Справа № 216/6643/24
провадження №2/216/751/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2025 року м. Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого, судді Чирського Г.М.,

за участю секретаря судового засідання Смолдирева М.Є.,

розглянувши у підготовчому відкритому засіданні в залі суду № 6, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, визнання права власності на виділений об`єкт, та припинення спільної часткової власності на майно та за зустрічною позовною заявою (уточненою) ОСОБА_4 , ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , третя особи: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , про визнання права власності в порядку спадкування та виділ в натурі частки із майна, що є у спільній часткові власності, визнання права власності на виділений об`єкт та припинення спільної часткової власності на майно, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в особі її представника, адвоката Примакова К.О. звернулася до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, визнання права власності на виділений об`єкт, та припинення спільної часткової власності на майно.

Ухвалою судді Центрально-міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_8 від 28.10.2024 року у даній справі було відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.12.2024 року, на підставі розпорядження заступника керівника апарату Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу № 483/24 від 23.12.2024 року, щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ, в зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_8 з посади судді Центрально-Міського райсуду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області на підставі рішення Вищої ради правосуддя від 03.12.2024 року № 3509/0/15-24, справу передано для розгляду судді Чирському Г.М.

Ухвалою судді від 06.01.2025 року цивільну справу прийнято до свого провадження, постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Останнє підготовче судове засідання відкладено на 13-30 год. 07.04.2025 року.

21.02.2025 року від ОСОБА_4 та ОСОБА_2 (відповідачі) по справі надійшла зустрічна (уточнена) позовна заява про визнання права власності в порядку спадкування та виділ в натурі частки із майна, що є у спільній часткові власності, визнання права власності на виділений об`єкт та припинення спільної часткової власності на майно. Крім того, ОСОБА_4 просила проводити розгляд справи без її участі у зв`язку із похилим віком, не заперечує проти задоволення первісного позову, та прохає задовольнити зустрічний позов.

Ухвалою суду від 07.04.2025 року прийнято зустрічну позовну заяву (уточнену) ОСОБА_4 , ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , третя особи: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , про визнання права власності в порядку спадкування та виділ в натурі частки із майна, що є у спільній часткові власності, визнання права власності на виділений об`єкт та припинення спільної часткової власності на майно, та об`єднано в одне провадження вимоги з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, визнання права власності на виділений об`єкт, та припинення спільної часткової власності на майно.

Ухвалою суду від 14.05.2025 року закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті. Останнє судове засідання відкладено на 20.08.2025 о 13-30 год.

Учасники судового процесу у судове засідання не з`явилися. Надали заяви про розгляд справи у їх відсутність.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося.

Розглянувши подані заяви і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У відповідності до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 1, ч. 2 ст. 77 ЦПК України).

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до Договору дарування частини домоволодіння від 04.05.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Коротковою С.В., зареєстрованого в реєстрі за №1674, ОСОБА_9 подарувала ОСОБА_1 9/20 частини домоволодіння на АДРЕСА_1 , під номером АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , яке складається в цілому з: глинобитного, обкладеного цеглою житлового будинку A-1, загальною площею 66,4 кв.м., житловою площею 45,6 кв.м., глинобитного житлового будинку - Б-1, загальною площею 49,1 кв.м., житловою площею 27,2 кв.м., глинобитного житлового будинку - В-1, загальною площею 63,8 кв.м.,житловою площею 45,6 кв.м., каркасного, частина обкладена шлакоблоком житлового будинку Г-1, загальною площею 34,7 кв.м., житловою площею 17,3 кв.м., кам`яного сараю Д, цегляного сараю Е, цегляного погреба И, глинобитного сараю К, саманної літньої кухні Ж, саманної літньої кухні 3, цегляного погреба Л, дощатої вбиральні М, кам?яного підвалу Н, дерев?яного душа 0, дощатої вбиральні П, цегляної вбиральні Р, дощатого душа Т, дощатої вбиральні У, огорожа 1-9, водоколонки І-ІІ, замощення IV-V, II.

Відчужуване домоволодіння в частині 9/20 складалось з: житлового будинку А-1, загальною площею 66,4 кв.м., житловою площею 45,6 кв.м. та господарчих будівель на які акту конкретного користування немає.

На підставі зазначеного договору дарування ОСОБА_1 було видано Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 17.06.2004 року №3892704 на 9/20 частки.

З зазначеного договору дарування вбачається, що домоволодіння складається з окремих житлових будинків АДРЕСА_6 та господарчих будівель та між власниками фактично визначено право користування житловими будинками, позивачка (за первісним позовом) користується будинком А-1, що є 9/20 частиною домоволодіння та який фактично і є у її власності.

16.07.2014 року рішенням виконавчого комітету Центрально-Міської у місті ради за №255, попередня адреса АДРЕСА_1 , АДРЕСА_3 , 25,27 був перейменований на АДРЕСА_1 .

Іншими співвласника домоволодіння АДРЕСА_1 (на теперішній час) також є:

1) ОСОБА_3 , який за Договором купівлі-продажу домоволодіння від 20.01.2000 року придбав у ОСОБА_10 1/5 частину домоволодіння, яке складається з: глинобитного, обкладеного цеглою житлового будинку В-1, житловою площею 45,6 кв.м., саманної літньої кухні 3, цегляного погребу Л та дощатої вбиральні У, що є невід?ємною частиною домоволодіння, яке складається з: глинобитних, обкладених цеглою житлових будинків A-1, B-1 та В-1, каркасного, обкладеного цеглою житлового будинку Г-1, кам?яно-цегляного сараю - Д, глинобитних сараїв - Е та К, цегляних погрібів -И та Л, саманної, обкладеної цеглою літньої кухні - Ж, саманної літньої кухні - 3, дощатих вбиралень - М, П та У, кам?яного підвалу - Н, дощатих душових - 0 та Т, цегляної вбиральні Р, дощатого сараю - С, огорожі № 1-8, водо колонок I-III, замощень - ІУ-УІІ, розташованих на земельній ділянці, площа якої не обмірювалась, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

2) Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 13.08.2014 року - ОСОБА_11 та ОСОБА_12 отримали у спадщину по частини частини домоволодіння по АДРЕСА_1 глинобитного, обкладеного цеглою житлового будинку А-1 житловою площею 46,5 кв.м., загальною площею 66,4 кв.м., глинобитного, обкладеного цементною плиткою житлового будинку Б-1 житловою площею 27,2 кв.м., загальною площею 44,0 кв.м., глинобитного, обкладеного цементною плиткою житлового будинку В-1 житловою площею 45,6 кв.м., загальною площею 63,8 кв.м., каркасного, обкладеного шлакоблокового житлового будинку Г-1 житловою площею 17,3 кв.м., загальною площею 32,7 кв.м. з господарчими побудовами: кам`яний сарай Д, цегловий сарай Е, цегловий погріб И, саманна літня кухня Ж, саманна літня кухня 3, цегловий погріб Л, дощата вбиральня М, кам?яний погріб Н, дощатий літній душ О, цеглова вбиральня Р, дощата вбиральня У, водоколонка І, водо колонка II, водо колонка III, замощення ІУ, огорожа 1, огорожа №2, огорожа №3, ворота №4, ворота №5, ворота №6, огорожа №7, ворота №8, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті батька ОСОБА_13 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Але в свідоцтві про право на спадщину за заповітом вказано, що ОСОБА_12 зареєстрований в будинку АДРЕСА_1 . З рахуванням того, що до 16.07.2014 року домоволодіння мало адресу АДРЕСА_7 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 то з цього вбачається що ОСОБА_13 а потім і спадкоємці, користувалися житловим будинком, який мав окрему поштову та юридичну адресу. ОСОБА_13 користувався та фактично в його власності був будинок Б-1 з господарчими будівлями.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_12 (копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 ). Після його смерті спадкоємцем першої черги за законом стала ОСОБА_4 , як дружина спадкодавця. Однак вона не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки не можливо встановити обсяг спадкового майна.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_11 (копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 ). Після його смерті спадщину прийняла його дружина ОСОБА_2 як спадкоємець першої черги за законом, що підтверджується копією витягу з реєстру спадкових справ № 77000362 від 17.05.2024 року. За життя він заповіт не складав. Після смерті ОСОБА_11 , приватним нотаріусом криворізького районного нотаріального округу Пахомовою Н.I., 17.05.2024 року була відкрита спадкова справа. Інші спадкоємці першої черги спадщину не прийняли. Син спадкодавця ОСОБА_6 , відмовився від прийняття спадщини.

