Провадження № 2-з/643/75/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2025 року Суддя Салтівського районного суду м. Харкова Майстренко О.М.., розглянувши заяву представника адвоката Гринченко Тетяни Миколаївни в інтересах заявника ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договром позики, умови якого підтверджуються розпискою від 04.04.2023 року -

встановив:

У провадженні Салтівського районного суду м. Харкова перебуває цивільна справа № 643/16067/25 за позовною заявою представника адвоката Гринченко Т.М. в інтересах позивача ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договром позики, умови якого підтверджуються розпискою від 04.04.2023 року.

22.09.2025 представником позивача разом з поданням позовної заяви надана заява про забезпечення позову, в якій заявник просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення заборони відчуження та заборони проведення будь-яких реєстраційних дій відносно майна, що належить на праві особистої приватної власності відповідачці ОСОБА_2 , а саме щодо:

- Земельної ділянки площею 0,15 га, кадастровий номер :00:005:0029, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 251, номер відомостей про речове право 49806515, що належить на праві приватної особистої власності ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер 354 виданого 04.04.2023 року ПН Харківського міського нотаріального округу Харківської області Балух Н.В.. Відповідно до інформації з державного реєстру нерухомого майна, щодо вартості вказаної земельної ділянки то міститься інформація 100 000 гривень.

Суд, вивчивши заяву про забезпечення позову, встановив наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є забезпечення виконання судового рішення. Забезпечення позову - це сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо існує ймовірність невиконання судового рішення у майбутньому або виникнення складнощів під час його виконання.

Тобто, вжиття заходів забезпечення позову є заходом забезпечення в майбутньому виконання судового рішення.

Під час вирішення питання щодо наявності підстав для забезпечення позову суд повинен врахувати обґрунтованість заявленого клопотання, пов`язаність заходів забезпечення позову з предметом позову, співмірність заходів забезпечення із заявленими вимогами, а також запобігти порушенню прав третіх осіб в зв`язку з вжиттям судом заходів забезпечення позову.

При цьому, слід зазначити, що згідно роз`яснень, які містяться в п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства про розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 № 9, встановлено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Законом передбачено, що забезпечення позову можливе лише у разі достатньо обґрунтованого припущення про те, що невжиття заходів забезпечення позову може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до частини третьої ст.150ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Разом з тим у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, обґрунтуванням співмірності виду забезпечення позову, інші відомості, необхідні для забезпечення позову.

Співмірність передбачає врахування судом співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне вчинення таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Як вбачається із заяви про забезпечення позову та доданих до неї документів, позивач звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості за договром позики від 04.04.2023 року.

Загалом вимогами позивача є стягнення з відповідача грошових коштів в розмірі 7 350 доларів США (сім тисяч триста п`ятдесят доларів США), що на момент звернення з позовною заявою складає в еквіваленті долара США до гривні за курсом НБУ 303 178 гривень 68 копійок (триста три тривні сто сімдесят вісім гривень 68 копійок) та стягнення та 3 637 гривень 39 копійок сплачені позивачем в якості судового збору за звернення до суду.

Відтак у заяві про забезпечення позову зазначає, що з урахуванням підстав та змісту позову, на її думку, існує реальна загроза недобросовісної поведінки відповідачки під час розгляду цивільної справи, а тому відповідним та співмірним видом забезпечення позову вважає накладення заборони на відчуження та вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо земельної ділянки площею 0,15 га, кадастровий номер :00:005:0029, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 251, номер відомостей про речове право 49806515, що належить на праві приватної особистої власності відповідачці ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер 354 виданого 04.04.2023 року ПН Харківського міського нотаріального округу Харківської області Балух Н.В. Відповідно до інформації з державного реєстру нерухомого майна, щодо вартості вказаної земельної ділянки то міститься інформація 100 000 гривень, що відповідає предмету вимог у цивільній справі

