ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2025 року

м. Черкаси

Справа № 711/6271/24
Провадження № 22-ц/821/1559/25
Категорія: на ухвалу

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Василенко Л. І.,

суддів: Гончар Н. І., Сіренка Ю. В.,

секретаря Руденко А. О.,

учасники справи:

позивач Приватне акціонерне товариство «Черкаське хімволокно», в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ»,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30 червня 2025 року у цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно», в особі «Черкаська ТЕЦ» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за оплату житлово-комунальних послуг, -

в с т а н о в и в :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2025 року ОСОБА_2 звернулась до суду із заявою про перегляд рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси 20 грудня 2024 року у цивільній справі №711/6271/24 за позовом ПАТ «Черкаське хімволокно», в особі ВП «Черкаська ТЕЦ», до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення боргу за оплату житлово-комунальних послуг в зв`язку з нововиявленими обставинами.

В обґрунтування заяви зазначила, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20 грудня 2024 року, позовні вимоги позивача задоволено частково, стягнуто солідарно з відповідачів на користь ПАТ «Черкаське хімволокно», в особі ВП «Черкаська ТЕЦ» заборгованість за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в сумі 26 524,83 грн. Окрім того, стягнуто із відповідачів на користь позивача інфляційну складову боргу у розмірі 6 375,01 грн, 3% річних у розмірі 2 445,09 грн, а також судовий збір в рівних частках в розмірі 2 722,47 грн по 907,49 грн з кожного.

Також вказала, що судовим наказом Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23 вересня 2021 року у справі №711/5422/21 було стягнуто із ОСОБА_2 на користь ПАТ «Черкаське хімволокно», в особі ВП «Черкаська ТЕЦ», борг за оплату житлово-комунальних послуг, що утворився станом на 01 червня 2021 року в сумі 15 495,67 грн, три відсотка річних в сумі 2 306,87 грн, інфляційні збитки в сумі 5 506,96 грн, що разом становить 23 309,50 грн, а також судовий збір в сумі 227 грн.

Заочним рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 грудня 2021 року у справі №711/5202/21 за позовом ПАТ «Черкаське хімволокно», в інтересах ВП «Черкаська ТЕЦ» до ОСОБА_1 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості позовні вимоги позивача задоволено, стягнуто солідарно з відповідачів на користь ПАТ «Черкаське хімволокно», в особі ВП «Черкаська ТЕЦ», заборгованість за послуги з централізованого опалення, гарячого водопостачання, внески у розмірі 56 727,16 грн, інфляційні 32 460,47 грн, 3 % річних 7 927,14 грн, а всього 97 114,77 грн.

Зазначене заочне рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 грудня 2021 року у справі №711/5202/21 було скасоване 20 квітня 2023 року.

Судовий наказ Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23.09.2021 у справі №711/5422/21 був скасований 15 березня 2024 року.

Окрім того, ОСОБА_2 зверталася до Придніпровського районного суду м. Черкаси із заявою про скасування судового наказу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14 липня 2017 року у справі №711/5253/17, однак в задоволенні даної заяви, останній було відмовлено. Даний судовий наказ був виконаний в примусовому порядку шляхом стягнення суми боргу із її заробітної плати 15 392,13 грн та з банківської картки 15 337,74 грн, що разом становить 30 729,87 грн. Виконавче провадження № 57191718 закінчене 17.07.2024.

Зібравши всі квитанції на оплату послуг позивача з 01 січня 2019 року, ОСОБА_2 зробила власні розрахунки за кожний рік та виявилося, що згідно розрахунків боргу немає, а по квитанціях станом на 01 серпня 2024 року, сума боргу по оплаті послуг позивача становить 29 068,84 грн, з яких: 21 071,51 грн за гаряче водопостачання, 7 997,33 грн за теплопостачання. Звідки взявся такий борг ОСОБА_2 не відомо.

Згідно позовної заяви така заборгованість в розмірі 29 068,84 грн утворилась за період з 01.06.2017 по 01.08.2024, а також інфляційні та 3% річних від простроченої суми за період з 01.07.2017 по січень 2022 року.

Зазначила, що коли скасовується судовий наказ зі строком з 01.06.2017 по 01.06.2021, тоді скасовуються і інфляційні та 3% річних від простроченої суми. Окрім того, вважає, що простроченої суми взагалі немає, тому судовий наказ № 711/5422/21 від 23 вересня 2021 року до виконання не надходив і на виконанні не перебуває.

Також вказала, що в розрахунку заборгованості по особовому рахунку № НОМЕР_1 зазначено, що опалювальна площа квартири складає 102 кв. м, тоді як площа її квартири складає 32,4 кв. м. Тому, вважає, що сума боргу 29 068,84 грн додана до її боргу за додаткові 70 кв. м.

З огляду на викладене, ОСОБА_2 вважає суму загальну боргу, зазначену в позовній заяві 39 310,88 грн та судового збору 3 028 грн безпідставними та необґрунтованими.

А тому, просила, за результатами розгляду справи за нововиявленими обставинами, скасувати позовну заяву ПАТ «Черкаське хімволокно», в особі ВП «Черкаська ТЕЦ», по справі № 711/6271/24 про стягнення боргу за оплату житлово-комунальних послуг, а також скасувати рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20 грудня 2024 року, всі судові витрати просила покласти на позивача.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30 червня 2025 року відмовлено ОСОБА_2 у задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Придніпровського районного суду від 20 грудня 2024 року.

Ухвала суду першої інстанції, зокрема, мотивована тим, що звертаючись до суду з даною заявою у зв`язку з нововиявленими обставинами, ОСОБА_2 вказувала, що вона не погоджується із сумою заборгованості за житлово-комунальні послуги, яка стягнута із відповідачів за період з 01.06.2017 по 01.08.2024, оскільки, за її розрахунками, така заборгованість перед позивачем відсутня.

Однак, зазначені обставини, в розумінні чинного цивільного процесуального законодавства, не є нововиявленими обставинами та відповідно не можуть бути підставою для скасування судового рішення.

Нових істотних для справи обставин, які б не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі відповідачу на час розгляду справи, ОСОБА_2 суду не наведено.

За висновками суду першої інстанції, зазначені заявником доводи заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами фактично свідчать про її незгоду з рішенням суду, зводяться до переоцінки доказів, що не може бути підставою для його перегляду за нововиявленими обставинами.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В апеляційній скарзі, поданій 15 липня 2025 року через засоби поштового зв`язку, ОСОБА_4 , вважаючи оскаржувану ухвалу суду першої інстанції необґрунтованою, прийнятою із порушенням норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20 грудня 2025 року, а судові витрати понесені скаржником покласти на позивача.

Апеляційна скарга, зокрема, мотивована тим, що звертаючись до суду із заявою про перегляд рішення Придніпровського районного суду 20 грудня 2024 року за нововиявленими обставинами, скаржником було зазначено ряд обставин, які мають істотне значення для розгляду справи, проте суд першої інстанції не врахував їх при винесенні ухвали та відмовив у перегляді оскаржуваного рішення.

Обставинами, які можуть суттєво вплинути на вирішення справи є те, що в період з 01.01.2013 по 01.15.2021 розриву боргу немає, а тому в даному випадку, має місце загальна позовна давність щодо стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, яка встановлюється тривалістю у три роки, отже якщо Підприємство звертається до суду щодо стягнення заборгованості, то сума боргу не має бути вища ніж та, що нарахована за три роки.

Також, вказала, що сума боргу в розмірі 56 727,16 грн, яку було стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «Черкаське хімволокно», в інтересах ВП «Черкаська ТЕЦ» заочним рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 грудня 2021 року входить в суму боргу станом на 01.01.2019, та ще й з різницею в 5 735,27 грн, також ця сума не списана з боргу по квитанціях на оплату, а переходить в залишках кожен рік аж до сьогодні.

