Справа № 683/2206/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2025 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області в особі головуючого -судді Лугового О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу №683/2206/25, 2/683/1294/2025 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

22 липня 2025 року представник Ткаченко М.М. в інтересах ТОВ «Коллект Центр» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованостіза договором позики №77561511 від 10.09.2021 року в розмірі 19 310 грн. 10 коп., з яких: 5 950 грн. заборгованість за тілом кредиту, 13 359 грн. 13 коп. заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, 0 грн. 97 коп. нараховані 3% річних.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач вказує, що 10.09.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики №77561511, відповідно до якого товариство зобов`язалося надати позичальнику позику у сумі 5 950 грн. 00 коп., строком на 28 днів, а позичальник зобов`язався повернути використану суму в строк до 08.10.2021 року та сплатити проценти за користування коштами в розмірі 1,99 %.

22 лютого 2022 року укладено договір факторингу №22/02/2022, відповідно до якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал»права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором позики №77561511 від 10.09.2021 року.

Так, відповідно до витягу з реєстру боржників до Договору факторингу №22/02/2022 від 22.02.2022 року ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 19 309 грн. 13 коп., з яких 5 950 грн. заборгованість за тілом кредиту, 13 359 грн. 13 коп. заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, яку позивач просить стягнути на його користь з відповідача.

10 січня 2023 року укладено договір про відступлення прав вимоги №10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал»відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором позики №77561511 від 10.09.2021 року.

Згідно реєстру боржників до Договору №10-01/2023 про відступлення прав вимоги від 10.01.2023 року ТОВ «Коллект Центр» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 19 310 грн. 10 коп., з яких: 5 950 грн. заборгованість за тілом кредиту, 13 359 грн. 13 коп. заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, 0 грн. 97 коп. заборгованість за порушення грошового зобов`язання згідно ст. 625 ЦК України, яку позивач просить стягнути на його користь з відповідача.

Однак, відповідач належним чином не виконував своїх зобов`язань щодо погашення заборгованості та відсотків, в результаті чого утворилась заборгованість, яку позивач просить стягнути на його користь з відповідача.

Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 22 липня 2025 року у справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Встановлено відповідачам 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву відповідно до ст. 178 ЦПК України.

Відповідач своїм правом на подачу відзиву у встановлені судом строки, згідно ухвали Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 22 липня 2025 року не скористався.

Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 10.09.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики №77561511, відповідно до якого товариство зобов`язалося надати позичальнику позику у сумі 5 950 грн. 00 коп., строком на 28 днів, а позичальник зобов`язався повернути використану суму в строк до 08.10.2021 року та сплатити проценти за користування коштами в розмірі 1,99 %.

Кредитний договір підписаний електронним підписом ОСОБА_1 , який відтворений шляхом використання ним одноразового ідентифікатора EAkf50wuHJ і був надісланий на номер мобільного телефону позичальника, про що свідчить п.12 та п.20 договору позики, адреса, реквізити та підпис сторін.

Пунктом 19 договору позики №77561511 від 10.09.2021 року, визначено, що інші умови цього правочину регулюються Правилами, які є невід`ємною частиною договору.

Згідно довідки №КД-000033741/ТНПП від 14.06.2025 року, судом встановлено, що на карту № НОМЕР_1 (номер якої, зазначений в п. 20 договору позики від 10.09.2021 року), 10.09.2021 року здійснено перерахунок коштів в сумі 5 950 грн.

У Додатку №1 до договору позики №77561511 від 10.09.2021 року сторони погодили загальну вартість кредиту та реальну річну процентну ставку договору про споживчий кредит.

Заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» станом на 22.02.2022 року становила 19 309 грн. 13 коп., що підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком заборгованості.

22 лютого 2022 року укладено договір факторингу №22/02/2022, відповідно до якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал»права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором позики №77561511 від 10.09.2021 року.

Так, відповідно до витягу з реєстру боржників до Договору факторингу №22/02/2022 від 22.02.2022 року ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 19 309 грн. 13 коп., з яких 5 950 грн. заборгованість за тілом кредиту, 13 359 грн. 13 коп. заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, яку позивач просить стягнути на його користь з відповідача.

10 січня 2023 року укладено договір про відступлення прав вимоги №10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал»відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором позики №77561511 від 10.09.2021 року.

Згідно реєстру боржників до Договору №10-01/2023 про відступлення прав вимоги від 10.01.2023 року ТОВ «Коллект Центр» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 19 310 грн. 10 коп., з яких: 5 950 грн. заборгованість за тілом кредиту, 13 359 грн. 13 коп. заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, 0 грн. 97 коп. заборгованість за порушення грошового зобов`язання згідно ст. 625 ЦК України, яку позивач просить стягнути на його користь з відповідача.

Будь-яких спростувань вище наведених обставин судом не здобуто.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори).

За змістом ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК України).

В силу ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Із положень ч.1 ст.634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України).

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19.

Відповідно до ч.ч.1, 3, 4, 7 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч.12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію).

Відповідно до п.6 ч.1 ст.3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Згідно ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст.1046 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

В силу ч.1 ст.1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною першою ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ч.1 ст.598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України).

Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

ОСОБА_1 був належним чином ознайомленим з умовами вищевказаного договору позики, однак не виконав грошове зобов`язання по поверненню коштів, а тому заборгованість по договору позики підлягає стягненню за рішенням суду.

Відповідачем договір позики не оспорювався.

Отже, досліджені судом докази свідчать про укладеність вищевказаного договору позики між відповідачем та товариством, невиконання відповідачем своїх зобов`язань щодо повернення, отриманих в борг коштів та наявності в нього боргових зобов`язань.

За приписами п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч.1 ст.513 ЦК України).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України).

Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину.

Частиною першою ст.1077 ЦК визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

За змістом ч.1 ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.

Враховуючи факт підписання відповідачем ОСОБА_1 електронного договору позики №77561511 від 10.09.2021 року, шляхом використання електронного підпису, суд вважає, що укладення даного договору відбулось, що узгоджується зі ст.ст. 6, 627 ЦК України та ст.ст.11, 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Отже, відповідач несе відповідальність за неналежне виконання зобов`язання за кредитними договорами перед новим кредитором ТОВ «Коллект Центр»у тому ж обсязі, що і перед первісними кредиторами.

ОСОБА_1 отримані кошти у визначений договором строк не повернув, тому вимоги позивача в частині стягнення заборгованості за тілом позики та заборгованості за процентами, які доведені належними та допустимими доказами, ґрунтуються на законі та договорі кредиту, підлягають задоволенню.

Таким чином, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Коллект Центр»слід стягнути заборгованість за договором позики №77561511 від 10.09.2021 року в розмірі 19 309 грн. 13 коп., з яких: 5 950 грн. заборгованість за тілом кредиту, 13 359 грн. 13 коп. заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги

Щодо стягнення заборгованості за порушення грошового зобов`язання згідно ст. 625 ЦК України, слід зазначити наступне.

Судом встановлено, що заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» станом на 22.02.2022 року становила 19 309 грн. 13 коп., що підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком заборгованості.

22 лютого 2022 року укладено договір факторингу №22/02/2022, відповідно до якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал»права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором позики №77561511 від 10.09.2021 року.

Так, відповідно до витягу з реєстру боржників до Договору факторингу №22/02/2022 від 22.02.2022 року ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 19 309 грн. 13 коп., з яких 5 950 грн. заборгованість за тілом кредиту, 13 359 грн. 13 коп. заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, яку позивач просить стягнути на його користь з відповідача.

Згідно наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості ОСОБА_1 перед ТОВ «Вердикт Капітал» станом на 10.01.2023 року, вбачається, що за період з 22.02.2022 року по 23.02.2022 року, відбулося нарахування 3% річних за користування грошовими коштами у відповідності до ст. 625 ЦК України в розмірі 00 грн. 97 коп.

Пунктом 18 Цивільного кодексу України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Отже, суд вважає, що нарахування 3% річних за користування грошовими коштами у відповідності до ст. 625 ЦК України в розмірі 00 грн. 97 коп. за період з 22.02.2022 року по 23.02.2022 року, є неправомірним, а відтак задоволенню не підлягає.

Вирішуючи позов в частині стягнення судових витрат суд зазначає наступне.

Вирішуючи питання про розподіл судового збору, суд відповідно до ст.141 ЦПК України враховує пропорційність задоволених вимог. Позов заявлено з ціною 19 310 грн. 10 коп., а підлягає задоволенню в сумі 19 309 грн. 13., що складає 99,99% (19 309 грн. 13 коп. х 100 : 19 310 грн. 10 коп.). Тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 2 422 грн. 16 коп. судового збору (2422,4 х 99,99%).

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Судом встановлено, що позивачем понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 9 000 грн., що підтверджується копією договору про надання правової допомоги №01-07/2024 від 01.07.2024 року, копією заявки на надання юридичної допомоги №296 від 02.06.2025 року, витягом з акту №11 про надання юридичної допомоги від 30.06.2025 року.

З урахуванням наведеного та відсутності заперечень зі сторони відповідача щодо понесених позивачем витрат на правничу допомогу, суд приходить до висновку, що відповідно до вимог ч.2 ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача 9 000 грн. витрат понесених позивачем на правничу допомогу адвоката у даній справі.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 280-282 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованість за договором позики №77561511 від 10.09.2021 року в розмірі 19 309 грн. 13 коп., з яких: 5 950 грн. заборгованість за тілом кредиту, 13 359 грн. 13 коп. заборгованість за нарахованими процентами.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» судовий збір у розмірі 2 422 грн. 16 коп. та 9 000 грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», місцезнаходження: 01133, вул.Мечнікова, 3, оф.306, м.Київ, .

Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , паспорт № НОМЕР_3 .

Суддя: