ЄУН № 201/992/23
Провадження № 2/201/147/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2025 року м. Дніпро

Соборний районний суд міста Дніпра в складі:

головуючого - судді Покопцевої Д.О.,

при секретарі Тоцькій Л.В.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін в залі суду в м. Дніпро, Дніпропетровської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про захист порушеного права кредитора, шляхом стягнення заборгованості, яка виникла за заявою-договором про відкриття поточного рахунку та надання кредиту,

ВСТАНОВИВ:

26.01.2023р. АТ «Райффайзен Банк» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 про захист порушеного права кредитора, шляхом стягнення заборгованості, яка виникла за заявою-договором про відкриття поточного рахунку та надання кредиту.

В обґрунтування позовних вимог, первісний позивач в позовній заяві посилався на те, що 25.12.2014р. відповідач звернувся до первісного позивача і підписав угоду № PDV2-786677 про акцепт публічної пропозиції /угоди. Відповідно до цієї угоди, відповідач прийняв/акцептував публічну пропозицію АТ «Райффайзен Банк Аваль» про надання послуг в порядку та на умовах, що викладені у правилах банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «Райффайзен Банк Аваль», що оприлюднені та знаходяться у вільному доступі на сайті www.aval.ua, висловив повну та безумовну згоду з її умовами.

12.08.2021р. між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 було укладено заяву-договір про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» № 014-RO-82-100695497 за яким кредитор надав позичальнику кредит у розмірі 178 400 грн. на строк 72 місяці, під фіксовану процентну ставку 33,90 % річних, а позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за використання кредитом, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені договором.

Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши позичальнику кредит, у встановленому договором розмірі.

Оскільки відповідач ухиляється від належного виконання взятих на себе зобов`язань, станом на 14.11.2022р. заборгованість відповідача перед позивачем за заявою-договором складає 221 966, 66 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 200 721, 09 грн., в тому числі прострочена заборгованість за кредитом 1703,19 грн.; заборгованість за відсотками у розмірі 21 245, 57 грн., в тому числі прострочена заборгованість за відсотками 20 872, 72 грн.

На підставі викладеного, просить стягнути з ОСОБА_1 суму заборгованості за надання кредиту у розмірі 221 966, 66 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2684 грн.

В судові засідання представник позивача не з`явився, 22.04.2024р. надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити (а.с. 136-139).

Представник відповідача адвокат Індутний-Шматько С.М. 22.08.2025р. через підсистему «Електронний суд» надав додаткові письмові пояснення, та посилаючись на норми цивільно-процесуального законодавства, а також на правові позиції Верховного Суду зазначив, що кредитний договір з додатками, надані позивачем до суду у копіях, не був укладений ні в якій формі: ні в паперовій ні в електронній, тому що відсутні підписи обома сторонами у дату укладання оригінали, яких у даній суду редакції не існує в природі, у тому числі відсутні вони у позивача і первісного кредитора. Крім того, нараховані позивачем суми не відповідають законодавству України, у тому числі ст. 1048 ЦК України, ст. 12, 21 Закону України «Про споживче кредитування», про карантин, та заявленим самим позивачем у наданих копіях договорів та графіків платежів умовам кредитування, і є непропорційно великою сумою, не відповідають засадам справедливості, добросовісності та розумності цивільно-правових відносин. На підставі викладеного, просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі (а.с. 180-193).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст.4 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст.13 ЦПК України).

Судом встановлено, що 25.12.2014р. ОСОБА_1 звернувся до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» і підписав власноручно угоду № PDV2-786677 про акцепт публічної пропозиції /угоди. Відповідно до цієї угоди, відповідач прийняв/акцептував публічну пропозицію АТ «Райффайзен Банк Аваль» про надання послуг в порядку та на умовах, що викладені у правилах банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «Райффайзен Банк Аваль», що оприлюднені та знаходяться у вільному доступі на сайті www.aval.ua, висловив повну та безумовну згоду з її умовами (а.с. 31).

03.01.2018р. ОСОБА_1 власноручним підписом підписав заяву № 0104809 про підписання електронних документів та надання інших послуг в Систему «Райффайзен Ондайн» (а.с. 18).

12.08.2021р. ОСОБА_1 підписав заяву-договір № 014-RO-82-100695497 про відкриття Поточного рахунку та надання Кредиту «Кредит готівкою» (а.с. 9-10).

Згідно умов п. 1.2. на умовах цієї заяви-договору, з дати надання кредиту, банк зобов`язаний надати клієнту кредит в сумі 178 400 грн., а клієнт зобов`язаний повернути банку кредит та сплатити проценти за його користування.

