Справа № 474/101/25
Провадження № 2/474/114/25
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

12.09.25р. с-ще Врадіївка

Врадіївський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Сокола Ф.Г.

за участю секретаря судового засідання Тодосьєвої А.С.

розглянув матеріали цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Коллект Центр до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

встановив:

07.02.2025р. Товариство з обмеженою відповідальністю Коллект Центр (далі - позивач) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідачка) про стягнення заборгованості, в якому позивач просить стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість за договором № 75126666 від 24.08.2021р. у розмірі 48 645 грн. 38 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 24.08.2021р. між товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (далі - ТОВ 1БАНК) та відповідачкою було укладено договір позики № 75126666, згідно якого позикодавець надав відповідачці грошові кошти у розмірі 14 281 грн. шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок, під процентну ставку 1,99%, яка нараховується за кожен день користування позикою. Договір підписано електронним підписом позичальника, що відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. У Правилах надання грошових коштів у позику передбачено, що у разі неповернення позики та процентів товариство має право нараховувати проценти у розмірі передбаченому договором позики за кожний день понадстрокового користування позикою (або її частиною), починаючи з першого дня такого понадстрокового користування та закінчуючи днем сплати повернення позики (або її частини) та процентів, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів. Позичальник розуміє та погоджується з тим, що нарахування процентів на позику (або її частину) за понадстрокове користування позикою за договором позики не є штрафом, пенею чи будь-якою іншою штрафною санкцією в розумінні чинного законодавства, а застосовується виключно в якості процентної ставки на позику за понадстрокове користування.

27.01.2022р. було укладено договір № 27/01/2022 відповідно до умов якого ТОВ 1БАНК відступило на користь ТОВ Вердикт капітал право вимоги за кредитними договорами, у тому числі за договором № 75126666.

10.01.2023р. було укладено договір № 10-01/2023 між ТОВ Вердикт капітал та ТОВ Коллект Центр про відступлення (купівлю-продаж) права вимоги, відповідно до умов якого ТОВ Вердикт капітал відступило ТОВ Коллект Центр2 право вимоги за кредитними договорами, у тому числі за договором № 75126666.

Заборгованість за вказаним кредитним договором відповідачкою залишається непогашеною, та розмір такої станом на день формування позовної заяви становить: 14 281 грн. 00 коп. - заборгованість за основним зобов`язанням (тілом); 34 103 грн. 03 коп. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; 228 грн. 49 коп. - інфляційні збитки; 32 грн. 86 коп. - 3 % річних.

Він же просив стягнути з відповідача на свою користь понесені витрати на правову допомогу у розмірі 13 000 грн.

01.05.2025р. представницею позивачаТкаченко М. на виконання ухвали суду подано письмові пояснення до яких долучено детальний розрахунок заборгованості за договором позики. Та нею ж вказаної дати подано клопотання про витребування доказів від АТ Універсал банк, яке судом було задоволено.

Представниці позивача Ткаченко М. та Морозова В. в судові засідання 12.05.2025р., 12.06.2025р., 08.07.2025р. та 12.09.2025р. не з`явилися, хоча належним чином в порядку, визначеному ст.ст. 128-130 ЦПК України, повідомлені про час, дату і місце судового розгляду. Водночас у прохальній частині позовної заяви представниця Ткаченко М. та у клопотанні від 12.09.2025р. представниця Морозова В. просили розглядати справу за відсутності представника позивача, дали згоду на заочний розгляд справи

Відповідачка в судові засідання 12.05.2025р., 12.06.2025р., 08.07.2025р. та 12.09.2025р. не з`явилася, хоча належним чином в порядку, визначеному ст.ст. 128-130 ЦПК України, повідомлена про час та місце судового розгляду шляхом направлення поштовим зв`язком рекомендованим листом судових повісток за адресою реєстрації місця проживання, а також через розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України про виклик відповідача до суду. Відповідачка про причини неявки суд не повідомила, а також не подала до суду відзив на позовну заяву та заяви про розгляд справи за її відсутності чи відкладення розгляду справи.

З огляду на приписи ст.ст. 211 та 223 ЦПК України суд визнав за можливе розглянути справу по суті без участі сторін за наявними у справі доказами.

12.09.2025р. судом в порядку, визначеному ст.ст. 280, 281 ЦПК України, постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.

