Справа № 202/5189/25
Провадження № 2/202/3357/2025
РІШЕННЯ

Іменем України

05 вересня 2025 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпра у складі:

головуючого судді Дребот І.Я.,

за участю секретаря судового засідання Шеремет В.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Лиманської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області про визнання права власності в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Індустріального районного суду м. Дніпра перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Лиманської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області про визнання права власності в порядку спадкування.

В обґрунтування позову зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачів ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 31.03.2005 року. Після смерті батька відкрилася спадщина на рухоме майно, в тому числі на житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який належав спадкодавцю на підставі запису в погосподарській книзі села Діброва Криволуцької сільської ради Краснолиманського району Донецької області, що підтверджується архівною довідкою від 06.11.2024 № 05-07-05/433. Житловий будинок було побудовано спадкодавцем до 05.08.1992 року, що підтверджується матеріалами технічної інвентаризації, направлених листом виконавчого комітету Лиманської міської ради Донецької області від 09.05.2025 року № ДО 1942-02-13, право власності станом на 01.01.2013 року в КП "БТІ" не було зареєстровано, що підтверджується довідкою про технічні характеристики об`єкту нерухомого майна від 20.06.2023 № 417/0.75-2023. На момент смерті спадкодавця разом з ним за адресою: АДРЕСА_1 , були зареєстровані та фактично проживали по день його смерті дружина - ОСОБА_4 , та діти померлого - позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати позивачів ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 05.01.2023 року. На момент смерті матері разом з нею за адресою: АДРЕСА_1 , були зареєстровані та фактично проживали позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Позивачі звернулись за отриманням свідоцтва про право на спадщину та отримали постанову державного нотаріуса Третьої Краматорської державної нотаріальної контори Краматорського районного нотаріального округу Полянських В.В. від 13.02.2025 року № 64/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з відсутністю зареєстрованих правовстановлюючих документів на зазначений житловий будинок на ім`я спадкодавця.

Окрім цього, після смерті матері відкрилась спадщина на рухоме та нерухоме майно, в тому числі на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , який належав спадкодавцю на підставі договору довічного утримання від 24.01.1987 року, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_6 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 17.02.1996 року, серії НОМЕР_3 . Також, померлій ОСОБА_4 на праві приватної власності на підставі рішення виконавчого комітету Криволуцької сільської ради народних депутатів від 27.11.1996 року № 77 належала земельна ділянка прощею 0,14 га, на якому розташований житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпра від 26.05.2025 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу за позовною заявою до судового розгляду по суті.

Позивач у судове засідання не з`явилася, завчасно надала заяву про розгляд справи у її відсутність.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, 24.06.2025 року через систему "Електронний суд" надав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 4ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений ст. 16 ЦК України.

Відповідно до вимог ч. 1ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачів ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 31.03.2005 року. Після смерті батька відкрилася спадщина на рухоме майно, в тому числі на житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який належав спадкодавцю на підставі запису в погосподарській книзі села Діброва Криволуцької сільської ради Краснолиманського району Донецької області, що підтверджується архівною довідкою від 06.11.2024 № 05-07-05/433. Житловий будинок було побудовано спадкодавцем до 05.08.1992 року, що підтверджується матеріалами технічної інвентаризації, направлених листом виконавчого комітету Лиманської міської ради Донецької області від 09.05.2025 року № ДО 1942-02-13, право власності станом на 01.01.2013 року в КП "БТІ" не було зареєстровано, що підтверджується довідкою про технічні характеристики об`єкту нерухомого майна від 20.06.2023 № 417/0.75-2023. На момент смерті спадкодавця разом з ним за адресою: АДРЕСА_1 , були зареєстровані та фактично проживали по день його смерті дружина - ОСОБА_4 , та діти померлого - позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати позивачів ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 05.01.2023 року. На момент смерті матері разом з нею за адресою: АДРЕСА_1 , були зареєстровані та фактично проживали позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Позивачі звернулись за отриманням свідоцтва про право на спадщину та отримали постанову державного нотаріуса Третьої Краматорської державної нотаріальної контори Краматорського районного нотаріального округу Полянських В.В. від 13.02.2025 року № 64/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з відсутністю зареєстрованих правовстановлюючих документів на зазначений житловий будинок на ім`я спадкодавця.

Окрім цього, після смерті матері відкрилась спадщина на рухоме та нерухоме майно, в тому числі на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , який належав спадкодавцю на підставі договору довічного утримання від 24.01.1987 року, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_6 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 17.02.1996 року, серії НОМЕР_3 . Також, померлій ОСОБА_4 на праві приватної власності на підставі рішення виконавчого комітету Криволуцької сільської ради народних депутатів від 27.11.1996 року № 77 належала земельна ділянка прощею 0,14 га, на якому розташований житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1

Відповідно до ст.41Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ст.316ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Частиною першою статті 321ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно); майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності; право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом; спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Статтею 368 ЦК України передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Відповідно до п. 1.4. наказу Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України №121 від 09.06.98 «Про затвердження Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб» (далі Наказ),чинний на момент реєстрації права власності, державній реєстрації в бюро технічної інвентаризації підлягають об`єкти нерухомості, розташовані на всій території України (населених пунктах, військових містечках, військових частинах, аеропортах, річкових і морських портах, заповідниках, заказниках, на дорогах, полігонах і т.п.).

Пунктами 1.5., 1.6. Наказу передбачено, що державну реєстрацію права власності на об`єкти нерухомого майна здійснюють державні комунальні підприємства - бюро технічної інвентаризації; державна реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна в бюро технічної інвентаризації є обов`язковою для власників, незалежно від форми власності.

Розділом 2 Наказу передбачено, що реєстрація права власності провадиться на підставі правовстановлювальних документів за заявою; відповідальний працівник БТІ на підставі цих документів робить запис у реєстровій книзі; на оригіналі та копії правовстановлюваного документа робиться реєстраційний напис з посиланням на реєстровий номер та дату реєстрації; до інвентаризаційної справи додається копія правовстановлювального документа, довідка про належність об`єкта нерухомого майна з підписом особи, відповідальної за реєстрацію.

З приписів статті 392ЦК України слідує, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Стаття 392ЦК України не породжує, а підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності.

При цьому, передумовою для застосування ст.392ЦК України є відсутність іншого, крім судового, шляху для відновлення порушеного права. Позивачем у позові про визнання права власності є особа, яка вже є власником.

Статтею 328ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За змістом ст.16ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Відповідно до пункту 1 статті 1Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року право особи на доступ до суду, зокрема, включає в себе право на розгляд справи судом із «повною юрисдикцією», тобто судом, що має достатні та ефективні повноваження щодо оцінки доказів, встановлення обставин, належного поновлення прав особи за результатами розгляду справи по суті (п. 70 рішення Європейського суду з прав людини від 28 червня 1990 року у справі "Обермейєр проти Австрії" ; п. 155 рішення Європейського суду з прав людини від 4 березня 2014 року у справі "Гранд Стівенс проти Італії").

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Аналогічну правову позицію викладено, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17, від 11.09.2018 у справі №905/1926/16 та від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц.

Враховуючи відсутність у позивачів іншого, крім судового, шляху для відновлення порушеного права - реєстрації права власності на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 , та нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Лиманської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області про визнання права власності в порядку спадкування, є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 10, 12, 13, 48, 49, 51, 76- 89, 102, 209, 210, 247, 258-259, 263-265, 280-282, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Лиманської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати право приватної власності в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 на 1/2 частку житлового будинку, господарських будівель та споруд, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 : житловий будинок літ.А-1, загальною площею - 66.8 кв.м., житловою площею - 39.1 кв.м.; літня кухня, гараж літ.Б, сарай літ.В, сарай літ.Г, погід літ.Д, туалет, душ літ.Е.

Визнати право приватної власності в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 за ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 на 1/2 частку житлового будинку, господарських будівель та споруд, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 : житловий будинок літ.А-1, загальною площею - 66.8 кв.м., житловою площею - 39.1 кв.м.; літня кухня, гараж літ.Б, сарай літ.В, сарай літ.Г, погід літ.Д, туалет, душ літ.Е.

Визнати право приватної власності в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 на 1/2 частку житлового будинку, господарських будівель та споруд, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 : житловий будинок літ.А-1, загальною площею - 49.3 кв.м., житловою площею - 27.2 кв.м.; літня кухня літ.Б, льох літ.В, сарай літ.Г, сарай літ.Д, сарай літ.Е, гараж літ.Ж, колонка літ.К паркан І.

Визнати право приватної власності в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 за ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 на 1/2 частку житлового будинку, господарських будівель та споруд, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 : житловий будинок літ.А-1, загальною площею - 49.3 кв.м., житловою площею - 27.2 кв.м.; літня кухня літ.Б, льох літ.В, сарай літ.Г, сарай літ.Д, сарай літ.Е, гараж літ.Ж, колонка літ.К паркан І.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.Я. Дребот