Справа № 308/463/16-ц
У Х В А Л А

про заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні та видачу дубліката

виконавчого документа

19 вересня 2025 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі :

головуючого - судді Бенца К.К.

при секретарі Майор Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Ужгороді заяву Акціонерного товариства «СЕНС БАНК», заінтересовані особи ОСОБА_1 про заміну сторони, шляхом заміни стягувача його правонаступником, та видачу дубліката виконавчого документа,-

В С Т А Н О В И В:

Акціонерне товариство «СЕНС БАНК», заінтересовані особи ОСОБА_1 звернулося до суду із заявою про заміну сторони, шляхом заміни стягувача його правонаступником, та видачу дубліката виконавчого документа.

Заява мотивована тим, що 31.01.2017 Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області постановлено рішення у справі за позовом ПАТ "УкрсоцБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість за Кредитним Договором № 292/1 від 03.03.2008 у розмірі 2 972,33 доларів США, що еквівалентно 62 473 (шістдесят дві тисячі чотириста сімдесят три) грн. 13 коп. по курсу НБУ станом на 06.07.2015 (21,0182 грн. за 1 долар США), з яких: сума заборгованості за кредитом - 1 747,25 доларів США, що еквівалентно - 36 724,13 грн.; сума заборгованості за відсотками - 1 225,08 доларів США, що еквівалентно - 25 748,99 грн.; на наступні реквізити: розрахунковий рахунок - 0001; МФО - 300023; ; стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» судовий збір у розмірі 624 (шістост двадцять чотири ) грн. 73 коп.

Зазначено, що на виконання вказаного судового рішення 25.05.2017 Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області видано виконавчий лист у справі № 308/463/16

07.09.2017 старшим державним виконавцем Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Ярешко Дмитром Валерійовичем відкрито виконавче провадження за ВП № 54651366 на примусове виконання виконавчого листа виданого 25.05.2017 Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області у справі № 308/463/16.

26.09.2018 Старшим державним виконавцем Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Ярешко Дмитром Валерійовичем прийнято рішення про завершення виконавчого провадження за ВП № 54651366 з підстав визначених п. 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Так відповідно до мотивувальної частини постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 26.09.2018 ВП № 54651366 підставою для завершення останнього стали обставини встановлені Старшим державним виконавцем Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Ярешко Дмитром Валерійовичем, закрема: «В резальтаті вжитих заходів інше майно належне боржникові не виявлено, крім іпотечного звернення стягнення наякого заборонена відповідно до Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Відповідно до частини першої ст. 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.

Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» втратив чинність відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» 23.09.2021.

Заявник вказує, що трирічний строк пред`явлення виконавчого листа виданого 25.05.2017 Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області у справі № 308/463/16 почав відраховуватися заново після втрати чинності Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Відповідно до пункту 10-2 розділу ХІІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження», в редакції Закону України від 15.03.2022 № 2129-ІХ, тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану. Цей Закон набрав чинності з дня, наступного за днем його опублікування. Закон набрав чинності 26.03.2022.

З набранням чинності вказаним законом, особливості примусового виконання рішень у період воєнного стану визначено пунктом 10-2 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до якого тимчасово на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, з поміж іншого, визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

З огляду на вищевикладене, заявник вважає, що строк пред`явлення виконавчого листа виданого 25.05.2017 Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області у справі № 308/463/16 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість за Кредитним Договором № 292/1 від 03.03.2008 у розмірі 2 972,33 доларів США, що еквівалентно 62 473 (шістдесят дві тисячі чотириста сімдесят три) грн. 13 коп. по курсу НБУ станом на 06.07.2015 (21,0182 грн. за 1 долар США), з яких: сума заборгованості за кредитом- 1 747,25 доларів США, що еквівалентно - 36 724,13 грн.; сума заборгованості за відсотками - 1 225,08 доларів США, що еквівалентно - 25 748,99 грн.; на наступні реквізити: розрахунковий рахунок - 0001; МФО - 300023; ; про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» судовий збір у розмірі 624 (шістост двадцять чотири ) грн. 73 коп. на дату звернення до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа не є пропущеним.