Дослідив письмові докази, судом встановлено наступне.

24.08.2021р. між ТОВ 1БАНК та ОСОБА_1 було укладено договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 75126666, за умовами якого, п.п. 1, 2, позикодавець зобов`язався передати позичальнику у власність грошові кошти шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язався повернути таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, та сплатити проценти від суми позики. Параметри та умови позики: дата надання позики - 24.08.2021р.; дата повернення позики - 23.09.2021р.; строк позики - 30 днів; сума позики - 14 281 грн. 00 коп.; процентна ставка базова - 1,99% в день (фіксована); процентна ставка за понадстрокове користування позикою за день - 2,70%; орієнтовна реальна річна процентна ставка - 642,22%; орієнтовна загальна вартість позики, у грн. - 16 838 грн. 73 коп. Що узгоджується з Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (додаток № 1 до договору № 75126666).

Проценти за договором № 75126666 нараховуються щоденно на залишок позики, враховуючи дати надання та повернення кредиту (п. 4 договору № 75126666).

У п.п. 5.1, 5.2 договору № 75126666 позичальник підтвердив, що він ознайомився на сайті https//mycredit.ua/ua/documents-license з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, а також те, що йому зрозумілі зміст, суть об`єм зобов`язань за договором і Правилами надання грошових коштів у позику. Що позичальник до моменту підписання Договору вивчив цей Договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті https://mycredit.ua.documentslicense/ (надалі правила), їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладання цього договору, а також зазначена в Правилах процедура і наслідки оформлення позичальником продовження строку користування позикою (пролонгація) або застосування автопролонгації, йому зрозумілі.

В договорі № 75126666, п. 9, сторони погодили право позикодавця відмовитися від договору протягом 14 днів з дня його укладення, за умови повідомлення про настання вказаної обставини позикодавця у письмовій формі в один із способів визначений цим пунктом договору, та повернення отриманих коштів.

Договір укладений дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно - телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції та підписано накладеннямелектронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно Закону України Про електронну комерцію (п. 12 договору № 75126666).

Договір № 75126666 підписаний сторонами електронними підписами одноразовими ідентифікаторами, зокрема позичальником - cu4sPWFOXh. Рахунок № НОМЕР_1 .

В додатки до позовної заяви позивачем надано Правила надання грошових коштів у позику ТОВ 1БАНК затверджені наказом № 12/08/2021 від 12.08.2021р. Пунктами 6.1, 6.2 цих Правил установлено, що за користування позикою позичальник сплачує товариству проценти у розмірах, визначених у договорі позики. Позичальник зобов`язаний повернути отриману суму позики та проценти за користування нею відповідно до умов укладеного Договору позики, проценти за користування позикою нараховуються на суму позики (її залишок), виходячи із строку фактичного користування позикою.

Згідно з п. 6.5. Правил надання грошових коштів у позику ТОВ 1БАНК затверджені наказом № 12/08/2021 від 12.08.2021р., у редакції, що діяла на час укладення договору позики, у разі неповернення / повернення не в повному розмірі / несвоєчасного повернення позики та процентів, позичальнику на таку неповернуту позику (або й частину) товариство має право нараховувати проценти у розмірі, передбаченому договором позики, за кожний день понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення позики (або її частини) та процентів, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів. Позичальник розуміє та погоджується з тим, що нарахування процентів на позику (або її частину) за понадстрокове користування позикою за договором позики не є штрафом, пенею чи будь-якою іншою штрафною санкцією в розумінні чинного законодавства, а застосовується виключно в якості процентної ставки на позику за понадстрокове користування.

Обставини перерахування коштів за договором № 75126666 підтверджуються листом ТОВ 1БАНК від 18.12.2024р. № 18/12/24-29 та довідкою ТОВ Фінансова компанія Фінекспрес № кд-000003862/ТНПП від 17.12.2024р., у якому ТОВ ФК Фінексперес підтвердило прийняття до виконання платіжної інструкції від ініціатора платіжної операції ТОВ 1БАНК, відповідно до умов договору про переказ коштів від 23.01.2018р. між компанією та товариством, та успішність завершення платіжної операції на ім`я отримувача Сухіної І., дата платежу 24.08.2021р., сума платежу 14 281 грн. 00 коп.

