ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5885/25 Справа № 188/2419/23 Суддя у 1-й інстанції - Курочкіна О. М. Суддя у 2-й інстанції - Гапонов А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді Гапонова А.В.

суддів Новікової Г.В., Никифоряка Л.П.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у м. Дніпро цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

- за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк»,

на рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 10 березня 2025 року,-

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

06.12.2023 року АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними зобов`язаннями в розмірі 36342,37 грн.

В обґрунтування позову зазначено, ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ "ПРИВАТБАНК" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву № б/н від 11.09.2008 року.

Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг»,-«Тарифами» складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг (далі - Договір), що підтверджується підписом у заяві. Заявою Відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «ПриватБанк».

Формулярами та стандартними формами є саме «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи», які згідно до заяви отримані Відповідачем для ознайомлення в письмовій формі.

11.09.2008 року Відповідачем також підписана Довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду». В цій же довідці відповідач власним підписом підтвердив, що «З фінансовими умовами надання Кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» і прикладами розрахунку суми плати за використання кредитних коштів ознайомлений».

Банком на підставі Договору надання банківських послуг відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, яка додасться до позову, а Відповідачу надано у користування кредитну картку (номери та строк дії отриманих кредитних карток зазначено у довідці про отримані картки, що додасться).

У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 3700.00 гри., що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, яка додається до позовної заяви.

Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п. 3.2, п. 3.3 Договору, на підставі яких Відповідач при укладанні Договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміни (збільшення або зменшення) за рішенням та ініціативою Банку.

Таким чином, Банк свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

Відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов Договору, а саме щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений Договором.

Але в процесі користування кредитним рахунком Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що мас відображення у Розрахунку заборгованості за договором, а також підтверджується випискою по рахунку, яка додається до позовної заяви.

Виникнення простроченої заборгованості відбувається у разі несплати Мінімального платежу до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту, зобов`язання Клієнта вважаються простроченими.

У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості Відповідач станом на 31.03.2023 року мас заборгованість 36677.44 гри., яка складається з наступного:

- 3367.76 гри. - Заборгованість за тілом кредита, 0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками;

- 32772.53 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 000,00 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625;

- 537.15 гри. - нарахована пеня; 0.00 грн. - нараховано комісії.

На даний час Відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за Договором про надання банківських послуг, що є порушенням законних прав ті інтересів АТ КБ «ПриватБанк».

Позивач просив стягнути загальну суму заборгованості та судові витрати.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ

Рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 10 березня 2025 року позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 , суму заборгованості за кредитним боговором б/н від 11.09.2008 року по тілу кредиту в розмірі 3370.00 грн. на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк».

Стягнуто з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір в розмірі 2684.00 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

14.04.2025 року надійшла апеляційна скарга АТ КБ «ПриватБанк», в якій ставиться вимога про скасування рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 10 березня 2025 року в частині відмови у стягненні заборгованості за відсотками та ухвалення нового рішення в цій частині про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтуванні апеляційної скарги зазначено, що із змісту анкети-заяви від 11.09.2008 року вбачається, що сторонами було погоджено розмір процентної ставки за користування кредитом 2.5% на місяць, що становить 30% на рік на залишок заборгованості.

АРГУМЕНТИ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Відзиву на апеляційну скаргу в порядку ст.360 ЦПК України не надходило.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи у порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч. 3 цієї статті розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Зважаючи на те, що дана справа є малозначною, ціна позову складає 36342,37 грн., що менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд апеляційної скарги здійснюється без повідомлення сторін.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч.4 ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено.

Матеріалами справи підтверджується, що між позивачем та відповідачем була підписано анкету заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в Приватбанку № б/н від 11.09.2008 року.

У анкеті-заяві позичальника від 11.09.2008 року домовленості сторін щодо строку дії кредитного договору відсутні, розмір кредитного ліміту не визначено, зазначено вид отриманої кредитної.

Анкета-заява позичальника від 06.03.2007 року належним чином посвідчена стороною позивача.

Відповідно до довідки про зміну умов кредитування, кредитний ліміт встановлений в розмірі 1400 грн., 27.06.2011 року кредитний ліміт збільшений до 3700 грн, а 29.02.2012 року кредитний ліміт був зменшений до 3370 грн.

Суду надано копію документів: «Условия и правила предоставления банковских услуг» без зазначення дати їх затвердження, документ під назвою «О внесении изменений в договорную базу по платежным картам, договорную базу по потребительскому кредитованию и в депозитивные договора (в части погашения задолженности за счет депозитов)», але суд не може вважати їх «Умовами та правилами банківських послуг» та «Тарифами», на які посилається позивач.

Крім того, позивач, у позовній заяві, посилається на Умови та Правила, що почали діяти з 01.03.2019 року, тобто на Умови та Правила, які почали діяти через 7 років після укладання договору на підставі Заяви, а докази про приєднання до цих умов і правил і ознайомлення з ними суду не надано.

Суд бере до уваги, що відповідно до Заяви щомісячна базова процентна ставка по кредиту складає 2/5 % в місяць, а відповідно до розрахунку вона зазначена в розмірі 30%.

Таким чином суд приходить до висновку, відповідач, отримавши кошти, належним чином з умовами та правилами банківських послуг не ознайомлений.

Посилання позивача у позові на те, що місце проживання відповідача невідоме, не відповідає встановленим судом обставинам справи, відповідач проживає за зазначеною у позові адресою та надав суду матеріали виконавчого провадження про стягнення з нього за виконавчим написом заборгованості на користь ПАТ КБ «ПриватБанк».

Відповідно до наданих відповідачем документів, докази про те, що стягнена на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість стосувалась саме кредитному договору б/н від 11.09.2008 суду не надані.

Твердження позивача про те, що «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи», які згідно до заяви отримані Відповідачем для ознайомлення в письмовій формі і які діяли на час підписання заяви, документально не підтверджено.

Відповідачем надані суду в якості доказів розрахунок заборгованості станом на 31.03.2023 року, довідки про зміну кредитування, про видачу кредитних карток без ідентифікації кредитного договору.

Крім того, відповідно до виписки за договором № б/н за період з 11.09.2008-24.04.2023, нарахування заборгованості здійснювалось до 10.03.2022 року, хоча максимальний строк дії кредитних карток за кредитним договором б/н і без дати, обмежено до червня 2015 року.

Таким чином, підстави для нарахування заборгованості можливі лише на підставі ч.2 ст.625 ЦК, а не відповідно до кредитного договору.

Відповідно до довідки про зміну умов кредитування кредитний ліміт відповідача остаточно становив 3370.00 грн.

Враховуючи встановлені судом обставини позов підлягає задоволенню в частині стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту в розмірі 3370.00 грн., в іншій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню.

У заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.

Вимоги про стягнення заборгованості за простроченими відсотками задоволенню не підлягають так як процентна ставка в заяві зазначена в одному розмірі, а в розрахунку інша крім того, зміни умов кредитування повністю залежали від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в Тарифи і Умови та правила споживчого кредитування.

Позивачем у цій справі не доведено, що зміст «Условий и Правил ..» розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та правил надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк», а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами у зазначеному в документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування.

Надані позивачем «Условия и Правила..» надання банківських послуг з огляду на їх мінливий характер та не встановлений період дії, не можна вважати складовою кредитного договору, щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Отже, розмір заборгованості, заявлений позивачем, визначений усупереч вимог закону та умов договору. Наявність непогашеної заборгованості за відсотками не доведена позивачем.

Наданий позивачем розрахунок кредитної заборгованості не є безспірним доказом розміру заборгованості, а тому позовні вимоги про стягнення грошових сум згідно з умовами такого договору на підставі наданого розрахунку кредитної заборгованості не можуть бути задоволені.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволення позову.

З такими висновками погоджується й колегія суддів апеляційного суду, оскільки ці висновки ґрунтуються на ретельному аналізу доказів, що є у матеріалах цивільної справи.

Доводи апеляційної скарги щодо стягнення заборгованості за простроченими відсотками спростовуються тим, що процентна ставка в заяві зазначена в одному розмірі, а в розрахунку заборгованості інша.

А тому позивачем не доведена заборгованість за відсотками.

При таких обставинах висновки суду першої інстанції про відсутність доказів для задоволення позовних вимог в повному обсязі логічні та підтверджені матеріалами справи.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі "Проніна проти України", N 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Судом першої інстанції на основі об`єктивної оцінки наданих сторонами доказів повно встановлено фактичні обставини справи та правильно застосовано норми матеріального права.

Недоліків, які призводять до порушення основних принципів цивільного процесуального судочинства та охоронюваних законом прав та інтересів осіб, які беруть участь у справі, та впливають на суть ухваленого рішення під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції не встановлено.

Згідно з ч.1 ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвалене судом рішення відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України, підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 10 березня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді: