ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Єдиний унікальний номер 646/8514/24
Номер провадження 22-ц/818/962/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2025 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Мальованого Ю.М.,

суддів: Тичкової О.Ю., Яцини В.Б.,

за участю:

секретаря судового засідання Шевченко В.Р.,

представника ОСОБА_1 адвоката Вайленко Г.О.,

представника ОСОБА_2 адвоката Фільчакової Ю. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 30 жовтня 2024 року в складі судді Демченко І.М. по справі № 646/8514/24 за заявою ОСОБА_1 про забезпечення доказів до подання позовної заяви

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про забезпечення доказів до подання позовної заяви.

Заява обґрунтована тим, що з 01 липня 2022 року по 06 жовтня 2023 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 .

За час перебування у зареєстрованому шлюбі та за рахунок спільного майна подружжя ОСОБА_2 28 листопада 2022 року набув майнові права у Товаристві з обмеженою відповідальністю «ЕЛЬФ СИСТЕМС» (далі ТОВ «ЕЛЬФ СИСТЕМС»), він є його єдиним засновником/учасником юридичної особи та кінцевим бенефіціарним власником зі 100-відсотковою часткою статутного капіталу.

Вказувала, що вона має намір звертатися до суду з позовом про поділ спільного майна подружжя, але не маючи статуту юридичної особи ТОВ «ЕЛЬФ СИСТЕМС», фінансової звітності товариства із зазначенням суми доходу за певний період та факт сплати податків з такого доходу, рішень загальних зборів учасників (директора) про розподіл прибутку між учасниками товариства та виплату дивідендів, інформації про утримання з дивідендів обов`язкових податкових платежів, наразі скласти позовну заяву та зазначити предмет, підстави позову, розрахувати отриманий чистий прибуток від здійснення підприємницької діяльності без отримання відповідних документів (відповідної інформації) не вбачається можливим.

Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_1 просила витребувати з ТОВ «ЕЛЬФ СИСТЕМС» статут вказаного товариства, документи фінансової звітності із зазначенням суми доходу за період з 28 листопада 2022 року по дату постановлення судом відповідної ухвали та факт сплати податків з такого доходу; рішення загальних зборів учасників (директора) про розподіл прибутку між учасниками товариства та виплату дивідендів за період 28 листопада 2022 року по дату постановлення судом відповідної ухвали; інформації про утримання з дивідендів обов`язкових податкових платежів за період з 28 листопада 2022 року по дату постановлення судом відповідної ухвали.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 30 жовтня 2024 року заяву ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що заявником не доведено, що докази, які вона просить забезпечити, безпосередньо пов`язані із заявленими вимогами і предметом спору. Також, вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з того, що заявником не надано доказів, що зволікання у забезпеченні доказів шляхом їх витребування може призвести до втрати чи утруднення в майбутньому їх витребування.

На вказане судове рішення засобами поштового зв`язку 15 листопада 2024 року представник ОСОБА_1 адвокат Вайленко Ганна Олександрівна, подала апеляційну скаргу, якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просила ухвалу суду першої інстанції скасувати та задовольнити її заяву.

Апеляційна скарга мотивована тим, що станом на 01 серпня 2024 року єдиним засновником/учасником юридичної особи та кінцевим бенефіціарним власником був саме ОСОБА_2 . Зміна засновника та кінцевого бенефіціара ТОВ «ЕЛЬФ СИСТЕМС» відбулася саме після подання заяви про забезпечення доказів шляхом їх витребування, для того, щоб в майбутньому ускладнити отримання доказів та унеможливити подання позову про поділ спільного майна подружжя, що э підставою для вжиття заходів забезпечення позову.

Також, вказувала, що факт перебування у шлюбі у період з 01 липня 2022 року по 06 жовтня 2023 року ОСОБА_2 не заперечувався, у зв`язку з чим висновки суду першої інстанції про недоведеність цих обставин є необґрунтованими.

13 квітня 2025 року через систему «Електронний суд» ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Фільчакова Юлія Ігорівна, подав відзив на апеляційну скаргу, в якому ухвалу суду просив залишити без мін.

Відзив мотивовано тим, що заява про забезпечення доказів є необґрунтованою, оскільки подана без вжиття попередніх заходів до самостійного отримання відповідних доказів.

ОСОБА_1 не надано доказів, що нею вживалися будь-які заходи для забезпечення доказів та що є підстави припускати, що такі докази можуть бути втрачені, а їх збирання буде неможливим.

Вказував, що у нього відсутня інформація щодо діяльності ТОВ «ЕЛЬФ СИСТЕМС», оскільки станом на 29 жовтня 2024 року засновником товариства та кінцевим бенефіціаром є інша особа.

Заслухавши суддю-доповідача, представника ОСОБА_1 адвоката Вайленко Г.О., яка підтримала апеляційну скаргу, представника ОСОБА_2 адвоката Фільчакову Ю. І., яка проти скарги заперечувала, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Згідно з частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення (пункт 1 частини 1 статті 374 ЦПК України).

Згідно з частинами 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції відповідає зазначеним вище вимогам цивільного процесуального законодавства України.

Відповідно до частини 3 статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах 2 та 3 статті 83 цього Кодексу (частина 1 статті 84 ЦПК України).

У частині четвертій цієї статті визначено, що суд може витребувати докази також до подання позову як захід забезпечення доказів у порядку, встановленому статтями 116-118 цього Кодексу.

Відповідно до частин 1 - 4 статті 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом. Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви. Забезпечення доказів до подання позовної заяви здійснюється судом першої інстанції за місцезнаходженням засобу доказування або за місцем, де повинна бути вчинена відповідна процесуальна дія. Забезпечення доказів після подання позовної заяви здійснюється судом, який розглядає справу.

Процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено. Забезпечення доказів - це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмету доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Тобто, ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Вказані висновки викладено у постанові Верховного Суду від 01 листопада 2021 року по справі № 520/14132/18 (провадження № 61-13531сво21).

Встановивши, що заявником не надано доказів того, що вказані ним документи у майбутньому не вдасться отримати взагалі та в подальшому можуть бути втрачені, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для забезпечення доказів.

Заявлені ОСОБА_1 вимоги по суті є клопотанням про витребування доказів, оскільки в них не зазначено жодної підстави на наявність ризику втрати доказів (документів), витребувати які заявник просив суд.

Сам факт перебування у шлюбі та бажання звернутися з позовом про поділ майна подружжя, предметом якого є майнові права у ТОВ «ЕЛЬФ СИСТЕМС», не є безумовною підставою вважати, що товариством буде вчинено дії, що призведуть до викривлення відомостей про отриманий чистий прибуток від здійснення підприємницької діяльності та розподілення дивідендів тощо.

Отже, заявником помилково ототожнено витребування доказів як спосіб забезпечення доказів, що в майбутньому можуть бути втрачені або їх подання виявиться ускладненим, та витребування доказів як сприяння суду сторонам в поданні відповідного доказу, який неможливо отримати самостійно.

Також, у разі подання позову ОСОБА_1 не позбавлена можливості звернутися з відповідними клопотаннями про витребування доказів та в подальшому уточнити позовні вимоги.

Згідно зі статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, постановленою на підставі норм процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, тому підстави для його скасування відсутні.

Європейський суд з прав людини вказав, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року).

Оскільки апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції немає.

Керуючись ст. ст. 367, 374 ч. 1 п. 1, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 30 жовтня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 22 вересня 2025 року.

Головуючий Ю.М. Мальований

Судді О.Ю. Тичкова

В.Б. Яцина