10.09.2019 Загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» та єдиним акціонером АТ «Укрсоцбанк» затверджено рішення про реорганізацію АТ «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк».

Згідно Рішення № 5/2019 єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк» від 15.10.2019 року, було затверджено Передавальний акт та визначено, що правонаступництво щодо всього майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк» які зазначені у передавальному акті, виникає у АТ «Альфа-Банк» з дати визначеної у Передавальному акті, а саме з 15.10.2019.

Наголошує на тому, що відповідно до внесеного запису № 4002827 від 03.12.2019 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, вбачається, що АТ «Укрсоцбанк» станом на сьогоднішній день припинено, юридичною особою-правонаступником є АТ «Альфа-Банк» .

Отже, внаслідок реорганізації АТ «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк», відбулася заміна кредитора, а саме АТ «Альфа-Банк» набуло статусу нового кредитора/стягувача за виконавчим листом виданим 25.05.2017 Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області у справі № 308/463/16.

30.11.2022 у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань зареєстровано зміну назви Банку АТ «АЛЬФАБАНК» на АТ «СЕНС БАНК».

21.07.2023 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову за № 739 якою відповідно до пункту 23 розділу X Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб, на підставі пропозиції Національного банку про участь держави у виведенні системно важливого банку акціонерного товариства Сенс Банк з ринку, у зв`язку із застосуванням санкцій до власників істотної участі у банку, а також з урахуванням необхідності забезпечення стабільності банківської системи і захисту прав та інтересів вкладників та інших кредиторів банку Кабінет Міністрів України прийнято пропозицію Національного банку про участь держави в особі Міністерства фінансів у виведенні з ринку системно важливого банку акціонерного товариства Сенс Банк у спосіб, визначений пунктом 5 частини другої статті 39 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб.

В подальшому 22.07.2023 Міністерство фінансів України та Фонд гарантування вкладів фізичних осіб уклали договір купівлі-продажу 100% акцій АТ «Сенс Банк».

Таким чином з 22.07.2023 100% акцій АТ «Сенс Банк» належить Державі Україна в особі Міністерства фінансів України.

Зазначає, що виконавчий лист виданий 25.05.2017 Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області у справі № 308/463/16 після завершення виконавчого провадження за ВП № 54651366 був направлений стягувачу ПАТ «Укрсоцбанк» за його юридичною адресою ПАТ «Укрсоцбанк»: м. Київ, вул. Ковпака, 29, та був отриманий останнім.

Між тим вказаний виконавчий лист зберігався у будівлі головного офісу АТ «Сенс Банк» за адресою: місто Київ, вулиця Велика Васильківська, 100.

20.12.2024 внаслідок ракетної атаки російської федерації зазнала часткового руйнування будівля Бізнес Центру «Торонто» за адресою місто Київ, вулиця Велика Васильківська, будинок 100, де знаходиться центральний офіс Акціонерного товариства «Сенс Банк».

Внаслідок руйнувань будівлі за адресою місто Київ, вулиця Велика Васильківська, будинок 100, АТ «Сенс Банк» втрачено оригінал виконавчого листа виданого 25.05.2017 Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області у справі № 308/463/16 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість за Кредитним Договором № 292/1 від 03.03.2008 у розмірі 2 972,33 доларів США, що еквівалентно 62 473 (шістдесят дві тисячі чотириста сімдесят три) грн. 13 коп. по курсу НБУ станом на 06.07.2015 (21,0182 грн. за 1 долар США), з яких: сума заборгованості за кредитом- 1 747,25 доларів США, що еквівалентно - 36 724,13 грн.; сума заборгованості за відсотками - 1 225,08 доларів США, що еквівалентно - 25 748,99 грн.; на наступні реквізити: розрахунковий рахунок - 0001; МФО - 300023; ; про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» судовий збір у розмірі 624 (шістост двадцять чотири ) грн. 73 коп.

З огляду на викладене, з посиланням на статтю 442 ЦПК України, п.17.4 РозділуХІІІ Перехідних положень ЦПК України(в редакції закону від 15.12.2017 року) заявник просить суд:

- Видати АТ "Сенс Банк" дублікат виконавчого листа виданого 25.05.2017 Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області у справі № 308/463/16 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість за Кредитним Договором № 292/1 від 03.03.2008 у розмірі 2 972,33 доларів США, що еквівалентно 62 473 (шістдесят дві тисячі чотириста сімдесят три) грн. 13 коп. по курсу НБУ станом на 06.07.2015 (21,0182 грн. за 1 долар США), з яких: сума заборгованості за кредитом - 1 747,25 доларів США, що еквівалентно 36 724,13 грн.; сума заборгованості за відсотками - 1 225,08 доларів США, що еквівалентно - 25 748,99 грн.; на наступні реквізити: розрахунковий рахунок - 0001; МФО - 300023; ; про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» судовий збір у розмірі 624 (шістост двадцять чотири) грн. 73 коп.

- Замінити сторону стягувача у виконавчому листі виданому 25.05.2017 Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області у справі № 308/463/16 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість за Кредитним Договором № 292/1 від 03.03.2008 у розмірі 2 972,33 доларів США, що еквівалентно 62 473 (шістдесят дві тисячі чотириста сімдесят три) грн. 13 коп. по курсу НБУ станом на 06.07.2015 (21,0182 грн. за 1 долар США), з яких: сума заборгованості за кредитом - 1 747,25 доларів США, що еквівалентно - 36 724,13 грн.; сума заборгованості за відсотками - 1 225,08 доларів США, що еквівалентно - 25 748,99 грн.; на наступні реквізити: розрахунковий рахунок - 0001; МФО - 300023; ; про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» судовий збір у розмірі 624 (шістост двадцять чотири) грн. 73 коп. з ПАТ «Укрсоцбанк», , на його правонаступника АТ «СЕНС БАНК», , МФО 300346, п/р № IBAN НОМЕР_1 , місцезнаходження: Україна, 03150, місто Київ, вулиця Велика Васильківська, будинок 100.

- Розгляд заяви про видачу дубліката виконавчого листа та заміну сторони стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження проводити за відсутності представника АТ «Сенс Банк».

Представник заявника в судове засідання не з`явився, згідно резолютивної частини заяви просив суд провести розгляд заяви без участі представника заявника.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились.

Відповідно до ч.3 ст.442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження, тому суд вважає можливим розглянути заяву у відсутності учасників справи та інших осіб на підставі наданих матеріалів.

З урахуванням частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, наведені заявником підстави для заміни сторони у виконавчому документі , видачу дубліката виконавчого документа , оцінивши докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом, 31.01.2017 року Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області ухвалив рішення по справі №308/463/16-ц, яким стягнув з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість за Кредитним Договором № 292/1 від 03.03.2008 у розмірі 2 972,33 доларів США, що еквівалентно 62 473 (шістдесят дві тисячі чотириста сімдесят три) грн. 13 коп. по курсу НБУ станом на 06.07.2015 (21,0182 грн. за 1 долар США), з яких: сума заборгованості за кредитом - 1 747,25 доларів США, що еквівалентно - 36 724,13 грн.; сума заборгованості за відсотками - 1 225,08 доларів США, що еквівалентно - 25 748,99 грн.; на наступні реквізити: розрахунковий рахунок - 0001; МФО - 300023; ; стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» судовий збір у розмірі 624 (шістост двадцять чотири ) грн. 73 коп.

Рішення суду набрало законної сили.

На виконання вказаного судового рішення 25.05.2017 року Ужгородським міськрайонним судом видано виконавчий лист за № справи 308/463/16-ц. Вказаний виконавчий лист буа звернутий до примусового виконання.

Як встановлено судом, згідно інформації про виконавче провадження від 28.08.2025 року вбачається, що виконавче провадження №54651366 з виконання виконавчого листа №308/463/16 виданого Ужгородським міськрайонним судом 25.05.2017 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість у сумі 62473,13 грн. та 624,73 грн. судового збору завершено на підставі п.2 ч.1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження».