Зазначила, що судом першої інстанції незрозуміло проведено арифметичний аналіз розрахунку заборгованості за період з 01.06.2017 по 01.08.2024, оскільки з 01.01.2019 відповідачем проводилась оплата за житлово-комунальні послуги згідно квитанцій, а також було почато утримання коштів з пенсії, згідно судового наказу № 711/5253/17 від 14.07.2017 на суму 41 231,49 грн.

Звернула увагу, що в розрахунку заборгованості по особовому рахунку № НОМЕР_1 зазначено, що опалювальна площа квартири складає 102 кв. м, тоді як площа її квартири складає 32,4 кв. м. Тому, вважає, що сума боргу 29 068,84 грн додана до її боргу за додаткові 70 кв. м.

Враховуючи викладене, вважає, що нею наведено обставини, які мають істотне значення для розгляду справи.

Відзив на апеляційну скаргу

Представник ПАТ «Черкаське хімволокно», в особі ВП «Черкаська ТЕЦ» надала відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначила, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, тому просить залишити ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30 червня 2025 року - без змін, а подану апеляційну скаргу - без задоволення.

Звернула увагу суду, що обставини, зазначені в апеляційній скарзі, в розумінні чинного цивільного процесуального законодавства, не є нововиявленими та відповідно не можуть бути підставою для скасування судового рішення.

Доводи відповідача ОСОБА_2 фактично зводяться до незгоди із судовим рішенням та необхідності його перегляду на підставі тих же обставин, які були предметом судового розгляду в суді першої та апеляційної інстанцій.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої

08.08.2024 року ПАТ «Черкаське хімволокно», в особі ВП «Черкаська ТЕЦ» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення боргу за оплату житлово-комунальних послуг, мотивуючи вимоги тим, що відповідачі з червня 2017 року не вносять оплату за отримані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка на 01.08.2024 складає 29 068,84 грн; інфляційна складова боргу становить 7 319,85 грн та 3% річних 2 922,19 грн, які просило стягнути з відповідачів у солідарному порядку (т. 1 а.с. 1-5).

Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 з 13.11.1987 і по теперішній час мають зареєстроване місце проживання у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією інформації Департаменту «Центр надання адміністративних послуг» ЧМР № 8636/16039-01-10 від 04.07.2024 (т. 1 а.с. 6).

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20 грудня 2024 року, позовні вимоги ПАТ «Черкаське хімволокно», в особі ВП «Черкаська ТЕЦ» задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «Черкаське хімволокно», в особі ВП «Черкаська ТЕЦ» заборгованість за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в сумі 26 524,83 грн, інфляційну складову боргу у розмірі 6 375,01 грн, 3% річних у розмірі 2 445,09 грн. А також з відповідачів на користь позивача стягнуто судовий збір в рівних частках в розмірі 2 722,47 грн по 907,49 грн з кожного (т. 1 а.с. 186-192).

Постановою Черкаського апеляційного суду від 16 квітня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, а оскаржуване рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20 грудня 2024 року без змін (т. 2 а.с. 124-129).

Мотивувальна частина

Позиція Черкаського апеляційного суду

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення скаржника ОСОБА_2 та представника ПАТ «Черкаське хімволокно», в особі ВП «Черкаська ТЕЦ», перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступних висновків.

Мотиви, з яких виходить Черкаський апеляційний суд, та застосовані норми права

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. (ч.1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону ухвала суду першої інстанції відповідає.

Предметом апеляційного оскарження є ухвала суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Процедура перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами не є тотожною новому розгляду справи та не передбачає повторної оцінки всіх доводів сторін. Суд має переглянути раніше ухвалене рішення лише в межах нововиявлених обставин. Підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення, постанови чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки її учасники не знали про цю обставину та, відповідно, не могли підтвердити її у суді. Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами спрямований не на усунення судових помилок, а на перегляд судового рішення у вже розглянутій справі з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення такого рішення (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2020 року у справі № 19/028-10/13 (провадження № 12-158гс19)).