Факт перерахування відповідачці коштів за договором № 75126666 підтверджується довідкою АТ Універсал банк від 31.07.2025р. № БТ/6302 та випискою по рахунку, відповідно до яких відповідачці у банку емітовано картку № НОМЕР_2 на яку 24.08.2021р. о 23:54:14 год. було зараховано переказ через FUIB Money Transfer у сумі 14 281 грн.

Також у додатки до позовної заяви позивачем надано виготовлений ТОВ 1БАНК розрахунок заборгованості за період з 24.08.2021р. до 27.01.2022р. з якого вбачається, що 24.08.2021р. відповідачці було видано кошти в сумі 14 281 грн. 00 коп. та протягом 30 днів (з 24.08.2021р. до 22.09.2021р.) нараховувалися відсотки за зниженою процентною ставкою 0,60% в день, які були перераховані 24.09.2021р. за стандартною процентною ставкою 1,99% в день, в зв`язку з непогашенням боргу. Надалі, з 25.09.2021р. до 22.12.2021р. (в межах строку автопролонгації) відповідачці нараховувалися відсотки за стандартною процентною ставкою 1,99% в день. За цим же розрахунком загальна сума боргу становить: 14 281 грн. - основна сума боргу та 34 103 грн. 03 коп. - відсотки, нараховані в межах строку кредитування та автопролонгації. Будь-які платежі на погашення боргу відповідачкою не вносилися.

27.01.2022р. між ТОВ ІБАНК та ТОВ Вердикт Капітал було укладено договір факторингу № 27/01/2022, за умовами якого клієнт (первісний кредитор) відступає за плату своє право грошової вимоги, а фактор здійснивши фінансування приймає право грошової вимоги до боржників, що належить клієнту, і стає новим кредитором за договорами про надання фінансових послуг, укладених між клієнтом і боржниками. З дати відступлення права вимоги фактор має право здійснювати нарахування та стягнення процентів за договором фінансових послуг, нарахування та стягнення штрафних санкцій за порушення грошових зобов`язань. Перехід від клієнта до фактора права вимоги заборгованості відбувається після здійснення повного фінансування з моменту підписання Акту приймання-передачі.

27.01.2022р. між сторонами договору факторингу № 27/01/2022 проведено фінансування відповідно до платіжного доручення № 32465 та підписано Акт прийому-передачі Реєстру боржників.

Відповідно до Реєстру боржників № 1 до договору факторингу № 27/01/2022, у ньому під порядковим номером 1272 значиться боржниця ОСОБА_1 , договір 75126666. Сума боргу становить: 14 281 грн. - основна сума боргу та 34 103 грн. 03 коп. - відсотки

10.01.2023р. між ТОВ Вердикт капітал та ТОВ Коллект Центр було укладено договір № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) права вимоги, відповідно до умов якого ТОВ Вердикт капітал відступило ТОВ Коллект Центр право вимоги, а останнє набуло право вимоги первісного кредитора до боржників зазначених у Додатках № 1 та № 3 до договору (реєстри боржників), за договорами позики (кредитними договорами).

10.01.2023р. між сторонами договору № 10-01/2023 про відступлення права вимоги підписано Акт приймання-передачі реєстру боржників, та 28.02.2023р. - Акт зарахування зустрічних однорідних вимог.

У Реєстрі боржників (додаток № 3 до договору № 10-01/2023) від 10.01.2023р. під порядковим номером 23308 значиться боржниця ОСОБА_1 , договір 75126666. Сума боргу становить: 14 281 грн. - основна сума боргу; 34 103 грн. 03 коп. - відсотки; відповідальність за порушення грошового зобов`язання - в загальній сумі 261 грн. 35 коп.

З розрахунку заборгованості за договором № 75126666 виготовленого станом на 02.01.2025р. ТОВ Коллект центр, та детального розрахунку боргу (в якому відображено операції по кредитному договору вчинювані первісним та наступними кредиторами) за період з 24.08.2021р. до 02.01.2025р. вбачається, що ОСОБА_1 має заборгованість по кредиту: сума боргу за тілом 14 281 грн., за процентами - 34 103 грн. 03 коп.; 228 грн. 49 коп. інфляційні збитки нараховані у період з 27.01.2022р. по 23.02.2022р.; 32 грн. 86 коп. - 3% річних нараховані у період з 27.01.2022р. по 23.02.2022р.