Судом встановлено, що згідно довідки провідного юрисконсульта Відділу після судового супроводу Управління супроводження примусового стягнення Департаменту стягнення заставних кредитів АТ «Сенс Банк» ОСОБА_2 від 28.08.2025 року вбачається, що 20.12.2024 внаслідок ракетної атаки російської федерації зазнала часткового руйнування будівля Бізнес Центру «Торонто» за адресою місто Київ, вулиця Велика Васильківська, будинок 100, де знаходиться центральний офіс Акціонерного товариства «Сенс Банк». Внаслідок руйнувань будівлі за адресою місто Київ, вулиця Велика Васильківська, будинок 100, АТ «Сенс Банк» втрачено оригінал виконавчого листа виданого 25.05.2017 Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області у справі № 308/463/16 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість за Кредитним Договором № 292/1 від 03.03.2008 у розмірі 2 972,33 доларів США, що еквівалентно 62 473 (шістдесят дві тисячі чотириста сімдесят три) грн. 13 коп. по курсу НБУ станом на 06.07.2015 (21,0182 грн. за 1 долар США), з яких: сума заборгованості за кредитом- 1 747,25 доларів США, що еквівалентно - 36 724,13 грн.; сума заборгованості за відсотками - 1 225,08 доларів США, що еквівалентно - 25 748,99 грн.; на наступні реквізити: розрахунковий рахунок - 0001; МФО - 300023; ; про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» судовий збір у розмірі 624 (шістост двадцять чотири ) грн. 73 коп.

Згідно Рішення № 5/2019 єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк» від 15.10.2019 року, було затверджено Передавальний акт та визначено, що правонаступництво щодо всього майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк» які зазначені у передавальному акті, виникає у АТ «Альфа-Банк» з дати визначеної у Передавальному акті, а саме з 15.10.2019.

Судом встановлено, що згідно загальних положень статуту Акціонерного товариства «Сенс Банк» затвердженого постановою КМУ від 03.09.2024 року №1010 Акціонерне товариство «Сенс Банк» є правонаступником:

l) усіх прав і обов?язків акціонерного товариства "Альфа-Банк", код згідно з яке відповідно до рішення загальних зборів акціонерів від 28 квітня 2018 р. (протокол N? 2/2018) змінило тип акціонерного товариства з публічного на приватне, а також змінило найменування з публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" на акціонерне товариство "Альфа-Банк" та виступило правонаступником усіх прав і обов?язків публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк", яке було утворене відповідно до рішення загальних зборів акціонерів від 1 червня 2009 р. (протокол N? 3/2009), код згідно з , та виступило правонаступником усіх прав і обов?язків закритого акціонерного товариства "Альфа-Банк", яке було утворене відповідно до рішення загальних зборів акціонерів від 27 жовтня 2000 р. (протокол N? 3/2000) та виступило правонаступником усіх прав і обов?язків акціонерного комерційного банку "Київський інвестиційний банк", який був утворений відповідно до рішення загальних зборів акціонерів від 22 липня 1997 р. (протокол N? 1) та виступив правонаступником усіх прав і обов?язків товариства з обмеженою відповідальністю комерційний банк "Київінвестанк", яке було утворене за рішенням зборів учасників від 21 листопада 1995 р. та виступило правонаступником усіх прав і обов?язків товариства з обмеженою відповідальністю комерційного банку споживчої кооперації "Віто", яке було утворене відповідно до установчого договору від 18 листопада 1992 р., зареєстрованого Національним банком 24 березня 1993 р. за N2 158;

2) усього майна, прав і обов?язків акціонерного товариства "Укрсоцбанк" на підставі рішення єдиного акціонера акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (рішення від 15 жовтня 2019 р. N? 5/2019) та рішення загальних зборів акціонерів акціонерного товариства "Альфа-Банк" (протокол від 15 жовтня 2019 р. №4/2019), яким затверджено передавальний акт та відповідно до яких до акціонерного товариства "Альфа-Банк" передано все майно, права і обов?язки акціонерного товариства "Укрсоцбанк", яке утворене згідно з протоколом зборів Акціонерів-учасників та акціонерів засновників щодо утворення Республіканського акціонерно-комерційного банку соціального розвитку від 14 вересня 1990 р. в організаційно-правовій формі відкритого акціонерного товариства на базі установ Житлосоцбанку СРСР 31 жовтня 1990 р. з найменуванням Республіканський акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Урксоцбанк».

