Провадження 2/193/506/25
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

22 вересня 2025 року Софіївський районний суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді Томинця О.В.,

за участю секретаря судового засідання Оселедець О. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Софіївка Криворізького району Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

14.08.2025 до Софіївського районного суду за підсудністю із Криворізького районного суду Дніпропетровської області за підсудністю надійшла вищевказана цивільна справа на підставі ухвали судді від 10.07.2025, згідно вимог якого просив суд стягнути із відповідача ОСОБА_1 кредитну заборгованість за кредитним договором № 25.08.2024-10002076 від 26.08.2024 у сумі 10 800 грн та судові витрати зі сплати судового збору, витрат на професійну правову допомогу.

В обґрунтування позовних вимог вказав, що 26.08.2024 між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір (оферти) № 25.08.2024-100002076. Відповідно до умов Договору Позичальнику надано кредит у розмірі 4 000,00 грн. строком на 124 дні за процентною ставкою 1% на день. Процентна ставка "Економ" фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 0,5% за 1 (один) день користування Кредитом. Комісія за надання кредиту складає 9% від суми кредиту, що складає у розмірі 360 грн. ОСОБА_1 отримав кредитні кошти у розмірі 4 000 грн., таким чином позивач свої кредитні зобов`язання виконав у повному обсязі.

В свою чергу ОСОБА_1 свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, утворилась заборгованість у розмірі 10800 грн., що складається із заборгованості по тілу кредиту у розмірі 4 000 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 3720 грн., комісії 360 грн., неустойки 2000 грн., додаткової комісії у розмірі 720 грн, чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр», що і стало підставою для звернення до суду із вказаним позовом до суду. Представник позивача просила стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 10800 грн. та судовий збір в розмірі 2422,40 грн., а також витрати на правову допомогу орієнтовний розрахунок якого становить у розмірі 6000 грн.

Ухвалою суду від 19.08.2025 прийнято справу до свого провадження та відкрито провадження з призначенням її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, однак в позовній заяві зазначив про можливість розгляду справи за його відсутності.

Відповідач у судове засідання не з`явився, натомість до суду надав заяву про розгляд справи без його участі, проти позовних вимог не заперечує, водночас просив суд відстрочити сплату заборгованості з огляду на скрутне матеріальне становище, зокрема наявність у нього на утриманні малолітньої доньки, відсутністю постійної роботи, у зв`язку із чим має мінливий дохід, що створює труднощі у сплаті заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить такого висновку.

Судом встановлено, що 26.08.2024 між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір (оферти) № 25.08.2024-100002076, відповідно до умов якого ОСОБА_1 надано кредит у розмірі 4000 грн., строком на 124 дні, з кінцевою датою повернення кредиту 27.12.2024.

Відповідно до п. 6 договору визначено процентну ставку "Стандарт" у розмірі 1% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом перших 2 чергових періодів користування кредитом, зазначених у графіку платежів.

П. 7 Договору визначено процентну ставку "Економ" у розмірі 0.5% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка "Стандарт".

Умовами вказаного кредитного договору узгоджено комісію, пов`язана з наданням Кредиту у розмірі 9% від суми Кредиту та дорівнює 360 грн. 00 коп.

Відповідно до п. 4.1 договору кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб перерахування позичальнику коштів у рахунок кредиту: банківський рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 5168-18XX-XXXX-4473.

Згідно п. 4.3 договору днем надання кредиту вважається списання відповідної суми коштів з рахунку кредитодавця, а днем погашення кредиту/сплати платежу день надходження коштів у касу кредитодавця готівкою або зарахування на поточний рахунок кредитодавця, що підтверджується випискою з поточного рахунку кредитодавця. У випадку, якщо дата ініціювання платіжної операції з надання кредиту не співпадає з датою завершення цієї платіжної операції з надання кредиту, днем/датою надання кредиту є дата ініціювання цієї платіжної операції, якщо платіжна операція була завершена (навіть у випадку її завершення в пізнішу дату).

Згідно довідки від 02.07.2025, позичальнику видано позикодавцем грошові кошти у сумі 4000,00 грн.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позивальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71, якщо інше не встановлено парафом 2 цієї глави і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, а відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу за весь час прострочення.

Законом України «Про електронну комерцію» встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

За приписами ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі ч.2 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію».

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Положення статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 5 ч. 1 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Встановлені судом фактичні обставини у справі свідчать про те, що правила про порядок надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Споживчий центр» перебувають в загальному доступі, розміщенні на офіційному сайті фінансової установи та в розумінні ст. 641, 644 ЦК України є публічною пропозицією (офертою) на укладення договору позики із визначенням порядку і умов кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.

Між сторонами досягнуто згоду щодо всіх істотних умов договорів позики, які оформлені сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Кредитний договір було укладено в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Споживчий центр» в електронній формі.

У зв`язку із невиконанням відповідачем зобов`язань за кредитним договором, у нього відповідно до розрахунку заборгованості, станом на 27.12.2024 утворилась загальна заборгованість яка становить у розмірі 10800 грн., що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 4000 грн., заборгованості по процентам в розмірі 3720 грн., комісії у розмірі 360 грн., неустойки у розмірі 2000 грн, та додаткової комісії у розмірі 720 грн..

Доказів погашення відповідачем заборгованості суду не надано, свого контр розрахунку до суду ним також не долучено, відзиву на позовну заяву відповідачем не надіслано.

Разом з цим, відповідно до Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15.03.2022, а також п. 18 Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Також, Верховний Суд у своїй постанові від 31.01.2024 № 183/7850/22(61-14740св23) зазначив тлумачення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, що свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч. 2 ст. 625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.

Отже, суд вважає, що нарахування неустойки в сумі 2000 грн. за невиконання грошового зобов`язання є неправомірним, а відтак у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача неустойки в сумі 2000 грн. слід відмовити.

За таких обставин, суд доходить до висновку, що загальна сума заборгованості, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Споживчий центр» становить у розмірі 8 800 грн., що складається із заборгованості по тілу кредиту - 4 000 гривень, по процентам - 3720 гривень, по комісії - 360 гривень та додаткова комісія 720 грн.

Крім того, згідно ч. 1 ст. 267 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Частинами 1, 3, 4,5 статтею 435 ЦПК України визначено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом) встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим .

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо .

Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови .

Розстрочка це спосіб виконання зобов`язання, при якому виконання проводиться не одночасно і в повному обсязі, а частинами і в строки, встановлені наперед.

Приписами п. 37 Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» передбачено, що визначення порядку виконання рішення суду, надання відстрочки або розстрочки виконання, вжиття заходів для забезпечення його виконання за наявності для цього підстав зазначається безпосередньо в рішенні суду при його ухваленні.

Зважаючи на скрутне матеріальне становище відповідача, наявності на його утриманні малолітньої доньки ОСОБА_2 , 2023 року народження, про що свідчить свідоцтво про народження дитини, де він записаний батьком, з огляду на те, що донька на даному етапі свого розвитку (2 роки) потребує значних матеріальних зусиль (повноцінне харчування, придбання сезонного одягу та взуття, організація дитячого дозвілля та соціалізованого розвитку) зі сторони перш за все батька, оскільки мати перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до 3 років, який офіційно не працевлаштований, і як наслідок має мінливий дохід, суд вважає можливим розстрочити виконання судового рішення із зобов`язанням відповідача ОСОБА_1 на протязі 4 місяців зобов`язавши його здійснювати часткове погашення заборгованості у розмірі 2 200 грн. до 01 числа кожного місяця, встановивши останнім днем погашення боргу в повному обсязі 01.02.2026, що відповідає вимог зі ч. 5 ст. 435 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на те, що позов задоволено частково, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеної суми, у розмірі 1990,10 грн.

На підставі п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позивачем надано орієнтовний розрахунок суми судових витрат на правову допомогу, які позивач поніс і очікує понести у зв`язку із розглядом справи, у який включає окрім судового збору і витрати на правову допомогу у розмірі 6000 грн., докази понесення вказаних витрат які будуть подані позивачем протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення.

Керуючись ст. 4, 5, 12, 13, 141, 247, 263, 265, 268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за Кредитним договором №25.08.2024-100002076 від 26.08.2025, яка утворилась станом на 27.12.2024 у розмірі 8800 (вісім тисяч вісімсот) гривень 00 коп., яка складається з: заборгованості за основним боргом (тілом кредиту) у розмірі 4 000 грн.; заборгованості за відсотками 3 720,00 грн., комісії - 360 грн., додатковою комісією 720,00 грн.

Стягнути із ОСОБА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 990 (одна тисяча дев`ятсот дев`яносто) грн. 10 коп.

Розстрочити ОСОБА_1 , виконання рішення Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 22 вересня 2025 року у цивільній справі №177/1796/25 (провадження №2/193/506/25), за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 8 800 грн. 00 коп. терміном на 4 (чотири) місяці після набранням чинності цього рішення, шляхом сплати щомісячного платежу в сумі по 2 200 (дві тисячі двісті) грн 00 коп., встановивши останнім днем погашення боргу в повному обсязі - 01.02.2026.

В частині вимог про стягнення неустойки, - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому рішення суду.

Дані позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», , адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А, 01032.

Дані відповідача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 25.09.2025.

Суддя О. В. Томинець