Відповідачкою не було надано власного розрахунку заборгованості, а також доказів, які підтверджують повернення нею кредиту у розмірі та строки, передбачені кредитним договором, та спростовують правильність наданих позивачем розрахунків заборгованості.

01.07.2024р. між адвокатським об`єднанням Лігал Ассістанс та позивачем укладено договір № 01-07/2024 про надання правової допомоги відповідно до якого (розд. 2) адвокатське об`єднання прийняло на себе зобов`язання надавати клієнту: правову інформацію, консультації, роз`яснення з правових питань, правового супроводу, захисту інтересів, складання заяв, скарг, заперечень, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на захист інтересів клієнта, представляти інтереси клієнта у судах загальної юрисдикції, узагальнювати та аналізувати практику розгляду судових та інших справ, та вчиняти інші дії.

Згідно з заявкою про надання юридичної допомоги № 179 від 02.12.2024р. та витягу з акту № 2 про надання юридичної допомоги від 27.12.2024р. за договором № 01-07/2024 між сторонами цього договору, адвокатським об`єднанням клієнту надано юридичну допомогу за договором № 75126666 з боржником ОСОБА_1 , а саме: надання усної консультації з вивченням документів у часі 2 години вартістю 2 000грн./1 годину, всього в сумі 4 000 грн.; складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду у часі 3 години вартістю 3 000 грн./1 годину, всього в сумі 9 000 грн. В загальному вартість наданих послуг - 13 000 грн.

Встановивши вказані обставини, суд вважає, що зі сторони відповідача порушені вимоги чинного законодавства, що регулює кредитні правовідносини.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (в тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно - телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.

За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Загальні правила щодо форми договору визначені ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Відповідно до ч .1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (Позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

За правилам ч. 1 ст. 1049 та ст. 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

У разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, при цьому кредитодавець має право вимагати від позичальника достроково повернути всю суму кредиту та внести інші платежі, передбачені договором.

У п.п. 5, 6, 12 ст. 3 Закону України Про електронну комерцію №675-VІІІ від 03.09.2015р. зазначено, електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір;

Відповідно до ст. 11 Закону України Про електронну комерцію електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. Якщо покупець (споживач, замовник) укладає електронний договір шляхом розміщення замовлення за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, продавець (виконавець, постачальник) зобов`язаний оперативно підтвердити отримання такого замовлення. Замовлення або підтвердження розміщення замовлення вважається отриманим у момент, коли сторона електронного договору отримала доступ до нього.

У разі, якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Згідно зі ст. 12 Закону України Про електронну комерцію якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання зокрема електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Відповідно до ст. 526, 629 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За приписами ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 513 ЦК України визначено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредитору. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом.

За змістом ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник у зобов`язанні не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Відповідно до ч. 2 ст. 517 ЦК України, боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

За такого, суд вважає доведеними обставини укладення між відповідачкою та ТОВ 1БАНК договору позики № 75126666 в електронній формі, а також обставини перерахування їй кредитних коштів згідно його умов, а також обставини набуття ТОВ Вердикт капітал, а надалі і ТОВ Коллект центр у встановленому законом порядку права грошової вимоги за вказаним вище кредитними договорами.

Щодо нарахування відсотків за договором у заявленому розмірі, то слід зазначити наступне.

Відповідно до підпунктів 5.1, 5.2 пункту 5 договору підписанням цього договору позичальник підтвердив, що він ознайомився на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/ з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, що передбачена статтею 12 Закону України Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг, до моменту підписання договору позичальник вивчив цей договір та правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), у томі числі і на умовах фінансового кредиту, що розміщені на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору, а також зазначена в Правилах процедура і наслідки оформлення позичальником продовження строку користування позикою (пролонгацією), йому зрозумілі.

Пунктами 6.1, 6.2 Правил надання грошових коштів у позику ТОВ 1 Безпечне агентство необхідних кредитів установлено, що за користування позикою позичальник сплачує товариству проценти у розмірах, визначених у договорі позики. Позичальник зобов`язаний повернути отриману суму позики та проценти за користування нею відповідно до умов укладеного Договору позики, проценти за користування позикою нараховуються на суму позики (її залишок), виходячи із строку фактичного користування позикою.