Таким чином, Акціонерне товариство «Сенс Банк» стало правонаступником акціонерного товариства "Укрсоцбанк" та набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за Кредитним Договором № 292/1 від 03.03.2008, який був предметом розгляду цивільної справи №308/463/16-ц .

Новий кредитор має право на переведення прав стягувача.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.1 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до положень ч.ч.1,2 ст. 442 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Відповідно до ч. 5 ст. 442 ЦПК України, положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і до відкриття провадження, на будь-якій стадії процесу.

Згідно з частиною першою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник.

На підставі частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

Відповідно до статті 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 512 ЦК України).

Верховний Суд зазначає, що заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до статті 512 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Отже, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи універсального правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття первісного кредитора з одночасною заміною його новим кредитором.

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва на стадії виконання рішення суду, є правонаступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків сторони в цих правовідносинах, що вибула.

Таким чином, при вирішенні питання про заміну сторони у виконавчому провадженні необхідно встановити факт вибуття сторони виконавчого провадження та переходу до особи матеріальних прав і обов`язків сторони, що вибула.

Процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з її вибуттям, підставою заміни кредитора внаслідок правонаступництва є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або вказівка акта цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження та її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України саме за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник у таких правовідносинах, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Відповідні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 січня 2019 року у справі № 803/1273/16 (провадження №11-771ас18), у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 09 грудня 2019 року у справі № 2-3627/09 (провадження № 61-16520сво18).

На підтвердження обставин припинення юридичної особи АТ «Укрсоцбанк», а саме реорганізації шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк», заявник надав витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі - витяг). Згідно з витягом, 03 грудня 2019 року внесено запис про припинення АТ «Укрсоцбанк» відповідно до рішення засновників, правонаступником є АТ «Альфа-Банк».

Відповідно до інформації з вебсайту НБУ банк відкликав банківську ліцензію та виключив АТ «Укрсоцбанк» з Державного реєстру банків. Відповідне рішення № 799-рш Правління НБУ прийняло 24 жовтня 2019 року. Прийняте рішення пов`язане із завершенням реорганізації АТ «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк» за спрощеною процедурою відповідно до вимог Закону України «Про спрощення процедур реорганізації та капіталізації банків». Правонаступником активів та зобов`язань АТ «Укрсоцбанк» з 15 жовтня 2019 року стало АТ «Альфа-Банк». Дозвіл на реорганізацію АТ «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк» надано НБУ 12 вересня 2019 року.

Юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення (частини перша, п`ята статті 104 ЦК України).

Згідно з частиною восьмою статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» у разі приєднання юридичних осіб здійснюється державна реєстрація припинення юридичних осіб, що припиняються у результаті приєднання, та державна реєстрація змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі, щодо правонаступництва юридичної особи, до якої приєднуються. Приєднання вважається завершеним з дати державної реєстрації змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі, щодо правонаступництва юридичної особи, до якої приєднуються.

Зазначені правові норми є загальними для всіх юридичних осіб.

Оскільки суд встановив, що відповідно до передавального акта, затвердженого рішенням єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк» від 15 жовтня 2019 року № 5/2019 та рішенням загальних зборів акціонерів АТ «Альфа-Банк» від 15 жовтня 2019 року (протокол № 4/2019), правонаступником АТ «Укрсоцбанк» є АТ «Альфа-Банк», врахувавши рішення про зміну назви АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк», то суд доходить висновку про наявність підстав заміни сторони виконавчого провадження.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (частина перша статті 18 ЦПК України).

