П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2025року м. Київ

Справа №753/10924/24

Апеляційне провадження №22-ц/824/11756/2025

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача: Соколової В.В.

суддів: Желепи О.В., Поліщук Н.В.

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва, постановлену під головуванням судді Каліушка Ф.А. 06 березня 2025 року у м. Києві, за клопотанням ОСОБА_2 про зупинення провадження, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави,

В С Т А Н О В И В

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 06 березня 2025 року зупинено провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави до припинення перебування ОСОБА_2 у складі Збройних Сил України.

Зупиняючи провадження у справі, суд обґрунтовував свої висновки тим, що процесуальний закон визначає обов`язок суду зупинити провадження у справі до припинення перебування сторони у складі Збройних Сил України, що є гарантією держави у забезпеченні процесуальних прав таких осіб.

Не погодилась із вказаним судовим рішенням позивач ОСОБА_1 представником подана апеляційна скарга, в якій він вказує на те, що необгрунтоване зупинення провадження може призвести до затягування строків її розгляду й перебування учасників справи у стадії невизначеності, що покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справи упродовж розумного строку.

Вказує, що суд дійшов хибної висновку щодо зупинення провадження у справі, так як відповідача було звільнено із займаної посади та зараховано у розпорядження Головнокомандувача ЗСУ з 05 липня 2023 року, тобто він не перебуває у військовому формуванні, що переведене на військовий стан.

Крім того, звертає увагу, що відповідачем не було надано суду жодного доказу, що він перебуває у зоні ведення бойових дій, а лише те що він звільнений із займаної посади та виведений поза штат.

Зазначає, що самі по собі довідки та накази про перебування сторони на військовій службі, у складі ЗСУ, не є достатнім для зупинення провадження у справі.

На підставі викладеного, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до Солом`янського районного суду м. Києва.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача - адвокат Цермолонський І.М. вказує, що ухвала суду першої інстанції є законною та обгрунтованою, вказує, що ОСОБА_2 перебуває на військовій службі у Військовій частині НОМЕР_1 ,що вбачається з довідки від 29 квітня 2025 року №1852. Крім того, як вбачається з довідки №1857 від 22 травня 2025 року Військова частина НОМЕР_1 переведена на штат воєнного часу, звертає увагу, що вказані довідки не було долучено при розгляді справи в суді першої інстанції, оскільки вони були отримані представником після постановлення оскаржуваної ухвали.

На підставі викладеного, просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача - адвокат Козій Д.О. вказує, що суд першої інстанції законно та обгрунтовано зупинив провадження у справі. Зазначає, що Військова частина НОМЕР_1 була переведена на штат воєнного часу, що повністю відповідає визначенню, яке містить п.2 ч.1 ст 251 ЦПК України, який передбачає обов`язок суду зупинити провадженняу справі у разі перебування сторони у складі ЗСУ або інших військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення АТО.

Просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

В порядку ч. 2 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37 - 40 ч. 1 ст. 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. А відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Тому розгляд справи здійснюється без виклику сторін в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження, колегія суддів виходить з такого.

Судом встановлено, що в провадженні Дарницького районного суду м. Києва перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави.

08 березня 2025 року представником відповідача було подано клопотання про зупинення провадження у справі, нова редакція якого була сформована 05 березня 2025 року, яке обгрунтовано наступним, яке він обгрунтовував тим, що Згідно Указу Президента України №69/2022 від 24 лютого 2022 року «Про загальну мобілізацію» та розпорядження командувача Національної гвардії України №27/9/1/3/М-282-т-Е від 24 лютого 2022 року, ОСОБА_2 25 лютого 2022 року був призваний на військову службу.

На підставі наказу Міністра оборони України №333 від 28 березня 2023 року, старшого лейтенанта ОСОБА_2 було призначено командиром НОМЕР_2 Навчально-бойового загону НОМЕР_3 Навчального центру.

