Справа № 740/4407/25
Провадження № 2/740/2034/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2025 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді Карпуся І.М.,

із секретарем судового засідання Кубрак Н.М.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю звернулося до суду із позовом, у якому просить стягнути із ОСОБА_1 заборгованість за договором позики № 5182354 у сумі 28440 грн. та судові витрати зі сплати судового збору в сумі 3028 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 15.02.2023 між ТОВ «МАНІФОЮ» та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 5182354, підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача.

Згідно з п.п. 2.1. договору позики, за цим договором позикодавець передає позичальнику у власність грошові кошти ( позику), а позичальник приймає на себе обов`язок повернути таку ж суму грошових коштів ( суму позики) та сплатити позикодавцю проценти від суми позики та всі інші платежі, пов`язані з виконанням цього договору.

ТОВ «МАНІФОЮ» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі та надало ОСОБА_1 кредитні кошти у порядку, передбаченому умовами договору, проте відповідачка свої зобов`язання за договором не виконувала, у зв`язку з чим виникла заборгованість.

13.07.2023 між ТОВ «МАНІФОЮ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №13-07/2023, у відповідності до умов якого ТОВ «МАНІФОЮ» передає (відступає) ТОВ « ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «МАНІФОЮ» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 13.07.2023 до договору факторингу №13-07/2023 від 13.07.2023, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідачки у сумі 28440 грн., з яких: 9000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 19440 грн. - сума заборгованості за процентами за користування позикою.

Після відступлення позивачу права грошової вимоги до ОСОБА_1 , остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості. З моменту отримання права вимоги до відповідачки, позивачем не здійснювалося нарахування штрафних санкцій. Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за договором позики № 5182354 в розмірі 28440 грн.

Ухвалою судді 05.08.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження, постановлено розгляд справи проводити в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Також ухвалою суду 05.08.2025 задоволено клопотання позивача про витребування доказів у АТ КБ «ПРИВАТБАНК».

Представником відповідачки адвокатом Кірюшиним А.А. подано відзив, у якому сторона відповідача позовні вимоги не визнає, просить відмовити у їх задоволенні.

В обґрунтування відзиву зазначено, що позивачем жодним доказом не доведено фактів: - укладення кредитного договору від 15.02.2023 № 5182354 між відповідачем і ТОВ «МАНІФОЮ»; - надання первісним кредитором відповідачці коштів у кредит. Матеріали позову не містять доказів, яким чином відповідачці надсилалась оферта і які істотні умови вона містила, яким чином надсилався одноразовий ідентифікатор для підписання кредитного договору. Крім того, позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження перерахування кредитних коштів ОСОБА_1 .

Представником позивача подано відповідь на відзив, згідно якого договір позики №5182354 від 15.02.2023 укладений в електронній формі та підписаний електронним ідентифікатором ОСОБА_1 . Відповідачкою вказаний кредитний договір не оспорювався та не визнавався судом недійсним, а отже враховуючи принцип презумпції правомірності правочину є дійсним та породжує відповідні права та обов`язки сторін. Вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими і просить їх задовольнити.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, будучи сповіщеними про час і місце розгляду справи надісланням судової повістки про виклик у їх електронні кабінети у підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи.

Представник позивача у позовній заяві та відповіді на відзив просила про розгляд справи без їх участі.

Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилося у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини і дійшов наступного висновку.

Встановлено, що 15.02.2023 між ТОВ «МАНІФОЮ» та ОСОБА_1 було укладено договір позики №5182354 (а.с. 5-9)

Згідно з п.п. 2.1. договору позики, за цим договором позикодавець передає позичальнику у власність грошові кошти (позику), а позичальник приймає на себе обов`язок повернути таку ж суму грошових коштів (суму позики) та сплатити позикодавцю проценти від суми позики та всі інші платежі, пов`язані з виконанням цього договору.

У пункті 2.3. визначено параметри позики: сума 9000 грн., строк до 06 травня 2023 року (80 днів), дата надання позики 15.02.2023.