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні не має права звернення до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 643/4902/14-ц, провадження № 61-26197св18,від 31 жовтня 2018 року у справі № 201/8548/16-ц, провадження № 61-16059св18, від 15 серпня 2018 року у справі № 190/2119/14-ц, провадження № 61-20171св18, від 06 серпня 2020 року у справі № 2029/2-2180/11, провадження № 61-4475св20.

Не можна замінити сторону виконавчого провадження, яке було закінчене, якщо не існує підстав для відновлення виконавчого провадження, з приводу чого особа має звернутися до суду, надавши переконливі аргументи щодо такого відновлення. Разом з тим і заміна стягувача у виконавчому документі як сторони справи має мати дійсну процесуальну мету, а підстави такої заміни належним чином аргументовані. Саме тільки матеріальне правонаступництво без процесуальної мети не є достатнім аргументом, оскільки не відповідає вимогам частини першої статті 2 ЦПК України. Заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства. Якщо, наприклад, суд підтвердив зобов`язання однієї сторони договору перед іншою та відповідне судове рішення набуло законної сили, то суд не здійснює заміну його сторони у випадку уступки відповідним кредитором за цим договором своїх прав та обов`язків іншій особі на цю іншу особу лише заради процесуальної констатації цього матеріального правонаступництва. Суд може здійснити заміну учасника справи виключно для виконання вимог частини першої статті 2 ЦПК України.

Отже, повно та всебічно дослідивши обставини правонаступництва, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достатності та взаємного зв`язку, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви про заміну сторони виконавчого провадження.

Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із ЗУ «Про виконавче провадження».

Вищевикладене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постановах від 9 жовтня 2019 року № 711/10368/2012 та від 20 листопада 2013 року № 6-122цс13.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту ст. 512, 514 ЦК України та ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження».

За таких обставин, суд приходить до висновку, що є всі підстави для заміни стягувача по цій справі з ПАТ «Укрсоцбанк», , на його правонаступника АТ «СЕНС БАНК», .

Що стосується заявленої вимоги про видачу дубліката виконавчого документу, суд констатує наступне.

Однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення (стаття 129 Конституції України).

Із наведеними конституційними положеннями кореспондується частина перша статті 18 ЦПК України, згідно якої судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року в справі № 1-7/2013 виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Конституційний Суд України в рішенні від 27 січня 2010 року № 3-рп/2010 в справі № 1-7/2010 вказав, що необґрунтована відмова у видачі дубліката виконавчого листа фактично унеможливлює виконання прийнятого судового рішення, яке набрало законної сили.

15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції.

З огляду на вищевикладене, при вирішенні питання про можливість видачі заявнику дублікату виконавчого листа, слід керуватися положеннями Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 року.

Стаття 431 ЦПК України визначає що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до вимог п.17.4 РозділуХІІІ Перехідних положень ЦПК України(в редакції закону від 15.12.2017 року), у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

На виконання наведеної норми, заявник має довести факт втрати виконавчого листа.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу і має силу первісного акта, в даному випадку виконавчого листа. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим , коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.07.2015 року «Узагальнення про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» роз`яснено, що при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа або судового наказу у зв`язку з його втратою заявники повинні подати докази, а суди мають обов`язково перевірити, чи не було виконано судові рішення, судові накази, чи не втратили вони законної сили.

Тобто, суд має право видати дублікат виконавчого листа тільки у разі доведеності втрати його оригіналу.

Предметом доказування у цій справі є факт втрати оригіналу виконавчого листа.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, надавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

У постанові від 21 серпня 2019 року у справі №2-836/11 (провадження № 14-308цс19) Велика Палата Верховного Суду вказала, що виходячи з положень частини шостої статті 12 Закону № 1404-VIII, частини першої статті 433 ЦПК України та підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України у разі, якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Відповідно до ч.1 ст.12 ЗУ "Про виконавче провадження" виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Відповідно до ч.5 ст.12 ЗУ "Про виконавче провадження" у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

26.09.2018 року старшим державним виконавцем Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Ярешко Д.В. прийнято рішення про завершення виконавчого провадження ВП №54651366 та повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст. 37 ЗУ "Про виконавче провадження" , оскільки в результаті вжитих заходів інше майно належне боржникові не виявлено, крім іпотечного звернення стягнення на яке заборонена відповідно до Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

При цьому, неможливість виконання заочного рішення Ужгородського міськрайонного суду від 31.01.2017 року державний виконавець пов`язував зокрема із забороною, встановленою Законом № 1304-VII.

Відповідно до пункту 1 Закону № 1304-VII протягом дії цього Закону:

1) не може бути примусово звернено стягнення (відчужене без згоди власника) на майно, що віднесене до об`єктів житлового фонду (далі - нерухоме житлове майно), об`єкт незавершеного житлового будівництва, майнові права на нього, що є предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно/об`єкт незавершеного житлового будівництва/майнові права виступають як забезпечення виконання зобов`язань фізичної особи (позичальника або майнового поручителя) за кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що:

таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного житлового будівництва, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності немає іншого нерухомого житлового майна; або;

таке нерухоме житлове майно придбавалося за кредитні кошти і при цьому умовами кредитного договору передбачена заборона реєстрації місця проживання позичальника або майнового поручителя за адресою знаходження нерухомого житлового майна, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності немає іншого нерухомого житлового майна;

загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного житлового будівництва) не перевищує 140 квадратних метрів для квартири та 250 квадратних метрів для житлового будинку;

2) не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) інше майно (майнові права), яке відповідно до законодавства або кредитного договору підлягає стягненню з позичальника, зазначеного у підпункті 1 цього пункту, за недостатності коштів, одержаних стягувачем від реалізації (переоцінки) предмета застави (іпотеки);

3) кредитна установа не має права відступити (відчужити) на користь (у власність) іншої особи свої права вимоги до позичальників за кредитами, забезпеченням за якими виступає майно/майнові права, зазначені у підпункті 1 цього пункту.

23.09.2021 року втратив чинність Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», власне, з дією якого державний виконавець обґрунтовував своє рішення про повернення виконавчого листа стягувачу.

Втрата чинності Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» відбулася за дії Закону України від 02.06.2016 року «Про виконавче провадження», який набрав чинності 05.10.2016 року, а відтак відповідно до ч.5 ст.12 ЗУ "Про виконавче провадження" , виконавчий лист №308/463/16-ц, виданий Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області 25.05.2017 року може пред`являтися до виконання у строки, встановлені цим Законом, а саме: протягом трьох років з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Таким чином, з огляду на вказані вище положення Закону, трирічний строк пред`явлення виконавчого листа №308/463/16-ц до виконання необхідно обраховувати з дня втрати чинності Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» з 23.09.2021 року.

Однак, також, відповідно до п.10-2 розділу 13 Прикінцеві та перехідні положення ЗУ «Про виконавче провадження», в редакції ЗУ від 15.03.2022 року №2129-ІХ, тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України визначені цим Законом строки перериваються або встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

Таким чином, з урахуванням наведених положень законодавства України, оскільки постановою державного виконавця від 26.09.2018 року виконавчий документ стягувачу було повернуто на підставі пункту 2 частини першої статті 37 Закону №№ 1404-VIII, заява про видачу дублікату виконавчого листа вважається такою, що подана у межах строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