На підставі наказу командувача десантно-штурмових військ ЗСУ №119 від 11 травня 2023 року, капітана ОСОБА_2 , командира Військової частини НОМЕР_4 навчально-бойового загону призначено командиром НОМЕР_5 окремого штурмового полку.

На підставі наказу Головнокомандувача ЗСУ №1450 від 01 липня 2023 року, майора ОСОБА_2 , командира військової частини НОМЕР_4 призначено заступником командира військової частини НОМЕР_4 . На підставі рапорту від 03 липня 2023 року, майор ОСОБА_2 справи та посаду командира в/ч НОМЕР_4 здав.

На підставі наказу Головнокомандувача ЗСУ №1479 від 05 липня 2023 року, пункт 1 наказу Головнокомандувача ЗСУ (по особовому складу) від 01 липня 2023 року №1450 про призначення майора ОСОБА_2 заступником командира Військової частини НОМЕР_4 - скасовано. Даним наказом командира Військової частини НОМЕР_4 майора ОСОБА_2 звільнено із займаної посади і зараховано у розпорядження Головнокомандувача ЗСУ з 05 березня 2023 року.

На час перебування у розпорядженні Головнокомандувача ЗСУ останній зараховується на всі види забезпечення та у списки Генерального штабу ЗСУ і виконує обов`язки військової служби в межах, визначених начальником Генерального Штабу ЗСУ /а.с.86-91/.

На підставі викладеного, просив суд зупинити провадження до припинення перебування ОСОБА_2 у складі ЗСУ або інших утворених відповідно до наказу військових формувань, що переведені у воєнний стан.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Європейський суд з прав людини зауважив, що розумність тривалості провадження повинна оцінюватись з урахуванням обставин справи та таких критеріїв як складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також важливості спору для заявника (FRYDLENDER v. FRANCE, № 30979/96, § 43, ЄСПЛ, від 20 червня 2000 року).

Також Європейський суд з прав людини зауважував, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

В силу ст. 1 Закону України «Про Збройні Сили України» Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності.

У ст.1 Закону України «Про оборону України» визначено, що військове формування - створена відповідно до законодавства України сукупність військових з`єднань і частин та органів управління ними, які комплектуються військовослужбовцями і призначені для оборони України, захисту її суверенітету, державної незалежності і національних інтересів, територіальної цілісності і недоторканності у разі збройної агресії, збройного конфлікту чи загрози нападу шляхом безпосереднього ведення воєнних (бойових) дій.

Воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень (ст.1 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану»).

Відповідно до ст.4 Закону України «Про оборону» у разі збройної агресії проти України або загрози нападу на Україну Президент України приймає рішення про загальну або часткову мобілізацію, введення воєнного стану в Україні або окремих її місцевостях, застосування Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, подає його Верховній Раді України на схвалення чи затвердження, а також вносить до Верховної Ради України подання про оголошення стану війни.

Органи державної влади та органи військового управління, не чекаючи оголошення стану війни, вживають заходів для відсічі агресії. На підставі відповідного рішення Президента України Збройні Сили України разом з іншими військовими формуваннями розпочинають воєнні дії, у тому числі проведення спеціальних операцій (розвідувальних, інформаційно-психологічних тощо) у кіберпросторі.

З моменту оголошення стану війни чи фактичного початку воєнних дій настає воєнний час, який закінчується у день і час припинення стану війни.

Воєнний стан введено в Україні з 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» (із змінами), затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX «Про Затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», та Законом України від 22 травня 2022 року № 2263- IX «Про Затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» , який продовжений до цього часу.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 71/22 у зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації проти України, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1, 17, 19 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про оборону України» постановлено застосувати Збройні Сили України, інші військові формування, утворені відповідно до законів України, для відсічі збройній агресії проти України.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч.4 ст. 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду від 15 серпня 2023 року у справі № 174/760/21 зазначено, що: Приписи п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України мають своєю метою захист процесуальних прав учасника цивільного процесу, який перебуває у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан. Вони покликані забезпечити об`єктивний розгляд справи.

У Постанові від 04 липня 2023 року у справі № 359/7297/22 Верховний Суд дійшов висновку, що встановивши, що ОСОБА_2 є військовослужбовцем, проходить військову службу у складі військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України, що залучена та бере безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії держави-окупанта, особисто бере участь та виконує завдання в єдиній системі протиповітряної оборони України, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для зупинення провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України.

Також у цій Постанові Верховний Суд вказав, що доводи касаційної скарги щодо проходження відповідачем військової служби ще з 1991 року не впливають на правильність застосування судом апеляційної інстанції п. 2 ч.1 ст. 251 ЦПК України.

З наведених обставин справи вбачається, що відповідач ОСОБА_2 є військовослужбовцем, проходить військову службу у складі військової частини НОМЕР_4 Збройних Сил України, що залучена та бере безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії держави-окупанта, особисто бере участь та виконує завдання в єдиній системі протиповітряної оборони України

Факт залучення відповідача до виконання завдань в складі Військової частини по захисту України від військової агресії держави-окупанта, перебування його на відповідній посаді у військовому формуванні підтверджується поданим до суду першої інстанції зокрема та розпорядження командувача Національної гвардії України №27/9/1/3/М-282-т-Е від 24 лютого 2022 року, ОСОБА_2 25 лютого 2022 був призваний на військову службу, Наказу Міністра оборони України №333 від 28 березня 2023 року, старшого лейтенанта ОСОБА_2 було призначено командиром НОМЕР_2 Навчально-бойового загону НОМЕР_3 Навчального центру, Наказу командувача десантно-штурмових військ ЗСУ №119 від 11 травня 2023 року, яким капітана ОСОБА_2 , командира Військової частини НОМЕР_4 навчально-бойового загону було призначено командиром НОМЕР_5 окремого штурмового полку та наказу Головнокомандувача ЗСУ №1479 від 05 липня 2023 року, пункт 1 наказу Головнокомандувача ЗСУ (по особовому складу) від 01 липня 2023 року №1450 про призначення майора ОСОБА_2 заступником командира Військової частини НОМЕР_4 - скасовано. Даним наказом командира Військової частини НОМЕР_4 майора ОСОБА_2 звільнено із займаної посади і зараховано у розпорядження Головнокомандувача ЗСУ з 05 березня 2023 року.

Військова служба у Збройних Силах України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до законів України, є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров'я і віком осіб (за винятком випадків, визначених законом), пов`язаній із захистом України.

Твердження позивача відносно того, що ОСОБА_2 було виведено поза штат на підставі Наказу від 05 липня 2023 року, а тому він припинив нести військову службу не відповідають дійсності, адже в такому випадку про це було б зазначено у відповідних документах, зокрема, наказах про виключення або зняття з військового обліку.

Крім того, на стадії апеляційного розгляду, представниками відповідача було додано Довідку від 29 квітня 2025 року, видану ОСОБА_2 про те, що він перебуває на військовій службі у Військовій частині НОМЕР_6 , а також Довідкою від 22 травня 2025 року про те, що він перебуває на військовій службі у Військовій частині НОМЕР_1 , яка згідно Указу Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року переведена на штат воєнного часу.

У зв`язку з цим колегія суддів вважає, що суд першої інстанції суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для зупинення провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України.

Разом із цим, колегія суддів зауважує, що зупинення провадження у справі є тимчасовим заходом та у разі наявності доказів на підтвердження припинення перебування відповідача у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан, учасники справи не позбавлені права ініціювати питання про поновлення провадження у справі шляхом подання до суду відповідних клопотань.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження, ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права, а тому підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 06 березня 2025 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її постановлення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: В.В. Соколова

Судді: О.В. Желепа

Н.В. Поліщук