Відповідно до п. 1.2.1. заяви-договору, кредит надається з метою придбання клієнтом товарів (робіт, послуг) для задоволення власних особистих потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника в розмірі 178 400 грн.

Згідно п. 1.2.2. заяви-договору строк кредиту становить 72 місяці, з 12.08.2021р. по визначеному графіком дату останнього щомісячного ануїтетного платежу.

Процентна ставка за користуванням кредиту є фіксованою і становить 33,90 % річних (може бути змінена за згодою сторін шляхом укладання додаткової заяви до цієї заяви-договору або в порядку та на умовах, передбачених цією заявою-договором) (п. 1.2.3. заяви договору).

Дата сплати щомісячного ануїтетного платежу 12 числа кожного календарного місяця згідно Графіка (п. 1.2.4. заяви-договору).

Згідно п. 1.2.4. заяви-договору, дата та сума переказу коштів з КР на поточний рахунок з метою виконання грошових зобов`язань за кредитом, клієнт доручає банку здійснювати 7 числа кожного місяця договірне списання коштів з КР на поточний рахунок в сумі 5823, 35 грн., яка дорівнює сумі ануїтетного платежу згідно графіку.

Відповідно до умов п.п. 2.1., 2.2. заяви-договору, сторони погодили, що проценти сплачуються клієнтом у визначеному графіком дату у складі щомісячного ануїтетного платежу, вказаного у графіку, і розраховуються виходячи з процентної ставки, передбаченої підпунктом 1.2.3. п. 1.2. заяви-договору. Проценти нараховуються щомісяця на фактичний залишок заборгованості за весь строк користування кредитом, починаючи з дня надання кредиту (включно) або наступного за днем надання кредиту операційного дня (у разі надання кредиту після закінчення операційного часу), виходячи з фактичної кількості днів в місяці та році (метод факт/факт). Клієнт здійснює погашення кредиту та сплату процентів щомісячно ануїтетними платежами.

Зі змісту п.7 заяви-договору вбачається, що позичальник підтвердив, що вона ознайомлена з чинною редакцією Правил. Клієнт визнав та підтвердив, що на взаємовідносини сторін за цією заявою-договором поширюється положення договору, правил, в тому числі розділів 2, 6 Правил. Клієнт зобов`язався дотримуватись умов договору, правил, зокрема, тих положень, що регламентують умови відкриття та обслуговування карткових рахунків, а також надання банком кредитів. Підписанням цієї заяви-договору клієнт підтвердив, що до відносини сторін за цією заявою застосовуються всі положення договору, в тому числі розділів 2, 6 правил так само як би текст правил був би власноруч підписаний клієнтом.

Крім того, в кредитному договорі визначено, що АТ «Райффайзен Банк Аваль» та відповідач уклали цю заяву-договір до договору банківського обслуговування (укладеного підписанням заяви про акцепт публічної пропозиції/угоди № PDV2-786677 від 25.12.2014р).

Договір та додаток 1 «Графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки (з урахуванням вартості всіх супровідних послуг) ОСОБА_1 підписав електронним підписом: 8220515 +52 (зв. а.с. 11-12).

Також, 12.08.2021р. ОСОБА_1 звернувся до АТ «Райффайзен Банк» із заявою № 014-RO-82-100695497 на приєднання до договору добровільного страхування життя № РБ1704-г від 12.06.2020р., згідно якої плата клієнта страхового платежу складає 178 400 грн. Заява підписана також електронним підписом: 822015 +52, (зв. а.с. 10-11)

З виписки по рахунку відповідача відображено перерахування 12.08.2021р. кредитних коштів в сумі 178 400 грн. на поточний рахунок НОМЕР_1 (а.с. 20-22).

Крім того, з даної виписки по рахунку вбачається, що позичальник користувався кредитним коштами та здійснював погашення в розмірі щомісячного платежу, визначеного договором 5828, 35 грн.

Згідно наданого позивачем розрахунку розмір заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 014-RO-82-100695497 від 12.08.2021р. станом на 14.11.2021р. становить 200 721, 09 грн., в тому числі прострочена заборгованість за кредитом 1703,19 грн.; заборгованість за відсотками у розмірі 21 245, 57 грн., в тому числі прострочена заборгованість за відсотками 20 872, 72 грн. (а.с. 7).

30.11.2022р. АТ «Райффайзен Банк» направив ОСОБА_1 вимогу про дострокове виконання грошових зобов`язань за кредитним договором (в порядку ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування») (а.с. 23).

Згідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (п. 1 ст. 1054 ЦК України).

Відповідно до ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Згідно ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Згідно ч. 1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування», договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.

Відповідно до ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Стаття 627 ЦК України та ст. 6 цього Кодексу визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Пунктом 1 ст. 536 ЦК України, передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Крім того, п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки якою відповідно до ч. 3. ст. 549 ЦК України є пеня.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежного виконання).

Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплатити відсотки.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість ним виконання свого грошового зобов`язання.

Таким чином, між АТ «Райффайзен Банк» та ОСОБА_1 , виникли договірні зобов`язання із приводу надання кредиту, які регулюються главою 71 ЦК України та загальними положеннями ЦК України про зобов`язання та договір, які відповідачем не виконувались належним чином.

13.04.2023р. між АТ «Райффайзен Банк» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги № 114/2-58, згідно з яким на умовах та в порядку, встановленому цим договором, первісний кредитор передає (відступає) новому кредиторові за плату належні йому права вимоги, а новий кредитор приймає належні первісному кредитору права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах боржників (а.с. 59-67).

Ухвалою суду від 25.04.2023р. за клопотанням АТ «Райффайзен Банк» залучено до участі у даній цивільній справі правонаступника позивача ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» (а.с. 84).

Статтею 512 ЦК України визначено підстави заміни кредитора у зобов`язанні, зокрема пунктом 1 частини першої цієї статті передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

За приписами ч. 2 ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (частина перша статті 519 ЦК України).

Відповідно до правової позиції, викладеної у постановах Верховного Суду України від 05.07.2017р. у справі № 752/8842/14-ц та від 16.10.2018р. у справі № 914/2567/17, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. У справах про визнання недійсним договорів про відступлення права вимоги судам необхідно з`ясовувати обсяг та зміст прав, які переходять до нового кредитора, та чи існують ці права на момент переходу.

У постанові Верховного Суду від 04.12.2018р. у справі № 31/160 (29/170(6/77-5/100) викладено правову позицію, згідно з якою, оцінюючи обсяг переданих прав, суд враховує загальновизнаний принцип приватного права «nemo plus iuris ad alium transferre potest, quam ipse haberet», який означає, що ніхто не може передати більше прав, ніж має сам.

Верховний Суд у постанові від 14.06.2023р. у справі № 755/15965/17 зазначив, що дійсність вимоги (суб`єктивного права) означає належність первісному кредитору того чи іншого суб`єктивного права та відсутності законодавчих або договірних заборон (обмежень) на його відступлення.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2022р. у справі № 910/12525/20 зроблено висновок, що відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом зазначених норм, права кредитора у зобов`язанні переходять до іншої особи (набувача, нового кредитора), якщо договір відступлення права вимоги з такою особою укладений саме кредитором. Отже, якщо такий договір був укладений особою, яка не володіє правом вимоги з будь-яких причин (наприклад, якщо право вимоги було раніше відступлене третій особі або якщо права вимоги не існує взагалі, зокрема у зв`язку з припиненням зобов`язання виконанням), тобто якщо ця особа не є кредитором, то права кредитора в зобов`язанні не переходять до набувача. Разом з тим положення частини першої статті 203 ЦК України прямо встановлюють, що застосовуються саме до змісту правочину (сукупності його умов), а не до його суб`єктного складу. В тому випадку, коли особа відступає право вимоги, яке їй не належить, у правовідносинах відсутній управнений на таке відступлення суб`єкт. За загальним правилом пункту 1 частини першої статті 512, статті 514 ЦК України у цьому разі заміна кредитора у зобов`язанні не відбувається.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Отже, аналізуючи вищевикладене, суд звертає увагу на те, що в ході розгляду справи, ані первісним кредитором, ані його правонаступником не додано в якості належних доказів дійсність переходу прав вимог боржника ОСОБА_1 до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» заборгованості за кредитним договором № 014-RO-82-100695497 від 12.08.2021р. у загальному розмірі 221 966, 66 грн., визначених умовами договору про відступлення права вимоги № 114/2-58 від 13.04.2023р.

Крім того, також суд звертає увагу, що доказів на підтвердження оплати за договором про відступлення права вимоги № 114/2-58 від 13.04.2023р. ані первісним позивачем ані його правонаступником не надано.

Таким чином, суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні вважає, що ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» є неналежним позивачем, оскільки не має права вимагати від ОСОБА_1 сплати заборгованості за кредитним договором, укладеним 12.08.2021р. між ним та АТ «Райффайзен Банк».

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 207, 634, 638, 648, 1054 ЦК України, ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 89, 128-131, 141, 263-265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про захист порушеного права кредитора, шляхом стягнення заборгованості, яка виникла за заявою-договором про відкриття поточного рахунку та надання кредиту, відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду впродовж 30 днів.

Повний текст рішення буде складений впродовж 5 днів.

Позивач: ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», , місцезнаходження: 79018, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд. 1/28.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя: Д.О. Покопцева