На підтвердження втрати виконавчого листа, заявник долучив довідку провідного юрисконсульта Відділу після судоого супроводу Управління супроводження примусового стягнення Департаменту стягнення заставних кредитів АТ «Сенс Банк» ОСОБА_2 від 28.08.2025 року з якого вбачається, що 20.12.2024 внаслідок ракетної атаки російської федерації зазнала часткового руйнування будівля Бізнес Центру «Торонто» за адресою місто Київ, вулиця Велика Васильківська, будинок 100, де знаходиться центральний офіс Акціонерного товариства «Сенс Банк». Внаслідок руйнувань будівлі за адресою місто Київ, вулиця Велика Васильківська, будинок 100, АТ «Сенс Банк» втрачено оригінал виконавчого листа виданого 25.05.2017 Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області у справі № 308/463/16 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість за Кредитним Договором № 292/1 від 03.03.2008 у розмірі 2 972,33 доларів США, що еквівалентно 62 473 (шістдесят дві тисячі чотириста сімдесят три) грн. 13 коп. по курсу НБУ станом на 06.07.2015 (21,0182 грн. за 1 долар США), з яких: сума заборгованості за кредитом- 1 747,25 доларів США, що еквівалентно - 36 724,13 грн.; сума заборгованості за відсотками - 1 225,08 доларів США, що еквівалентно - 25 748,99 грн.; на наступні реквізити: розрахунковий рахунок - 0001; МФО - 300023; ; про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» судовий збір у розмірі 624 (шістсот двадцять чотири ) грн. 73 коп.

Суд приходить до висновку, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача АТ «Сенс Банк» та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено.

Стягувач стверджує, що оригінал виконавчого листа в нього відсутній, оскільки був знищений.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи, виконавчий лист по справі було видано та надіслано позивачу, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до офіційної інформації з Автоматизованої системи виконавчих проваджень, станом на день подання цієї заяви оригінал виконавчого листа щодо ОСОБА_1 на примусовому виконанні не перебуває.

Верховний Суд у постанові від 09 жовтня 2019 року у справі № 2-6471/06 (провадження № 61-11034св19) вказав, що факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби може свідчити про те, що оригінал виконавчого документу втрачено.

До аналогічного правового висновку дійшов ВС у справі № 643/20898/13, який викладено у постанові від 03 лютого 2021 року.

Так як виконавчий лист втрачений не з вини АТ «Сенс Банк», а його відсутність порушує права стягувача, так як робить неможливим проведення стягнень згідно виконавчого листа, тому заявник змушений звернутися до суду з даною заявою.

За правилами ч.ч. 1, 5, 6, ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оскільки факт правонаступництва від ПАТ «Укрсоцбанк» до заявника підтверджено належними доказами, а саме: рішенням єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк» №5/2019 від 15.10.2019 року та рішенням загальних зборів акціонерів АТ «Альфа-Банк» (протокол №4/2019 від 15.10.2019 року), якими затверджено передавальний акт, згідно з яким, правонаступником усього майна, майнових прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк» є АТ «Альфа-Банк», який 01.12.2022 року змінив найменування на АТ «Сенс Банк», останній є правонаступником стягувача за виконавчим листом №308/463/16-ц .

Враховуючи викладене, дослідивши матеріали справи, зважаючи на те, що не було виконано рішення суду на підставі якого видано виконавчий документ та не втратило судове рішення законної сили, при зверненні до суду із заявою про видачу дубліката надані належні і допустимі та достатні докази, які підтверджують факт втрати оригіналу виконавчого листа, заява про видачу дублікату виконавчого листа вважається такою, що подана у межах строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, суд приходить до переконання, що наявні всі правові підстави для задоволення заяви про видачу дублікату виконавчого документу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.512,514 Цивільного кодексу України, ст. ст. 55, 260,442 п.17.4 РозділуХІІІ Перехідних положень ЦПК України(в редакції закону від 15.12.2017 року), ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву Акціонерного товариства «СЕНС БАНК», заінтересовані особи ОСОБА_1 про заміну сторони, шляхом заміни стягувача його правонаступником, та видачу дубліката виконавчого документа задовольнити.

Замінити сторону у виконавчому листі №308/463/16-ц, а саме стягувача ПАТ «Укрсоцбанк», , на його правонаступника АТ «СЕНС БАНК», у справі №308/463/16-ц.

Видати АТ «СЕНС БАНК», дублікат виконавчого листа у справі №308/463/16-ц де боржником є ОСОБА_1 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом 15 днів з дня проголошення.

Відповідно до п. 2 ч. 2ст. 354 ЦПК України учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Копію ухвали суду направити сторонам по справі для відома.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду К.К. Бенца