3) Відповідно до Договору купівлі продажу від 05.05.1981 року, посвідченого державним нотаріусом Першої криворізької державної нотаріальної контори Садовніковою Т.О. і зареєстрованого в реєстрі за № 3-1012, ОСОБА_14 придбала житловий будинок, житловою площею 17,3 кв.м., з господарчими спорудами, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до Довідки з БТІ, ця частка є 1/10 частки домоволодіння.

Як зазначає позивач у позові, ОСОБА_14 фактично користувалася будинком Г-1. Однак будинок Г-1 був зруйнований, його фактично не було та ОСОБА_14 проживала в кватирі в Саксаганському районі.

ОСОБА_14 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 . З матеріалів спадкової справи вбачається, що спадщину прийняв її син ОСОБА_5 . З матеріалів спадкової справи також вбачається, що ОСОБА_5 просив нотаріуса видати йому свідоцтво про право на спадщину на частину квартири АДРЕСА_8 та на житловий будинок АДРЕСА_1 . На ці об?єкти нотаріус видав свідоцтво про право на спадщину. ОСОБА_5 не просив нотаріуса видати йому свідоцтво про право на спадщину на 1/10 частину домоволодіння по АДРЕСА_1 та на цю частку домоволодіння свідоцтво про право на спадщину - не видавалося.

Згідно Рішення виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті Кривому Розі ради від 16.07.2014 року «Про присвоєння поштових адрес об?єктам нерухомості» житловим будинкам, які розташовані за адресою АДРЕСА_1 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_9 .

ОСОБА_2 та ОСОБА_4 звернулися до нотаріуса про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину за законом, оскільки нотаріус не має можливості встановити обсяг спадкового майна, оскільки житловий будинок Г-1 відсутній, зруйнований. Зазначеним будинком користувалася та на праві спільної часткової власності в розмірі 1/10 частини належав ОСОБА_14 , яка померла.

Вирішуючи спір суд виходить з такого.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Право власності набувається у порядку, визначеному законом.

Відповідно до частини першої статті 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Поняття спільної часткової власності викладено в частині першій статті 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.

Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дробовому виразі. Співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності (частина перша статті 364 ЦК України).

Положенням статті 364 ЦК України закріплено право співвласника на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Частиною третьою статті 364 цього Кодексу визначено, що у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Разом з тим, статтею 367 ЦК України передбачено, що майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

За змістом наведених норм виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно, за загальним правилом, розміру його частки у праві спільної власності та припинення права спільної часткової власності на відповідне майно. Шляхом виділу частки у майні припиняється спільна часткова власність, і особа стає власником виокремленого майна.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 29 червня 2022 року у справі № 495/3521/18 (провадження № 61-18535св21) вказано, що у разі виділу співвласник отримує свою частку в майні в натурі й вибуває зі складу учасників спільної власності. За всіма іншими співвласниками спільна власність при виділі частки зберігається.

У відповідності до ч.1 ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Згідно до ч.1 ст. 362 ЦК України, у разі продажу частки у праві спільної часткової власності співвласник має переважне право перед іншими особами на її купівлю за ціною, оголошеною для продажу, та на інших рівних умовах, крім випадку продажу з публічних торгів.

Як роз`яснено в П.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок /зі змінами/, у спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності.

Відповідно до П.6 вищенаведеної Постанови при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом /квартиру/. Виділ також може мати місце за наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.

Визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 03 квітня 2013 року.

Згідно ст. 380 ЦК України, житловим будинком є будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання.

Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч. 2 ст. 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Як вище зазначено ОСОБА_1 належить 9/20 частини домоволодіння на АДРЕСА_10 . Іншим співвласникам в сумі належить 11/20 частини домоволодіння, а саме будинки АДРЕСА_11 . При цьому спадкоємці спадкодавця, який користувався будинком Б-1 - спадщину прийняли, однак право власності на свої частки не оформили та не відомо коли оформлять, спадкоємець спадкодавця, яка користувалася будинком Г-1 (який зруйнований) також не отримує право власності.

За таких підстав позивач за первісним позовом не має можливості користуватися, управляти та розпоряджатися своєю часткою, оскільки земельна ділянка не приватизована та відсутній кадастровий номер на земельну ділянку, а без згоди співвласників, це зробити не можливо, тому суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 за первісним позовом, припинивши за нею право на 9/20 частину спільної часткової власності в домоволодіння АДРЕСА_7 , та визнавши за нею право власності на 1/1 частину домоволодіння, яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , до складу якого входить житловий будинок під літерою «А-1».

Так, із матеріалів зустрічного позову вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 звернулися до нотаріуса про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину за законом, оскільки нотаріус не має можливості встановити обсяг спадкового майна, оскільки житловий будинок Г-1 - відсутній зруйнований. Зазначеним будинок користувалася та на праві спільної часткової власності в розмірі 1/10 частини належав ОСОБА_14 , яка померла.

Як вище зазначено, раніше на земельній ділянці було 4-ри житлових будинки: будинку А-1 житловою площею 46,5 кв.м., загальною площею 66,4 кв.м., будинку Б-1 житловою площею 27,2 кв.м., загальною площею 44,0 кв.м., будинку В-1 житловою площею 45,6 кв.м., загальною площею 63,8 кв.м., будинку Г-1 житловою площею 17,3 кв.м., загальною площею 32,7 кв.м.

Була адреса АДРЕСА_12 . Така адреса була з зв?язку з наявністю на земельній ділянці 4-х житлових будинків.

Фактично кожен з будинків мав свою поштову адресу та прописку (реєстрації місця проживання). Так співвласник ОСОБА_13 , мешкав в будинку під літерою Б-1, та будинок мав поштову адресу АДРЕСА_1 , яким лише і користувався. ОСОБА_1 , мешкала в будинку під літерою A-1, та будинок мав поштову адресу АДРЕСА_1 , яким лише і користувалася. ОСОБА_3 мешкав в будинку під літерою В-1, та будинок мав поштову адресу АДРЕСА_1 , яким лише і користувався, ОСОБА_14 придбала будинок АДРЕСА_13 , який мав поштову адресу АДРЕСА_1 , однак в зазначеному будинку вона не мешкала, його не доглядала внаслідок чого він зруйнувався.

16.07.2014 року рішенням Центрально-Міського виконкому була змінена поштова адреса та була присвоєна поштова адреса АДРЕСА_1 .

Зазначені обставини підтверджуються рішенням виконкому, свідоцтвами про право на спадщину, реєстрацією місця проживання в паспорті, та останнім технічним паспортом.

В зазначених будинках співвласники проживають та користуються, оскільки вони були збудовані їх батьками, а потім в будинках і мешкали спадкоємці. Спору між співвласниками, щодо користування будинками - немає.

На теперішній час позивачі за зустрічним позовом не можуть отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки нотаріус не має можливості встановити обсяг спадково майна і вважає, що із за відсутності будинку під літерою Г-1, який складає 1/10 частину, змінюється розмір часток у співвласників. За згодою між співвласниками позивачі за зустрічним позовом також не мають можливості урегулювати спір та змінити частки у спільній сумісній власності.

Суд приходить до висновку, що зустрічний позов ОСОБА_4 та ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , третя особи: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , про визнання права власності в порядку спадкування та виділ в натурі частки із майна, що є у спільній часткові власності, визнання права власності на виділений об`єкт та припинення спільної часткової власності на майно, на думку суду, слід задовольнити так як в судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_1 зустрічний позов визнає повністю не заперечує проти його задоволення.

Відповідно до норм ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позивачі за первісним та зустрічним позовами не наполягали на стягненні судових витрат, суд вважає за можливе залишити понесені судові витрати за позивачами.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 81, 89, 141, 258-259, 263-265, 273, 354-355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, визнання права власності на виділений об`єкт, та припинення спільної часткової власності на майно задовольнити.

Припинити за ОСОБА_1 право на 9/20 частину спільної часткової власності в домоволодіння АДРЕСА_7 , до складу якого входять житлові будинки: А-1, Б-1, В-1, Г-1, сараї Е, С,Х, погріби: И,Н. літня кухня Ж, огорожа 1,2,7, ворота 6,8, водоколонка ІІ, IIІ, замощення IV-VII.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/1 частину домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , до складу якого входить: житловий будинок під літерою «А-1», загальною площею 66,4 кв.м., житловою площею 45,6 кв.м., сарай Е, погріб -І, огорожа №1, замощення VI.

Позовні вимоги за зустрічною позовною заявою ОСОБА_4 , ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , третя особи: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , про визнання права власності в порядку спадкування та виділ в натурі частки із майна, що є у спільній часткові власності, визнання права власності на виділений об`єкт та припинення спільної часткової власності на майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/8 частину домоволодіння АДРЕСА_1 , до складу якого входить: житловий будинок АДРЕСА_14 площею 45,6 кв.м., житловий будинок Г-1, загальною площею 34,7 кв.м., житловою площею 17,3 кв.м., сараї Е, С, Х, погріб И, Н, літня кухня Ж, огорожа 1, 2, 7, ворота 6,8, водоколонки II-ІІІ, замощення IV-VII, в порядку спадкування за законом, після смерті чоловіка ОСОБА_12 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/8 частину домоволодіння АДРЕСА_1 , до складу якого входить: житловий будинок А-1, загальною площею 66,4 кв.м., житловою площею 45,6 кв.м., житловий будинок - Б-1, загальною площею 49,1 кв.м., житловою площею 27,2 кв.м., житловий будинок - В-1, загальною площею 63,8 кв.м., житловою площею 45,6 кв.м., житловий будинок Г-1, загальною площею 34,7 кв.м., житловою площею 17,3 кв.м., сараї Е, С, Х, погріб И, Н, літня кухня Ж, огорожа 1, 2, 7, ворота 6,8, водоколонки І-ІІІ, замощення IV-VII, в порядку спадкування за законом, після смерті чоловіка ОСОБА_11 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Припинити за ОСОБА_4 та ОСОБА_2 право на частину спільної часткової власності на домоволодіння АДРЕСА_7 , до складу якого входить: житлові будинки: А-1, Б-1, В-1, Г-1, сараї Е, С,Х, погріби: И,Н, літня кухня Ж, огорожа 1,2,7, ворота 6,8, водоколонка ІІ, III, замощення IV-VII.

Визнати за ОСОБА_4 та ОСОБА_2 право спільної часткової власності на 1/2 частину кожній домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , до складу якого входить житловий будинок під літерою «Б-1», загальною площею 49,1 кв.м., житловою площею 27,2 кв.м., сарай Х, літня кухня Ж, погріб Н, огорожа №1,2,7, водо колонка II, ворота 6, замощення VI- VII.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Г.М.Чирський