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Питання про те, які обставини вважати істотними, є оціночним. Суд вирішує його у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення так, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі № 752/4995/17 (провадження № 14-41цс21)).

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених п. 1 ч. 2 статті 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Не належать до нововиявлених нові обставини, які виникли або змінилися після ухвалення судом рішення, новий доказ або нове обґрунтування позовних вимог чи заперечень проти позову. Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювали суди під час розгляду справи (див. постанову Великої Палати Верховного Суду у справі № 9901/819/18 від 14 квітня 2021 року (пункт 6.38)).

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11 серпня 2021 року по справі № 752/5012/17 (провадження № 61-19843св19), що відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України враховується при застосуванні відповідних норм права.

Отже, перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами не може ґрунтуватися на нових доказах.

Процедури перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами повинні відповідати вимогам ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, положенням законодавства України та мають бути збалансовані з ефективністю правового захисту і обов`язковістю остаточних рішень судів усіх інстанцій, як найважливіших аспектів реалізації принципу верховенства права.

Із пунктів 27, 28 рішення Європейського Суду з прав людини від 18 листопада 2004 року у справі № 69529/01 «Правєдная проти Росії» (Pravednaya v. Russia) та п. 46 рішення Європейського Суду з прав людини від 06 грудня 2005 року у справі № 19960/04 «Попов проти Молдови» (Popov v. Moldova) вбачається, що процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду справи.

Судова колегія вважає за необхідне звернути увагу на те, що одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів. Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, новий розгляд справи, провадження у якій було закінчено остаточним рішенням, можливий у зв`язку з нововиявленими обставинами на вимогу сторони провадження лише у разі необхідності виправлення суттєвих помилок правосуддя, коли така процедура застосовується у спосіб, сумісний зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Принцип юридичної визначеності передбачає повагу до остаточності судових рішень та полягає у тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру. (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України»).

Таким чином, нововиявленими обставинами є фактичні обставини, які мають істотне значення і які об`єктивно існували на час розгляду справи, але не були відомі і не могли бути відомі особі, яка звертається з заявою про перегляд рішення суду.

Обставини, які є підставою для перегляду судового рішення, - це обставини, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Неподання стороною або особою, яка бере учать у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду у прийнятті доказів не є підставами для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

30.09.2025 ОСОБА_2 до суду апеляційної інстанції подано клопотання про долучення до матеріалів справи копій квитанцій на оплату гарячої води та опалення за кожен місяць в період з 01.01.2019 по 01.01.2022 та копії довідки про утримання боргу з пенсії відповідача но користь ПАТ «Черкаське хімволокно», в інтересах ВП «Черкаська ТЕЦ» від 31.01.2023.

Вирішуючи дане клопотання колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 83 ЦПК України, відповідач, повинен подати суду докази разом з поданням відзиву.

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (ч. 8 ст. 83 ЦПК).

Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у ч. 2 та 3 ст. 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Статтею 127 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд судді, суду.

Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються обставини, які не залежать від волі заінтересованої особи і перешкодили їй виконати процесуальні дії у межах встановленого законом проміжку часу. До їх числа відносяться обставини непереборної сили та обставини, які об`єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк. Вказані обставини підлягають підтвердженню шляхом подання відповідних документів або їх копій.

У відповідності до вимог ст. 367 ЦПК України, яка регламентує межі розгляду справи судом апеляційної інстанції, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Скаржник ОСОБА_2 , заявляючи клопотання про долучення до матеріалів справи копій квитанцій на оплату гарячої води та опалення за період з 01.01.2019 по 01.01.2022 та копії довідки про утримання боргу з пенсії відповідача но користь ПАТ «Черкаське хімволокно», в інтересах ВП «Черкаська ТЕЦ» від 31.01.2023 не надала апеляційному суду доказів неможливості їх подання до суду першої інстанції, зокрема і при зверненні із заявою про перегляд рішення суду першої інстанції за нововиявленими обставинами, вмотивованого клопотання про поновлення строку на їх подачу не заявляла, тому дане клопотання не підлягає до задоволення.

