Справа № 554/5433/25
Провадження № 2/553/1474/2025
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

06.10.2025м. Полтава

Подільський районний суд міста Полтави в складі:

головуючого судді Москаленко В.В.,

за участю секретаря судового засідання Сіомашко В.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області до ОСОБА_1 про відшкодування надмірно виплаченої пенсії,-

ВСТАНОВИВ:

23.07.2025 з Шевченківського районного суду міста Полтави за підсудністю надійшла позовна заява Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області до

ОСОБА_1 про відшкодування надмірно виплаченої пенсії.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області перебуває ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». З 25.11.2008 ОСОБА_1 отримувала пенсію за віком, з 20.01.2011 отримувала пенсію по інвалідності, з 11.05.2023 пенсію за віком. Згідно із заявою від 11.05.2023 про перехід на інший вид пенсії за віком, яка опрацьовувалася за принципом екстериторіальності спеціалістом Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, перевірку проведено спеціалістом Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, ОСОБА_1 переведено на пенсію за віком. При переведенні на пенсію за віком заявниці безпідставно застосовано показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за 2020-2022 роки, оскільки ОСОБА_1 вперше переведена з пенсії по інвалідності на пенсію за віком 25.11.2008. Розпорядженням від 29.11.2024 пенсійна справа №87 ОСОБА_1 приведена у відповідність. Внаслідок чого виникла переплата пенсії в розмірі 35 550,55 грн за період з 11.05.2023 по 30.11.2024. Управлінням були направлені листи від 21.01.2025 року, від 21.02.2025 року на адресу відповідача з повідомленням про наявну переплату пенсії, але до цього часу відповіді не надходило та кошти на рахунок Управління не були повернуті.

Позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 суму надмірно виплаченої пенсії в розмірі 35550,55 грн. на рахунок Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду міста Полтави від 03.06.2025 цивільну справу направлено за підсудністю до Подільського районного суду міста Полтави.

Ухвалою судді Подільського районного суду міста Полтави від 28.07.2025 справа прийнята до розгляду суддею Москаленко В.В. та відкрите спрощене позовне провадження у справі.

Представник позивача в судове засідання не з`явилась. Надала до суду заяву, у якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, заяви про відкладення розгляду справи не надала, відзив на позовну заяву не надала.

За таких обставин судом відповідно до ст. ст.280,281 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.

Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що 25.11.2008 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася до ГУ ПФУ в Полтавській області із заявою про призначення їй пенсії за віком, яку їй було призначено відповідним розпорядженням (а.с.18-19)

20.01.2011 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася до ГУ ПФУ в Полтавській області із заявою про призначення їй пенсії по інвалідності в розмірі за віком, яку їй було призначено відповідним розпорядженням (а.с. 20-21).

11.05.2023 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася до ГУ ПФУ в Полтавській області із заявою про призначення їй пенсії за віком, яку їй було призначено відповідним розпорядженням (а.с. 22-25).

Відповідно до витягів з ППВП ПФУ, ПФУ у пенсійній справі 87 прийнято рішення про призначення ОСОБА_1 пенсії за віком та здійснено перерахунки у зв`язку із переходами із виду на вид пенсії (а.с. 26-49)

Відповідно до претензії ГУ ПФУ в Полтавській області на ім`я ОСОБА_1 від 21.02.2025 , позивач повідомив відповідача про наявність переплати в розмірі 35550,55 грн., яка виникла за період з 11.05.2023 року по 30.11.2024 року (а.с. 9).

До правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є пенсійною виплатою, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положення ст. 1215 ЦК України.

Згідност.1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

При цьому, правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмується, отже, зазначене у ст.1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів (правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 487/3380/16-а та від 11 лютого 2020 року у справі

№ 761/41107/16-а.).

Безпідставно набуті кошти, що належать до виплат особі, заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, за відсутності рахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела їх виплату, та факту недобросовісності набувача, не підлягають поверненню.

В ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Порядком відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України від 21 березня 2003 року № 6-4, визначається механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями.

Відповідно до п.3 цього Порядку суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до статті 50 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Для правильного вирішення питання про утримання надміру сплачених сум пенсії орган, що уповноважений призначати пенсії, мав достеменно встановити факт переплати пенсії у зв`язку із поданням недостовірних відомостей, що враховуються при її обчисленні, та з чиєї вини нараховано суми соціальних виплат у розмірі, що суперечить вимогам Закону.

Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 20 травня 2019 року у справі №489/205/16-а та від 03 жовтня 2019 року у справі №487/3380/16-а.

Отже, повернення надмірно сплачених сум пенсій передбачає стягнення зазначених сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини пенсіонера, а саме, через зловживання, зокрема у випадку надання недостовірної інформації або взагалі ненадання відповідної інформації.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. (ч. 2 ст. 77 ЦПК України).

Зміст ст. 89 ЦПК України визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, законом саме на позивача покладено процесуальний обов`язок доведення наявності вказаних вище порушень зі сторони пенсіонера та його вини у надмірній виплаті пенсії.

Проте, незважаючи на вказані вимоги ч. 1 ст. 81 ЦПК України, позивачем не подано жодного доказу на підтвердження вини відповідача у тому, що йому, ніби то, надміру виплачувалась пенсія та/чи існування зі сторони відповідача будь-яких зловживань, фактів подання недостовірної інформації чи неподання відповідної інформації.

Як встановлено судом, недобросовісності з боку набувача пенсії позивачем не доведено, доказів на підтвердження такої не надано, зроблений перерахунок пенсії не пов`язаний з навмисними діями чи навмисною бездіяльністю відповідача, виплати здійснювалися управлінням добровільно.

Крім того, пунктом 71 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Рисовський проти України» від 20.10.2011 року встановлено, що ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються. Аналогічний висновок також міститься у справах «Пінкова проти Чеської Республіки», «Гаші проти Хорватії», «Трґо проти Хорватії».

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.

Відповідно до ч.1,2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача.

Таким чином, враховуючи, що позивачу відмовлено у задоволенні позову, витрати у справі слід вважати фактично понесеними.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст.141, 263-265, 268, 280-283 ЦПК України, ст. 1215 ЦК України,

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області до ОСОБА_1 про відшкодування надмірно виплаченої пенсії - відмовити повністю.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Сторони у справі:

Позивач Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, , місцезнаходження: м. Полтава, вул. Гоголя, 34.

Відповідач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя Подільського районного суду міста Полтави В. В. Москаленко