Справа № 594/1185/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2025 року м. Борщів

Суддя Борщівського районного суду Тернопільської області Губіш О.А., ознайомившись із матеріалами цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради, державного реєстратора Подвірного Ярослава Остаповича про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно та відновлення порушеного права власності, -

ВСТАНОВИВ:

22 вересня 2025 року до Борщівського районного суду Тернопільської області від ОСОБА_1 надійшла позовна заява до Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради, державного реєстратора Подвірного Ярослава Остаповича про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно та відновлення порушеного права власності.

Попередньо головуючими у справі суддями Борщівського районого суду, зокрема Зушман Г.І. 22 вересня 2025 року до відкриття провадження у справі, Чир П.В. 26 вересня 2025 року до відкриття провадження у справі, заявлено самовідвід з тих підстав, що в минулому вони відповідно у справах № 594/666/17 від 08 червня 2018р., № 594/586/16-ц від 26 січня 2017 виносили рішення предметом спору якого було майно, щодо якого ОСОБА_1 звернулася до суду, і такі самовідводи були задоволені.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26 вересня 2025 року справу 594/1185/25 розподілено для розгляду судді Борщівського районного суду Тернопільської області Губіш О.А.

30 вересня 2025 року головуючою у справі суддею Губіш О.А. заявлено самовідвід з тих підстав, що 14 вересня 2020 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Борщівського районного суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в якому просила скасувати записи у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за останніми за адресою : АДРЕСА_1 та 4а. Справа № 594/1272/20.

Оскільки попередньо головуючими у справі суддями Борщівського районого суду, зокрема Зушман Г.І. 14 вересня 2020 року до відкриття провадження у справі, ОСОБА_4 11 листопада 2020р. в ході судового розгляду, заявлено самовідвід з тих підстав, що в минулому вони відповідно у справах № 594/666/17 від 08 червня 2018р., № 594/586/16-ц від 26 січня 2017 виносили рішення предметом спору якого було майно, щодо якого ОСОБА_1 звернулася до суду у 2020 році, і такі самовідводи були задоволені, провадження у справі було передано судді Губіш О.А.

В ході підготовчого судового засідання 01 березня 2021 року представником відповідачів адвокатом Будз Т.В. їй, як головуючій у справі, заявлено відвід, який судом задоволено. Щодо задоволення відводу сторона ОСОБА_1 , як позивача, заперечувала.

У жовтні 2024 року з рішення Першої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя про відмову у відкритті дисциплінарного провадження суддя довідалась про те, що ОСОБА_1 1 та 19 липня 2022 року зверталася зі скаргами щодо неї, як судді під час розгляду справи № 594/1272/20.

За таких обставин, ивчивши матеріали справи, суд приходить до переконання про задоволення заяви про самовідвід, виходячи з наступного.

Організація судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд, визначається Законом України «Про судоустрій та статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402-VIII.

Аналіз положень ч. 1 ст. 1, ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» дає підстави для висновку про те, що здійснення судової влади незалежними та безсторонніми судами, утвореними згідно із законом, одна з базових засад організації судової влади в Україні та запорука справедливого судочинства. До того ж безсторонній розгляд і вирішення судових справ один із головних обов`язків судді, а також складова його присяги, порушенням якої визнається, зокрема, вчинення суддею дій, що можуть викликати сумнів у його неупередженості (п. 1 ч. 7 ст. 56, ч. 1 ст. 57 вищевказаного Закону). Із вищевикладеного випливає, що кожен суддя, щодо неупередженості якого є законні сумніви, повинен вийти зі складу суду аби не підривати довіру до права на справедливий суд, що визнається основоположним правом людини.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно ч.1 ст.39 ЦПК України, з підстав, зазначених у статтях 36, 37, і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Статтею 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

З урахуванням наведеного, з метою гарантування неупередженості та об`єктивності здійснення правосуддя, уникнення сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді, суд приходить до переконання, що у даному випадку наявні законні підстави дя задоволення заяви головуючої у справі про самовідвід.

Керуючись ст.ст. 36-40 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву про самовідвід головуючої у справі судді Губіш О.А. задоволити.

Справу передати в канцелярію суду для повторного визначення судді автоматизованою системою документообігу суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, оскарженню не підлягає.

Суддя: