, визначені у п.п. 1.5.1-1.5.2 Договору. Орієнтовна загальна вартість кредиту складає 15700.00 гривень. Проценти за користування кредитом 4500,00 грн, які нараховуються за ставкою 1,50 відсотків фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п. 1.5.2. договору). Тип процентної ставки за договором - фіксована. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 1, 50 відсотків фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п. 1.6. договору).

Комісія за надання кредиту 1200,00 грн, яка нараховується за ставкою 12, 00 відсотків від суми кредиту одноразово. (п. п. 1.5.1 договору) (а.с. 21-23).

Пролонгація кредиту: позичальник за наявності відповідної пропозиції позикодавця має право на продовження користування/повернення кредиту на таких самих умовах, на певну кількість днів доступну у пропозиції відповідно до розділу 6 Правил. Для продовження строку користування кредитом позичальник має вчинити дії передбачені розділом 6 правил, у т.ч. сплатити комісію за продовження кредиту та певну частину заборгованості по кредиту. За наявності між сторонами відповідної домовленості (акцептованої Позичальником пропозиції Пози відповідно до розділу 6 Правил), а також на підставі п.3.2.7 Договору, пролонгація може здійснюватися на інших умовах ніж передбачено цим пунктом (п. 2.3.1. договору).

Волевиявлення позичальника продовжити строк користування/повернення кредиту та укладення угоди про це, згідно п.6.14. правил, підтверджується здійсненням ним відповідного платежу у спосіб, виз п. 2.5 договору. (п. 2.3.2 договору).

Цей кредитний договір укладався в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства(п. 6. 1 Договору).

Відповідно до п. 6.2. розміщені в особистому кабінеті позичальника проект цього кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицію товариства про укладення кредитного договору (офертою). Відповідно про прийняття пропозиції про укладання цього кредитного договору (акцепт) надається позичальнику шляхом відправлення товариству електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається товариством електронним повідомленнях (SMS) на мобільний телефонний номер позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього кредитного договору/ електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту).

Водночас із пункту 6.2 кредитного договору вбачається відсутність електронного підпису відповідача одноразовим ідентифікатором.

Доказів підписання договору відповідно до статті 12 ЗУ «Про електронну комерцію» матеріали справи не містять.

Графік розрахунків, що є додатком № 1 до цього кредитного договору також не містить електронного підпису відповідачки одноразовим ідентифікатором (а.с. 24).

Анкета-заява на кредит № 1726620 від 13.03.2020 містить відомості щодо погодження отримання кредиту відповідачкою у ТОВ «МІЛОАН».

Разом з тим, вказана анкета-заява також не містить електронного підпису відповідачки одноразовим ідентифікатором.

Таким чином, позивач не надав доказів укладення договору шляхом обміну електронними повідомленнями та прийняття (акцепту) умов договору, а надані докази не доводять факту підписання та відповідно укладання сторонами договору.

Із платіжного доручення № 16527959 від 13.03.2020 вбачається, що ТОВ «МІЛОАН» на виконання умов договору № 1726620 перерахувало на платіжну карту 516887ХХХХХХ026, отримувач ОСОБА_1 кредитні кошти за договором у розмірі 10000,00 грн (а.с. 37).

Проте, додане до позовної заяви платіжне доручення, що завірене лише підписом уповноваженої особи і печаткою ТОВ «МІЛОАН», із зазначенням неповного номера банківської картки, належність якої не встановлено, не є достатнім доказом надання відповідачці кредитних коштів на виконання умов кредитного договору № 1726620.

До позову не долучено ні доказів, що за умовами договору ТОВ «МІЛОАН» мало б переказати грошові кошти відповідачці на карту в сумі 10000,00 грн, ні доказів того, що платіжний засіб 516887ХХХХХХ026 належить відповідачці.

За відомостями про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором № 1726620, ТОВ «МІЛОАН» нарахувало відповідачці заборгованість у розмірі 22130,00 грн, з яких: 10000,000 грн заборгованість за тілом кредиту, 10939 грн - відсотки та 1200,00 грн комісійні винагороди.

Розрахунок заборгованості, на який посилається позивач в обґрунтування позовних вимог, не є первинним документом, який підтверджує отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані в позовній заяві, а отже не є належним доказом існування заборгованості.

Інших доказів на підтвердження існування заборгованості, зокрема, виписки за картковим рахунком відповідачки, до матеріалів справи не долучено.

Також судом встановлено, що 09.10.2020 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» було укладено договір факторингу №03/10, за умовами якого, ТОВ «МІЛОАН» передає ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» приймає належні ТОВ «МІЛОАН» права вимоги до боржників, в тому числі щодо боржниці за кредитним договором № 1726620 (а.с. 25-31).

Із витягу з додатку до договору факторингу № 03/10 вбачається, що ОСОБА_1 вказана у списку боржників за кредитним договором № 1726620 від 13.03.2020, за яким загальна сума заборгованості становить 22130 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 10000,00 грн, заборгованість за відсотками 10930,00 грн, заборгованість за комісією 1200, 00грн (а.с. 12).

24.01.2022 між ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» та ТОВ «ФК «СОЛВЕНТІС» було укладено договір факторингу № 01/15, за умовами якого, ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» передає ТОВ «ФК «СОЛВЕНТІС» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» ТОВ «ФК «СОЛВЕНТІС» приймає належні ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» права вимоги до боржників, в тому числі щодо боржниці за кредитним договором № 1726620 (а.с. 32-34, 35).

Із витягу з додатку до договору факторингу № 01/15 вбачається, що ОСОБА_1 вказана у списку боржників за кредитним договором № 726620 від 13.03.2020, за яким загальна сума заборгованості становить 22130 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 10000,00 грн, заборгованість за відсотками 10930,00 грн, заборгованість за комісією 1200, 00грн (а.с. 11).

Проте, враховуючи, що ТОВ «ФК «СОЛВЕНТІС» не надано належних та допустимих доказів на підтвердження укладення кредитного договору з відповідачем, фактичного надання кредитних коштів на картковий рахунок відповідачка, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Розподіл судових витрат

У силу ст. 141 ЦПК України витрати пов`язані з розглядом справи покладаються на позивача в разі відмови в позові.

Керуючись статтями 141, 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в :

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОЛВЕНТІС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення рішення до Житомирського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Відомості про учасників справи:

позивач - Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОЛВЕНТІС», , знаходиться за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Симона Петлюри, 21/1;

відповідачка - ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя І. Ю. Хуторна