Позивач як на підставу своїх позовних вимог посилається на те, що відповідачем не виконано на день звернення з позовною заявою, зобов`язання по поверненню грошових коштів за договором позики та уникнення з сторони відповідача питання необхідності виконання з її боку своїх зобов`язань. Позивач посилається, що у відповідачки на теперішній час є нерухоме майно, що належить їй на праві власності з 2023 року та відповідно, яке вона має реальну можливість на теперішній час продати, подарувати або іншим чином позбутись з метою мати реальну можливість або не виконати в майбутньому рішення суду про стягнення з неї коштів в такому розмірі або утруднити виконання рішення для позивача (шляхом створення необхідності оскарження правочинів щодо розпорядження майном боржника після звернення до суду позивачем з цим позовом, що спричинить ще більші складності та збитки для позивачки ОСОБА_1 , з метою отримати повернення грошових коштів від відповідачки цієї справи за невиконаним з боку боржника договором позики від 04.04..2023 року) та тим самим створити для позивача умови за якими у неї буде відсутня гарантована реальна можливість захистити свої права та отримати їх поновлення шляхом виконання за рішенням суду про стягнення з відповідача грошових коштів у вказаному розмірі.

Підстави вважати, що відповідачка може переоформити право власності на належне їй нерухоме майно або позбутися іншим чином свого нерухомого майна та тим самим уникнути цивільно-правової відповідальності перед ОСОБА_1 за договором позики від 04.04.2023 року - є реальними, так як боржник (відповідачка) має зобов`язання з повернення коштів не лише ОСОБА_1 а і іншим кредиторам.

На підтвердження наявності майна у відповідачки позивачем надано:

-Інформаційну довідку № 444259048 від 19.09.2025 року з Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта земельної ділянки, що має кадастровий номер :00:005:0029, право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 );

-Інформаційну довідку № 440092448 та № 440091657 від 19.08.2025 року з Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Заявник посилався, що вона обґрунтовано вважає, що невжиття заходів забезпечення позову на теперішній час у вигляді заборони відчуження земельної ділянки та заборони відповідачу проведення будь-яких реєстраційних дій з майном, - може призвести до унеможливлення виконання рішення суду про стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 7 350 доларів США (сім тися триста п`ятдесят доларів США).

Відповідно до правової позиції викладеної у Постанові Верховного Суду від 07 жовтня 2020 року по справі №761/39601/19, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову

Заборона відчуження та заборона вчинення реєстраційних дій є видом забезпечення позову, передбаченим статтею 150 ЦПК України і відповідає предмету позову та, водночас, вжиття такого заходу не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямовано лише на збереження існуючого становища до завершення розгляду справи.

Обраний та запропонований позивачем захід забезпечення позову є співмірним позовним вимогам та жодним чином не звужує права відповідачки ОСОБА_2 на користування вказаним нерухомим майном, а лише перешкоджає у подальшому її протиправної поведінці, спрямованій на уникнення виконання законного рішення суду та відповідно цивільно-правової відповідальності перед позивачем по цій справі ОСОБА_1 .

Суд приймає до уваги, те, що забезпечення позову спрямоване, насамперед, проти дій відповідача, який за час розгляду справи може приховати майно, продати, знищити, знецінити його тощо.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Суд аналізуючи заяву на предмет співмірності враховує, що вжиття запропонованих заходів забезпечення позову у вигляді заборони відчуження та вчинення будь-яких реєстраційних дій до розгляду справи в суді не позбавляє відповідача права користування своїм нерухомими майном, а є лише направленим на запобігання будь-якому переоформленню нею свого права власності на нерухоме майно на інших осіб з метою мати можливість або уникнути цивільно-правової відповідальності або зробити неможливим чи ускладнити виконання рішення суду, а також ефективний захист прав або інтересів позивачки, за захистом яких вона звернувся до суду.

На разі правова позиція Верховного Суду, полягає в тому, що слід розрізняти види забезпечення позову у вигляді арешту майна та заборони відчуження такого майна відповідачу. А отже, слід ретельно та правильно обрати вид забезпечення позову, адже від цього залежать правові наслідки виконання відповідної ухвали суду. Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 19 лютого 2021 року справа №643/12369/19 пояснив, чим арешт майна відрізняється від заборони на відчуження майна. Арешт майна - це накладення заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна. Заборона на відчуження об`єкта нерухомого майна - це перешкода у вільному розпорядженню майном. Верховний Суд зауважує, що враховуючи мету застосування заходів забезпечення позову, їх вжиття щодо нерухомого майна не вимагає обмеження в користуванні ним, оскільки для найменшого порушення інтересів відповідача та збереження нерухомого майна обґрунтованою може бути визнана лише заборона відчуження такого нерухомого майна без позбавлення відповідача та інших осіб права користування ним. Звертається увага на те, що арешт майна і заборона на відчуження майна є самостійними видами (способами) забезпечення позову. Обидва способи за правовою сутністю обмежують право відповідача розпоряджатися спірним майном, але вони є різними для виконання ухвали про забезпечення позову, тому суттєвого значення у виборі їх застосування немає для вирішення справи та способу забезпечення позову. Суд при вирішенні даного питання повинен надати оцінку відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам, балансу інтересів сторін.

Верховний Суд зауважує, що враховуючи мету застосування заходів забезпечення позову, їх вжиття щодо нерухомого майна не вимагає обмеження в користуванні ним, оскільки для найменшого порушення інтересів відповідача та збереження нерухомого майна обґрунтованою може бути визнана лише заборона відчуження такого нерухомого майна без позбавлення відповідача та інших осіб права користування ним.

Звертається увага на те, що заборона на відчуження майна є самостійним видом (способом) забезпечення позову, за правовою сутністю обмежує право відповідача розпоряджатися спірним майном, але не позбавляє права власності. Суд при вирішенні даного питання повинен надати оцінку відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам, балансу інтересів сторін.

Таким чином, заборона на відчуження об`єкта нерухомого майна є вичерпним обмеженням та заходом, який не розповсюджується на інші права власника щодо цього майна, що є суттєвим в процесі виконання ухвали суду.

Заявник за змістом заяви про забезпечення позову вказує про відсутність пропозицій щодо зустрічного забезпечення, так як відсутня теоретична можливість спричинення збитків відповідачу застосуванням судом забезпечення позову у вигляді заборони відчуження, та заборони вчинення реєстраційних дій відносно майна.

Підстав для зустрічного забезпечення позову судом не встановлено.

Розглянувши заяву про вжиття заходів забезпечення позову, дослідивши додані до заяви докази, суд приходить до висновку, що між сторонами дійсно виник спір, існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду у разі відчуження відповідачкою вказаного майна та вважає за необхідне забезпечити позов шляхом накладення заборони відчуження та вчинення будь-яких реєстраційних дій.

Вжиття заходів забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, оскільки мета забезпечення позову - це негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання рішення, а також перешкоджання завдання шкоди позивачу. При цьому забезпечення позову у вказаний спосіб не завдасть шкоди відповідачу, оскільки заборона відчуження майна тимчасово перешкоджає вчиняти дії щодо його відчуження. При цьому майно залишається у повному віданні та користуванні власника.

Тому, суд вважає за можливе вимоги представника адвоката Гринченко Т.М. в інтересах заявника ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення заборони на відчуження та вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо нерухомого майна відповідачки ОСОБА_2 , задоволити.

На підставі викладеного, керуючись ст.149,150,153,154 ЦПК України, суд,-

постановив:

Заяву представника позивача адвоката Гринченко Тетяни Миколаївни в інтересах заявника ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договром позики - задовольнити .

Накласти заборону на відчуження та заборону на проведення будь-яких реєстраційних дій щодо земельної ділянки площею 0,15 га, кадастровий номер :00:005:0029, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 251, номер відомостей про речове право 49806515, що належить на праві особистої приватної власності ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер 354 виданого 04.04.2023 року ПН Харківського міського нотаріального округу Харківської області Балух Н.В.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи. Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбаченоЦивільним процесуальним кодексом України. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.М. Майстренко