Згідно з пунктом 6.5. Правил, у редакції, що діяла на час укладення договору позики, у разі неповернення / повернення не в повному розмірі / несвоєчасного повернення позики та процентів, позичальнику на таку неповернуту позику (або й частину) товариство має право нараховувати проценти у розмірі, передбаченому договором позики, за кожний день понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення позики (або її частини) та процентів, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів. Позичальник розуміє та погоджується з тим, що нарахування процентів на позику (або її частину) за понадстрокове користування позикою за договором позики не є штрафом, пенею чи будь-якою іншою штрафною санкцією в розумінні чинного законодавства, а застосовується виключно в якості процентної ставки на позику за понадстрокове користування.

Таким чином у договорі встановлено строк позики 30 днів, однак у самому договорі позики наявні умови щодо автопролонгації строку користування позикою. Умовами, які передбачені у Правилах, строк пролонгації обмежено 90 календарними днями.

Укладаючи договір позики сторони узгодили порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування ним поза межами строку кредитування.

Отже істотні умови договору позики укладеного між ТОВ 1 безпечне агентство необхідних кредитів та відповідачкою, містяться безпосередньо у цьому договорі, підписаному нею ж одноразовим ідентифікатором.

Умови договору про сплату процентів за користування позикою є справедливими та не призводять до дисбалансу прав та обов`язків сторін договорів, оскільки пункти договору про розміри процентної ставки погоджено за домовленістю сторін (договір укладено в електронній формі; про умови договору відповідачка була ознайомлена попередньо, а відтак вільно та свідомо погодилася виконувати взяті на себе зобов`язання, у тому числі і щодо сплати процентів за користування кредитним коштами). Договір позики укладений на визначений термін, за яким позичальник повинен сплатити проценти, що є платою за користування кредитом.

Таким чином нарахування процентів за користування кредитом є правомірним, підтверджується умовами договору позики та доказами кредитної заборгованості.

За такого позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Позивач також просить стягнути з відповідачки на свою користь витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 13 000 грн. 00 коп.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України).

Відповідно до ст. 1 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність № 5076-VІ від 05.07.2012р. (далі - Закон № 5076-VІ) договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону № 5076-VІ).

У постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 910/12876/19 зауважено, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини. Водночас чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. З урахуванням наведеного суд зазначив, що процесуальним законодавством передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Так, у справі Схід / Захід Альянс Лімітед проти України (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. (ч. 4 ст. 137 ЦПК України).

Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Представницею позивача на підтвердження понесених витрат надано договір № 01-07/2024 від 01.07.2024р., заявку про надання юридичної допомоги та витяг з акту про надання юридичної допомоги, з яких вбачається сума вказаного виду витрат - 13 000 грн.

Таким чином враховуючи предмет та складність справи, час, необхідний для вчинення дій і надання послуг, а також засад розумності, справедливості та співмірності, суд приходить до висновку про стягнення на користь ТОВ Коллект Центр з відповідачки судових витрат на професійну правничу допомогу пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 13 000 грн.

На підставі вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 422 грн. 40 коп., понесені позивачем при подачі позову до суду, підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-89, 141, 258-268, 273, 279-283 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю Коллект Центр до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю КОЛЛЕКТ ЦЕНТР (, юридична адреса: 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, 3, офіс 306) заборгованість за договором № 75126666 від 24.08.2021р., станом на 07.02.2025р., в загальній сумі 48 645 (сорок вісім тисяч шістсот сорок п`ять) грн. 38 коп., з яких: 14 281 (чотирнадцять тисяч двісті вісімдесят одна) грн. 00 коп. - заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту); 34 103 (тридцять чотири тисячі сто три) грн. 03 коп. - заборгованість за нарахованими процентами; 228 (двісті двадцять вісім) грн. 49 коп. - інфляційні збитки; 32 (тридцять дві) грн. 86 коп. - 3% річних.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю КОЛЛЕКТ ЦЕНТР (, юридична адреса: 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, 3, офіс 306) судові витрати: витрати зі сплати судового збору в сумі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 13 000 (тринадцять тисяч) грн. 00 коп.

Копію заочного рішення направити відповідачу рекомендованим листом із повідомленням.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Врадіївський районний суд Миколаївської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений та підписаний 20 вересня 2025 року.

Суддя Ф.Г. Сокол