Вирішуючи клопотання ОСОБА_2 подане до суду апеляційної інстанції про витребування у позивача довідки про списання суми 23 309,50 грн з особового рахунку № НОМЕР_1 та долучення останньої до матеріалів справи, колегія суддів констатує, що клопотання про витребування зазначеного доказу відповідачем, під час розгляду справи в суді першої інстанції, заявлено не було.

Водночас ОСОБА_2 не наведено обґрунтованих доводів та доказів щодо обставин, які перешкоджали їй подати відповідне клопотання до суду першої інстанції.

За викладеного, у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для задоволення клопотання про витребування додаткових доказів під час апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом. При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову (ч. ч. 4, 5 ст. 423 ЦПК).

Не є нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці доказів, які вже оцінив суд у процесі розгляду справи. Крім того, судове рішення не можна переглядати у зв`язку з нововиявленими обставинами у разі, якщо обставини, передбачені процесуальним законом, відсутні, а також якщо ці обставини були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 22 січня 2019 року у справі № 127/10129/17 (провадження № 14-549зц18)).

Звертаючись до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20 грудня 2024 року у даній справі, аргументи ОСОБА_2 зводились до того, що вона не погоджується із сумою заборгованості за житлово-комунальні послуги, яка стягнута рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20 грудня 2024 року із відповідачів за період за 01.06.2017 по 01.08.2024, оскільки за її розрахунками така заборгованість перед позивачем відсутня.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20 грудня 2024 року, позовні вимоги ПАТ «Черкаське хімволокно», в особі ВП «Черкаська ТЕЦ» задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «Черкаське хімволокно», в особі ВП «Черкаська ТЕЦ» заборгованість за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в сумі 26 524,83 грн, інфляційну складову боргу у розмірі 6 375,01 грн, 3% річних у розмірі 2 445,09 грн. А також з відповідачів на користь позивача стягнуто судовий збір в рівних частках в розмірі 2 722,47 грн по 907,49 грн з кожного.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 16 квітня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, а оскаржуване рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20 грудня 2024 року без змін.

У постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» дано роз`яснення про те, що судове рішення не може переглядатись у зв`язку з нововиявленими обставинами у разі, якщо обставини, передбачені частиною 2 ст. 361 ЦПК (аналогічні положення закріплено у ст. 423 ЦПК України 2017 року), відсутні, а є підстави для перегляду судового рішення в апеляційному чи касаційному порядку або Верховним Судом України, а також якщо обставини, визначені частиною 2 ст. 361 ЦПК (аналогічні положення закріплено у ст. 423 ЦПК України 2017року), були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

Процедури перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами повинні відповідати вимогам ст. 6 Конвенції, положенням законодавства України та мають бути збалансовані з ефективністю правового захисту і обов`язковістю остаточних рішень судів усіх інстанцій, як найважливіших аспектів реалізації принципу верховенства права.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для перегляду рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20 грудня 2024 року за нововиявленими обставинами, оскільки обставини, на які посилається відповідач ОСОБА_2 не є нововиявленими у розумінні ст. 423 ЦПК України.

Доводи, наведені ОСОБА_2 у апеляційній скарзі, були предметом дослідження у суді першої інстанції з наданням відповідної правової оцінки, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, а тому висновків суду не спростовують, на законність та обґрунтованість судового рішення не впливають.

У відповідності до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Враховуючи викладене та конкретні обставини справи, прийнявши до уваги, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам норм матеріального і процесуального права, колегія апеляційного суду вважає, що правових підстав для скасування судового рішення немає, а тому апеляційну скаргу ОСОБА_2 слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - залишити без змін.

Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом судового рішення в апеляційній інстанції, розподілу не підлягають, оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, Черкаський апеляційний суд,-

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30 червня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Повний текст постанови суду першої інстанції складено 06 жовтня 2025 року.

Головуючий Л. І. Василенко

Судді: Н. І. Гончар

Ю. В. Сіренко