В межах строку кредитування застосовуються процентні ставки, визначені п. 2.4 договору, а саме:

- акційна процентна ставка фіксована : 1,65 % на день застосовується протягом першого розрахункового періоду у разі наявності акційних пропозицій та діє лише за умови дотримання позичальником умови оплати заборгованості за цією ставкою відповідно до п. 3.1.1 договору,

- базова процентна ставка, фіксована: 2,2% на день застосовується протягом першого розрахункового періоду відповідно до п. 3.1.2 а також у разі продовження строку позики протягом першого розрахункового періоду згідно з умовами Додаткової угоди, укладеної сторонами,

- основна процентна ставка, фіксована: 3% на день застосовується протягом усього строку позики, крім першого розрахункового періоду.

У пункті 2.5 договору визначено, що кредит надається позичальнику в день підписання сторонами цього договору шляхом безготівкового переказу на банківський рахунок позичальника за номером електронного платіжного засобу (банківської платіжної картки) НОМЕР_1 , зареєстрованого позичальником для цієї цілі у особистому кабінеті.

Згідно з пунктом 9.1. договір позики укладається в ІТС позикодавця в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» шляхом попереднього розміщення позикодавцем в особистому кабінеті позичальника договору позики для вивчення та прийняття його позичальником шляхом введення одноразового ідентифікатора з метою підписання запропонованого договору у відповідне поле.

Таким чином, умовами вказаного договору погоджено сторонами використання клієнтом електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно зі ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Пунктами 5 та 6 частини 1 статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому, одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченоу ЦК України та ГК України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеному у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною 6 цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України "Про електронну комерцію).

Частиною 5 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення ( відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення ( відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Згідно ч. 8 ст. 11 цього Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Положеннями статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12.01.2021 у справі №524/5556/19, до аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23.03.2020 у справі №404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 09.09.2020 у справі №732/670/19 (провадження № 61-7203св20).

Позикодавцем та позичальником за допомогою електронних підписів, крім договору позики, також підписані Додаток №1 до Договору - Розрахунок за договором та паспорт позики (а.с 10-14).

Відомостей про визнання недійсним чи неукладеним договору №5182354 від 15.02.2023 матеріали справи не містять, у зв`язку з чим суд відхиляє доводи представника відповідачки про недотримання процедури укладення електронного договору.

Свої зобов`язання за кредитним договором ТОВ «МАНІФОЮ» виконало у повному обсязі, а саме: надало відповідачці кредит у розмірі, встановленому договором, який склав 9000 грн., шляхом переказу грошових коштів на картку номер НОМЕР_1 , що підтверджується листом ТОВ «Універсальні платіжні рішення» (а.с.17), а також інформацією з АТ КБ «ПРИВАТБАНК» зі змісту якої слідує, що на ім`я ОСОБА_1 емітовано картку № НОМЕР_2 , на яку 15.02.2023 було зараховано кошти в сумі 9000 грн.

Відповідачка свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів належним чином не виконувала, у зв`язку з чим станом на 06.05.2023 утворилася заборгованість у сумі 28440 грн., що складається з тіла кредиту - 9000 грн. та нарахованих процентів - 19440 коп. (а.с.18).

Згідно з ч. 1 ст. 1049 цього Кодексу, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з п. 1-1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування», договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Частиною 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

13.07.2023 між ТОВ «МАНІФОЮ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №13-07/2023, у відповідності до умов якого ТОВ «МІНІФОЮ» передає ( відступає) ТОВ « ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «МАНІФОЮ» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Копією платіжного доручення № 19923 від 13.07.2023 підтверджується факт внесення ТОВ «ФК «ЄАПБ» плати за відступлення права вимоги за договором факторингу № 13-07/2023.

Згідно витягу з реєстру боржників до договору факторингу №13-07/2023 від 13.07.2023 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідачки за договором позики №5182354 у розмірі 28440 грн., з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу 9000 грн., сума заборгованості за процентами за користування позикою 19440 грн. (а.с. 25)

Частиною 3 статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з положень ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи, що факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні,доказів, які б спростовували вказані обставини та розмір заборгованості, стороною відповідача суду не надано, суд доходить висновку що позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3028 грн.

Керуючись стст.12, 81, 133,137, 141, 258-260, 263-265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», юридична адреса: 01032, м.Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30, , заборгованість за кредитним договором № 5182354 від 15.02.2023 у розмірі 28440 грн. та понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання позову у розмірі 3028 грн., а всього стягнути з неї 31 468 (тридцять одну тисячу чотириста шістдесят вісім) гривень.

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.М. Карпусь