Справа № 145/283/25
Провадження №2/145/436/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" жовтня 2025 р. с-ще Тиврів

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Іванця В. Д. ,

за участю секретаря Урсуляк Ю.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник Соловей Олександр Васильович , до ОСОБА_3 про визнання батьківства, треті особи які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: військова частина НОМЕР_1 , Головне управління Національної гвардії України, Дунаєвецький відділ ДРАЦС, ОСОБА_4 , законний представник якої ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 28.02.2025 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання батьківства.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що вона та ОСОБА_6 , проживали у АДРЕСА_1 , однією сім`єю, як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу, у період з травня 2021 року по лютий 2022 року.

Протягом 2022 та 2023 року чоловік неодноразово із військової служби приходив у відпустки. У цей час вони проживали на орендованій квартирі за вищевказаною адресою.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_7 . Відповідно до свідоцтва про його народження матір`ю зазначено її, відомості про батька зазначені відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. На момент народження сина ОСОБА_7 вони не перебували у шлюбі, спільної заяви про визнання батьківства не подавали.

Під час виконання бойового завдання її цивільний чоловік ОСОБА_6 зник безвісти.

Для отримання грошового забезпечення, на яке має право їхня спільна дитина потребується свідоцтво про народження дитини (встановлення факту визнання батьківства).

Вона звернулася до Новоушицького районного суду у порядку передбаченому п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України про встановлення факту батьківства ОСОБА_6 відносно малолітнього сина ОСОБА_7 . Заінтересована особа, відповідач у даній справі, ОСОБА_3 , заперечила встановлення даного факту. У зв`язку із чим Новоушицьким районним судом закрито провадження у справі та рекомендовано звернутися до суду у порядку позовного провадження.

Просить визнати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Внести зміни до актового запису № 211 про народження ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складеного 04.04.2024 Вінницьким відділом ДРАЦС у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Вінниця). Розподілити понесені судові витрати.

Ухвалою суду від 02.04.2025 відкрито провадження у справі за правилами позовного загального провадження у відкритому судовому засіданні.

Ухвалою суду від 24.04.2025 клопотання представника позивача задоволено, залучено до участі в цивільній справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: військову частину НОМЕР_1 , Головне управління НГУ, Дунаєвецький відділ ДРАЦС, ОСОБА_4 , законний представник якої ОСОБА_5 .

Ухвалою суду від 14.05.2025 по справі призначено судову генетично-молекулярну експертизу. Провадження у справі зупинено.

Ухвалою суду від 18.07.2025 провадження у справі поновлено.

Ухвалою суду від 25.07.2025 по справі призначено судову генетично-молекулярну експертизу. Провадження у справі зупинено.

09.09.2025 до суду надійшов висновок експерта.

Ухвалою суду від 10.09.2025 провадження у справі поновлено, розгляд призначено на 01.10.2025.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник Соловей О.В. не з`явились, згідно з заявою просять розгляд справи проводити за їх відсутності, позовні вимоги підтримують та просять їх задоволити.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилась, згідно з поданою заявою просить розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги визнає.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Дунаєвецького відділу ДРАЦС у судове засідання не з`явився, згідно з поданою заявою просить розгляд справи проводити за його відсутності.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, військової частини НОМЕР_1 у судове засідання не з`явився, згідно з поданою заявою просить розгляд справи проводити за його відсутності.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - законний представник неповнолітньої ОСОБА_4 - ОСОБА_5 та представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Головного управління Національної гвардії України у судове засідання не з`явились, хоча про дату і час судового засідання повідомлені у порядку, встановленому законом, причин неявки суду не повідомили, заяви про відкладення розгляду справи чи розгляду за їх відсутності не надходили.

Згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Оскільки всі учасники в судове засідання не з`явилися, тому фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч. 2 ст.247 ЦПК України не здійснюється.

Згідно з ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

За нормами ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Водночас згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Суд, всебічно, об`єктивно, повно та безпосередньо у судовому засіданні дослідивши наявні у справі докази, оцінюючи їх на предмет належності, допустимості, достовірності, кожного окремо, а також достатності і взаємного зв`язку наданих доказів у їх сукупності, дійшов таких висновків.

Відповідно до абз. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до ч.ч. 2,3 ст. 5 СК України передбачено, що держава створює людині умови для материнства та батьківства, забезпечує охорону прав матері та батька, матеріально і морально заохочує і підтримує материнство та батьківство.

Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.

Згідно з ч. ч. 1 та 2, ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 3 ст. 128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 130 СК України заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу, а саме при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Отже, позов до суду пред`явила матір дитини ОСОБА_7 - ОСОБА_1 , яка не перебувала у шлюбі, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 цього Кодексу.

Судом установлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого 04.04.2024 Вінницьким відділом ДРАЦС у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №211, ОСОБА_7 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 . Батьком зазначений ОСОБА_9 , матір`ю ОСОБА_1 .

Відомості про батька зазначені відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, що стверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України № 3 від 04.04.2024 (а.с.5).

Згідно з висновком про біологічну спорідненість від 16.09.2024, який виготовлений ТОВ "ГенКод Діагностик" (а.с.6) результати генетичного аналізу свідчать про те, що ймовірність того, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є біологічною бабусею, тобто матір`ю батька дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженої матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в рамках проведеного дослідження складає 93, %.

ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , його батьками є ОСОБА_10 та ОСОБА_3 - відповідачка, що підтверджується свідоцтвом про народження від 11.05.2003, виданим повторно (а.с.16).

Відповідно до сповіщення сім`ї № 5318 від 04.06.2024 адресованого на ім`я відповідача ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , навідник 3-го гранатометного відділення гранатометного взводу роти вогневої підтримки під час виконання бойових завдань з відсічі збройної агресії рф на території Серебрянського лісництва у районі населеного пункту Діброва Севєродонецького району Луганської області вважається зниклим безвісти за особливих обставин 08.11.2023 (а.с.7).

