Справа № 946/6535/25
Провадження № 2-о/946/227/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2025 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Присакар О.Я.,

за участю секретаря судового засідання Воронової В.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

20 серпня 2025 року заявник звернулася до суду з вимогами, якими просить встановити належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , диплому НОМЕР_2 , виданого 28.06.1983 року про закінчення Ізмаїльського технічного училища № 9, за професією повара пекаря судового, четвертого розряду, виданого на ім`я « ОСОБА_1 »; встановити факт того, що трудова книжка НОМЕР_3 , яка була видана 16 червня 1983 року дійсно належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Свої вимоги заявник мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 їй виповнилося 60 років, тобто вона досягла віку, який дає право на призначення пенсії за віком у 60 років за наявності стажу не меншу 31 року, у зв`язку з чим вона звернулася до відділу обслуговування громадян № 7 (сервісний центр) ГУ ПФУ в Одеській області з заявою про призначення пенсії по віку відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Однак рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області № 93 від 13.09.2024 року їй було відмовлено в призначенні пенсії за віком в зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, передбаченого ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки в трудовій книжці виданій НОМЕР_3 від 16.06.1983 року та дипломі НОМЕР_2 від 28.06.1983 року, вказане ім`я не відповідає паспортним даним заявника, чим порушено вимоги Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року № 58, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року за № 110. Згідно до паспорту громадянина України серії НОМЕР_4 , виданого 08.09.1998 року Ізмаїльським МВ УМВС України в Одеській області її прізвище, ім`я та по батькові зазначені як « ОСОБА_1 ». Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , виданого 12.02.1964 року Кодимською селищною радою Балтського району Одеської області, прізвище, ім`я та по батькові російською мовою вказані « ОСОБА_1 »(копія додається). Також, диплом НОМЕР_2 , виданий 28.06.1983 року про закінчення Ізмаїльського технічного училища № 9, по професії повара пекаря судового, четвертого розряду, ім`я вказане « ОСОБА_2 » - (російською мовою) замість вірного « ОСОБА_2 » - (російською мовою). Крім цього, трудова книжка НОМЕР_3 , була видана 16 червня 1983 року на прізвище, ім`я та по батькові (російською мовою) « ОСОБА_1 » замість вірного « ОСОБА_1 » - (російською мовою). Цей факт позбавляє її можливості призначення пенсії по віку відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки вона не може довести необхідний для призначення пенсії страховий стаж.

Заявник в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримала заявлені вимоги та наполягає на їх задоволенні.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, заявлені вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 виповнилося 60 років, тобто вона досягла віку, який дає право на призначення пенсії за віком у 60 років за наявності стажу не меншу 31 року, у зв`язку з чим вона звернулася до відділу обслуговування громадян № 7 (сервісний центр) ГУ ПФУ в Одеській області з заявою про призначення пенсії по віку відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Однак рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області № 93 від 13.09.2024 року ОСОБА_1 було відмовлено в призначенні пенсії за віком в зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, передбаченого ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки в трудовій книжці виданій НОМЕР_3 від 16.06.1983 року та дипломі НОМЕР_2 від 28.06.1983 року, вказане ім`я не відповідає паспортним даним заявника, чим порушено вимоги Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року № 58, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року за № 110.

Згідно до паспорту громадянина України серії НОМЕР_4 , виданого 08.09.1998 року Ізмаїльським МВ УМВС України в Одеській області прізвище, ім`я та по батькові зазначені як « ОСОБА_1 ».

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , виданого 12.02.1964 року Кодимською селищною радою Балтського району Одеської області, прізвище, ім`я та по батькові російською мовою вказані « ОСОБА_1 »(копія додається).

Також, диплом НОМЕР_2 , виданий 28.06.1983 року про закінчення Ізмаїльського технічного училища № 9, по професії повара пекаря судового, четвертого розряду, ім`я заявника вказане як « ОСОБА_2 » - (російською мовою) замість вірного « ОСОБА_2 » - (російською мовою).

Крім цього, трудова книжка НОМЕР_3 , була видана 16 червня 1983 року на прізвище, ім`я та по батькові (російською мовою) « ОСОБА_1 » замість вірного « ОСОБА_1 » - (російською мовою).

Згідно зі ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема, про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (далі Постанова Пленуму) певні юридичні факти можуть підтверджуватися рішенням суду.

Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року за № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

З огляду на наведене, судом може бути встановлено факт належності особі трудової книжки, як документа, що підтверджує трудовий стаж та дає право на призначення пенсії.

Відповідно до п. 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України №58 від 29 липня 1993 року, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів. Згідно з п. 2.2. Інструкції до трудової книжки вносяться, зокрема, відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення.

Відповідно до п. 2.11 Інструкції відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказується на підставі паспорту або свідоцтва про народження. Згідно з п. 2.12. Інструкції після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.

Згідно ч. 3 ст. 48 Кодексу законів про працю України працівникам, що стають на роботу вперше, трудова книжка оформляється не пізніше п`яти днів після прийняття на роботу.

Відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року № 301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, у той чи інший період роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу особи, що дає право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення мене конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Згідно до правової позиції викладеної Верховного Суду в постанові від 21.02.2018 року у справі № 687/975/17, на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Заявник не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у її трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто нею, більше того, недоліки її заповнення не є підставою вважати про відсутність трудового стажу заявника за спірний період. Недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для не врахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що помилкове зазначення імені заявника в трудовій книжці виданій НОМЕР_3 від 16.06.1983 року та дипломі НОМЕР_2 від 28.06.1983 року виникло внаслідок технічної помилки, однак недоліки щодо заповнення правовстановлюючих документів не можуть бути підставою для не врахування відповідного періоду роботи та навчання для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Згідно п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно з п.12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ч.1ст.256 ЦПК України факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документу, в якому допущені помилки у прізвищі, імені по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявнику подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація , яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Встановлення факту належності документів необхідно заявнику для реалізації її особистих та майнових прав, зокрема у зв`язку з наявністю помилок у документах, заявник позбавлена можливості призначення пенсії по віку відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки вона не може довести необхідний для призначення пенсії страховий стаж.

Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 293,315,316,318 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ), заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (місцезнаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83) про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , диплому НОМЕР_2 , виданого 28.06.1983 року про закінчення Ізмаїльського технічного училища № 9, за професією повара пекаря судового, четвертого розряду, виданого на ім`я « ОСОБА_1 ».

Встановити факт того, що трудова книжка НОМЕР_3 , яка була видана 16 червня 1983 року дійсно належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через суд першої інстанції, з урахуванням положень п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 07 жовтня 2025 року.

Суддя: О.Я.Присакар