Справа № 522/3653/25
Провадження № 4-с/522/81/25
УХВАЛА

19 вересня 2025 року Приморський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Ковтун Ю.І.

за участю секретаря Лахматової С.В.,

представника скаржника адвоката Пономаренко О.І.,

представника суб`єкта оскарження Моргуна О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі справу за скаргою ОСОБА_1 , боржник: ОСОБА_2 , суб`єкт оскарження: Приморський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на дії/бездіяльність органу примусового виконання,

ВСТАНОВИВ:

Скаржник ОСОБА_1 , звернувся до суду зі скаргою на дії/бездіяльність органу примусового виконання, в якій просить:

1. Визнати протиправним та скасувати Повідомлення Приморського ВДВС у м.Одесі № 89114 від 22.05.2025.

2. Визнати протиправною бездіяльність державного виконавця Моргуна О.В. щодо невідкриття провадження у встановлений законом строк.

3. Зобов`язати Приморський ВДВС у м. Одесі відкрити виконавче провадження та вжити всіх заходів для виконання ухвали Приморського райсуду м. Одеси від 22.04.2025 у справі № 522/3653/25.

4. Стягнути з Приморського ВДВС на користь скаржника витрати на сплату судового збору.

Вимоги скарги мотивовано тим, що 22.04.2025 Приморським районним судом м.Одеси у справі № 522/3653/25 постановлено ухвалу про забезпечення позову, якою зобов`язано ОСОБА_2 забезпечити щоденне спілкування батька з дітьми засобами телефонного та відеозв`язку. 19.05.2025 адвокатом Пономаренко О.І. в інтересах скаржника подано цей виконавчий документ до Приморського ВДВС у м. Одесі. Однак державний виконавець Моргун О.В. не відкрив виконавче провадження у строк, передбачений ст. 26 Закону України Про виконавче провадження. Лише після численних звернень до органів ДВС та скарги до Міністерства юстиції, направлених у період з травня по серпень 2025 року 19 серпня 2025 року стягувач отримав від Приморського ВДВС повідомлення № 89114 про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання. Документ датований 22 травня 2025 року, але фактично це повідомлення відправлене 14.08.2025 і отримане 19.08.2025, що підтверджується відбитком поштового штемпеля та відповіддю Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області. Формальною підставою відмови зазначено «відсутність адреси боржниці», хоча виконавчий документ містив достатні ідентифікатори (ПІБ, РНОКПП, дата народження). Державний виконавець, маючи прямий доступ до державних реєстрів, був зобов`язаний самостійно встановити адресу боржника. Фактично, замість використання своїх законних інструментів доступу до реєстрів, виконавець переклав свій обов`язок на стягувача, чим порушив гарантії останнього на ефективне виконання судового рішення та ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження». Скаржник та його представник неодноразово зверталися до Приморського відділу ДВС у м. Одесі з заявами, адвокатськими запитами, які були проігноровані. Також скаржник та його представник подали скаргу до Міністерства юстиції України, яке перенаправило її до Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області. Отримані відповіді носять виключно формальний характер і не призвели до усунення порушень. Таким чином, вичерпано всі передбачені законом адміністративні досудові способи захисту, однак права скаржника та його дітей залишаються порушеними.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 04 вересня 2025 року поновлено ОСОБА_1 строк на подання скарги. Прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 та призначено судовий розгляд справи.

У судовому засіданні представник скаржника адвокат Пономаренко О.І. скаргу підтримала та просила її задовольнити.

Представник суб`єкта оскарження - Моргун О.В. проти задоволення скарги заперечував.

Вислухавши пояснення представника скаржника адвоката Пономаренко О.І., представника суб`єкта оскарження - Моргуна О.В., дослідивши надані матеріали та надавши їм відповідну оцінку, суд вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 22 квітня 2025 року у справі № 522/3653/25 частково задоволено заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Пономаренко Оксани Іванівни про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дітей з батьком.

Зобов`язано ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 до набрання законної сили рішенням суду у даній справі забезпечувати можливість ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 безперешкодного спілкування засобами телефонного зв`язку та/або відео зв`язку з малолітніми дітьми ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , щодня в узгоджений час між 14:00 та 21:00 тривалістю не менше 30 хвилин з кожною дитиною з урахуванням режиму дня дітей.

В задоволенні іншої частини заяви відмовлено.

19.05.2025 представник стягувача адвокат Пономаренко О.І., звернулася до Приморського відділу державної виконавчої служби місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з заявою про відкриття виконавчого провадження щодо виконання судового рішення немайнового характеру ухвали суду від 22.04.2025.

22.05.2025 старшим державним виконавцем Приморського відділу державної виконавчої служби місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Моргуном О.В. керуючись п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» винесено повідомлення № 89114 про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, оскільки виконавчий документ не відповідає вимогам ст.4 Закону України «Про виконавче провадження», а саме відсутня адреса боржника.

Стаття 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України «Про виконавче провадження».

Так, відповідно до положень статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Вимоги до виконавчого документа визначені у статті 4 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред`явлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Пунктом 6 частини 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону.

Разом з тим, згідно з частиною 1, пунктом 1 частини 2 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії; здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

У відповідності до частини 1 статті 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Отже, старший державний виконавець Моргун О.В., маючи достатній обсяг прав, визначених ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», а також маючи відомості про РНОКПП та дату народження боржниці ОСОБА_2 , за необхідності, мав можливість самостійно отримати інформацію щодо її адреси проживання.

Жодних посилань або доказів неможливості вчинення державним виконавцем дій щодо витребування інформації про адресу проживання боржника суб`єктом оскарження суду не надано.

Відсутність у виконавчому листі відомостей щодо адреси боржника не є підставою для повернення державним виконавцем виконавчого документа без прийняття до виконання, оскільки виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати необхідну для проведення виконавчих дій інформацію.

Подібні правові висновки неодноразово викладалися у постановах Верховного Суду: від 22 серпня 2018 року у справі № 471/283/17-ц, від 16 жовтня 2019 року у справі № 219/7439/14-ц, від 11 грудня 2019 року у справі № 487/3774/16-ц.

Статтею 451 ЦПК України передбачено, що за результатами скарги суд постановляє ухвалу, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

За таких обставин, суд приходить до висновку про часткове задоволення скарги та вважає, що порушене право заявника підлягає захисту шляхом скасування Повідомлення Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) № 89114 від 22.05.2025 про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання та зобов`язання Приморський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відкрити виконавче провадження для виконання ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 22.04.2025 у справі № 522/3653/25.

При цьому суд не вбачає підстав для визнання протиправною бездіяльності державного виконавця щодо невідкриття провадження у встановлений законом строк, оскільки державним виконавцем, в межах строку передбаченого Законом України «Про виконавче провадження» було винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання.

Щодо стягнення з Приморського ВДВС на користь скаржника витрат на сплату судового збору слід зазначити, що відповідно до Закону України «Про судовий збір», серед об`єктів справляння судового збору, скарги на дії державних виконавців відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 447, 450, 451 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 , боржник: ОСОБА_2 , суб`єкт оскарження: Приморський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на дії/бездіяльність органу примусового виконання, задовольнити частково.

Скасувати Повідомлення Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) № 89114 від 22.05.2025 про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання.

Зобов`язати Приморський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відкрити виконавче провадження для виконання ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 22.04.2025 у справі № 522/3653/25.

У задоволенні іншої частини скарги, відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу було подано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складено 25 вересня 2025 року.

Суддя Юлія КОВТУН