Згідно з ухвалою Новоушицького районного суду Хмельницької області від 25.10.2024 заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 про встановлення факту батьківства залишено без розгляду (а.с. 19), оскільки наявний спір про право.

Відповідно до переписки між позивачем та відповідачем у месенджері, остання цікавиться дитиною ОСОБА_7 , піклується про неї, матеріально допомагає та має бажання, щоб дитина носила прізвище безвісти зниклого ОСОБА_6 (а.с.57-62).

Згідно з висновком молекулярно-генетичної експертизи для подання до суду від 03.09.2025 № 49343 (а.с.105-127) ймовірність того, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є біологічною бабусею, тобто матір`ю батька дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженої матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в рамках проведеного дослідження складає 97,74 %.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні.

Відповідно до роз`яснень, викладених в п. 9 вказаної вище постанови Пленуму Верховного Суду України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК України, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

Верховний Суд у постанові від 16.05.2018 у справі № 591/6441/14-ц зазначив, що СК України не визначає будь-яких особливостей предмету доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи. Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства. Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи.

Європейський суд з прав людини зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (рішення від 7 травня 2009 року у справі «Калачова проти Російської Федерації», заява № 3451/05, § 34).

Верховний Суд у постановах від 23.10.2019 у справі № 382/2559/15-ц, та від 19.09.2018 у справі № 761/10732/16-ц, дійшов висновку про те, що тест ДНК (судово-медична (молекулярно-генетична) експертиза) станом на сьогоднішній день є єдиним методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини (точність позитивного результату ДНК-аналізу (тобто підтвердження батьківства) складає 99,999999 %). Доказова цінність такого тесту переважає будь-який інший доказ на підтвердження або оспорення кровного споріднення та має вирішальне значення у вирішенні спору даної категорії справ.

З висновку молекулярно-генетичного експертного дослідження для подання до суду №49343 від 03.09.2025, проведеного Медико-генетичним центром «Мама Папа», слідує, що ймовірність того, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є біологічною бабусею, тобто матір`ю батька дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженої матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в рамках проведеного дослідження складає 97,74 %.

Указаний висновок експерта узгоджується з іншими письмовими доказами у справі, які у своїй сукупності дають підстави стверджувати, що безвісти зниклий ОСОБА_6 є біологічним батьком ОСОБА_7 .

Враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, а вимоги ґрунтуються на вимогах закону, враховуючи визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити.

Щодо внесення змін до актового запису № 211 про народження ОСОБА_7 суд зазначає таке.

Наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 № 96/5, який зареєстровано 14.01.2011 за № 55/18793, затверджено Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання (далі - Правила), згідно з п. 1.7 яких зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису.

Відповідно до п.п. 20 п.1 Розділу III Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Згідно з п. 2.13 Правил, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є в т.ч. рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Відповідно до п. 2.13.1 Правил, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису.

Згідно з п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Відповідно до п. 2.16.4. Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

Згідно зі ст. 134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126 Сімейного кодексу України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку щодо доцільності вирішення питання щодо внесення змін до актового запису № 211 про народження ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складеного 04.04.2024 Вінницьким відділом ДРАЦС у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Вінниця), зазначивши батьком дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - ОСОБА_6 , громадянина України, та видати нове свідоцтво про народження дитини.

Отже, суд задовольняє позов у повному обсязі.

Вирішуючи питання про стягнення витрат на оплату витрат на правничу допомогу в сумі 10000,00 грн, суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 1-5 ст. 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Також суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також, чи була їх сума обґрунтованою. (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, провадження №14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18, провадження № 12-171гс19).

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У рішеннях від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інші проти України», від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Як вбачається з матеріалів справи, між ОСОБА_1 та адвокатом Соловєм О.В. укладений договір про надання правничої допомоги № 191 від 31.10.2024 (а.с.11-). До позову додано акт приймання-передачі виконаної роботи до договору № 191 від 31.10.2024 про надання правничої допомоги, квитанцію № 191 від 01.11.2024 про оплату гонорару та витрат за надання правничої допомоги ОСОБА_1 .

Вищенаведені документи судом можуть бути оцінені як належні та достатні у розумінні положень статей 77-80 ЦПК України, оскільки підтверджують факт понесених (здійснених) позивачем ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу.

За таких обставин суд дійшов до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу у сумі 10000,00 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211,20 грн, всього стягнути судових витрат 11211,20 грн (10000,00+1211,20).

Керуючись ст. 51 Конституції України, ст. 5, 125, 126, 128, 129, 130, 135 СК України, ст. 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зобов`язати Дунаєвецький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) внести зміни до актового запису № 211 про народження ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складеного 4 квітня 2024 року Вінницьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління юстиції (м.Вінниця), зазначивши батьком дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, та видати нове свідоцтво про народження дитини.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 11211 (одинадцять тисяч двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання рішення в повному обсязі, тобто з 01 жовтня 2025 року.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручене у день його складання або проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу на рішення суду буде подано протягом тридцяти днів з дня отримання копії повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та виготовлено 01 жовтня 2025 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Треті особи:

- Військова частина НОМЕР_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 , юридична адреса: АДРЕСА_4 ;

- Головне управління Національної гвардії України, , юридична адреса: вул. Святослава Хороброго, буд. 9а, м. Київ, 03151;

- Дунаєвецький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янець-Подільському району Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ), , юридична адреса: вул. Шевченка, буд. 71, м. Дунаївці, Кам`янець-Подільський район, Хмельницька область, 32400;

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , законний представник якої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя Іванець В. Д.