Справа № 177/2671/25
Провадження № 2-з/177/17/25
У Х В А Л А

Іменем України

22.09.2025

Суддя Криворізького районного суду Дніпропетровської області Коваль Н. В. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеною заявою, в обґрунтування якої зазначив, що 18.06.2015 між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладеного договір позики на суму 10000,00 доларів США, яку ОСОБА_3 зобов`язалася повернути не пізніше 18.07.2015. Рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 17.09.2018 із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 стягнуто заборгованість за даним договором у розмірі 262000,00 грн. Станом на 20.07.2025 рішення суду не виконано, у зв`язку з чим позивач поніс інфляційні втрати, встановлені ст. 625 ЦК України. У зв`язку з невиконанням судового рішення позивач ОСОБА_1 звернувся до боржника ОСОБА_3 з позовною заявою про стягнення інфляційних витрат та курсової різниці сум боргу за договором позики.

Ухвалою Криворізького районного суду Дніпропетровської області відкрито провадження та вжито заходи забезпечення позову. Під час підготовки справи до розгляду з`ясувалося, що відповідач ОСОБА_3 померла.

17 вересня 2025 року ухвалою Криворізького районного суду Дніпропетровської області закрито провадження у справі, скасовано заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою від 28.07.2025, якою заборонено відчуження земельної ділянки площею 4,5037 га, із кадастровим номером :03:022:0009, розташованої на території Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, із цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 218, право власності на яку значиться зареєстрованим за ОСОБА_3 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку, серія та номер ДП № 040521, виданий 21.06.2004, видавник Криворізька райдержадміністрація.

Вказує, що спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які проживали зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та зверталися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Таким чином, обов`язок відшкодувати інфляційні витрати та курсову різницю суми боргу за договором позики лягає на спадкоємців ОСОБА_3 , до яких позивач має намір звернутися з відповідною позовною заявою до суду.

ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 4,5037 га, кадастровий номер :03:022:0009, розташованої на території Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, нормативно грошова оцінка якої складає 136361,12 грн. З метою забезпечення поданого ним позову, ОСОБА_1 просить накласти арешт на вказану вище земельну ділянку та оголосити заборону відчуження, оскільки невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливить виконання рішення суду.

Суддя, розглянувши заяву про забезпечення позову, дійшов до наступного висновку.

Відповідно ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. ч. 5-7 ст. 153 ЦПК України, залежно від обставин справи, суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Відповідно до п.п. 4, 5, 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на твердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Отже, необхідність забезпечення позову, з обґрунтуванням підстав такого забезпечення, з відповідним посиланням на докази, має бути доведене заявником перед судом.

Однак, суд приходить до висновку, що в даному випадку, заявником перед судом не доведено підстав для забезпечення позову.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Як видно з матеріалів заяви про забезпечення позову, земельна ділянка площею 4,5037 га, із кадастровим номером :03:022:0009, розташованої на території Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області не є предметом позову та не є засобом забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за договором позики укладеним між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Заявником не обґрунтовано належним чином необхідність забезпечення позову шляхом накладення арешту та оголошення заборони відчуження вказаної земельної ділянки.

Крім того, відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону; держава не втручається у здійснення власником права власності.

Згідно зі ст. ст. 153 Земельного кодексу України, власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України.

Беручи до уваги викладене, недоведеність перед судом існування реальної загрози невиконання можливого рішення суду про задоволення позову, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 2, 149, 150-153, 157, 259-261, 353, 354, ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: Н.В. Коваль