Номер провадження: 22-ц/813/7220/25
Головуючий у першій інстанції Мурманова І. М.
Доповідач Назарова М. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

26.09.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Назарової М.В. (суддя доповідач), Комлевої О.С., Коновалової В.А.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід суддів: Назарової М.В. та Коновалової В.А.

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі свого представника ОСОБА_2

на рішення Пересипського районного суду м. Одеси від 22 липня 2025 року

у цивільній справі ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Одеський регіональний клінічний протипухлинний центр» Одеської обласної ради» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и в:

Рішенням Пересипського районного суду м. Одеси від 22 липня 2025 року позовні вимоги ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, 18.08.2025 ОСОБА_1 в особі свого представника Сіржанта Ю.В. звернулася безпосередньо до суду з апеляційною скаргою.

Протокол автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.08.2025 визначено колегію суддів для розгляду справи № 523/18372/24 у складі головуючого (судді-доповідача) Назарової М.В., суддів: Комлевої О.С., Коновалової В.А.

10 вересня 2025 року Бокал І.І. надіслала до суду заяву про відвід суддів Назарової М.В. та Коновалової В.А., яку ухвалою Одеського апеляційного суду від 12 вересня 2025 року залишено без розгляду.

22 вересня 2025 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку, повторно звернулася з заявою про відвід суддів Назарової М.В. та Коновалової В.А., в якій просить визнати причини пропуску строку поважними та поновити строк на звернення із заявою, посилаючись на те, що копію ухвали суду від 22.08.2025 про відкриття апеляційного провадження ОСОБА_1 не отримувала, зі змістом ухвали від 22.08.2025 ознайомилася 01.09.2025 під час зустрічі з адвокатом Сіржантом Ю.В. для обговорення позиції щодо судового засідання 02.09.2025 у Пересипському районному суді м. Одеси у справі № 523/6688/24. У зв`язку із залишенням заяви про відвід без розгляду та не вирішення її по суті, якнайшвидше звертається повторно із заявою.

В обґрунтування заяви, вказує, що постановою Одеського апеляційного суду від 15.04.2025 у справі № 523/7243/24 у складі колегії суддів: головуючого: Назарової М.В., суддів: Кострицького В.В., Коновалової В.А. рішення суду першої інстанції про визнання незаконним першого звільнення ОСОБА_1 було скасовано та відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 у повному обсязі. Таким чином, судді Назарова М.В. та Коновалова В.А. у справі № 523/7243/24 вже надали свою оцінку та визнали законними дії відповідача Комунального некомерційного підприємства «Одеський регіональний клінічний протипухлинний центр» Одеської обласної ради під час першого звільнення ОСОБА_1 у зв`язку зі скороченням штату згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України. Під час проведення другого звільнення позивачки відповідач допустив подібні до першого звільнення порушення законів та прав ОСОБА_1 як працівника, наразі Верховним Судом 06.06.2025 за касаційною скаргою заявниці на постанову Одеського апеляційного суду від 15.04.2025 відкрито касаційне провадження, тому у ОСОБА_1 наявні обґрунтовані сумніви, що доводи її апеляційної скарги про допущенні відповідачем порушення під час її звільнення зможуть бути оцінені інакше, аніж в справі № 523/7243/24.

Перевіривши матеріали справи, доводи заявленого відводу, суд доходить наступного висновку.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені статтею 36 ЦПК України, згідно з якою суддя підлягає відводу (самовідводу), зокрема, за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Порядок вирішення заявленого відводу визначений статтею 40 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 39 ЦПК України, відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Частиною другою статті 126 ЦПК України внормовано залишення без розгляду документів, поданих після закінчення процесуальних строків.

Відповідно до положень ст. 127 ЦПК України, якою визначені умови поновлення процесуальних строків, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи .

Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалу від 22.08.2025 про відкриття провадження у справі ОСОБА_1 особисто не отримувала. Повторно з заявою про відвід суддів звернулася відразу після отримання ухвали від 12.09.2025 про залишення заяви без розгляду.

Наведене підтверджує доводи заявника про поважність причин пропуску нею строку на заявлення відводу, тому колегія суддів вважає, що визначений частиною третьою статті 39 ЦПК України строк для заявлення відводу підлягає поновленню як такий, що пропущено з поважних причин.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (Білуха проти України, N33949/02, § 49 - 52, від 09 листопада 2006 року).

Щодо доводів заявника, що у ОСОБА_1 наявні обґрунтовані сумніви, що доводи її апеляційної скарги про допущенні відповідачем порушення під час її звільнення зможуть бути оцінені інакше, аніж в справі № 523/7243/24.

Як вбачається із матеріалів справи, рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 25 липня 2024 року, з урахуванням ухвали суду від 30 липня 2024 року про виправлення описки, по справі № 523/7243/24 позов ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Одеський регіональний клінічний протипухлинний центр» Одеської обласної ради про визнання протиправним та скасування наказу про скорочення штату, наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано Наказ генерального директора Комунального некомерційного підприємства «Одеський регіональний клінічний протипухлинний центр» Одеської обласної ради О.Покітко № 494-к від 22.03.2024 про звільнення ОСОБА_1 завідувачки (лікаря-лаборанта) діагностичним комплексом клінічної лабораторної діагностики у зв`язку зі скороченням штату згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Визнано протиправним та скасовано Наказ генерального директора Комунального некомерційного підприємства «Одеський регіональний клінічний протипухлинний центр» Одеської обласної ради О.Покітко № 1390-к від 15.07.2024 про звільнення ОСОБА_1 завідувачки (лікаря-лаборанта) діагностичним комплексом клінічної лабораторної діагностики у зв`язку зі скороченням штату згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Поновлено ОСОБА_1 (на посаді завідувачки (лікаря-лаборанта) діагностичним комплексом клінічної лабораторної діагностики Комунального некомерційного підприємства «Одеський регіональний клінічний протипухлинний центр» Одеської обласної ради (, м. Одеса, вул. Нежданової б. 32).

Стягнуто з Комунального некомерційного підприємства «Одеський регіональний клінічний протипухлинний центр» Одеської обласної ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу 22427,64 гривень.

Зобов`язано Комунальне некомерційне підприємство «Одеський регіональний клінічний протипухлинний центр» Одеської обласної ради з суми стягнення заробітної плати, відповідно до п. 5 рішення суду перерахувати суми ЄСВ та військового збору.

Зобов`язано Комунальне некомерційне підприємство «Одеський регіональний клінічний протипухлинний центр» Одеської обласної ради внести до трудової книжці ОСОБА_1 відомості про скасування наказу про звільнення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування наказу генерального директора Комунального некомерційного підприємства «Одеський регіональний клінічний протипухлинний центр» Одеської обласної ради О.Покітко № 25/24-0. від 19.01.2024 «Про скорочення штату та внесення змін до штатного розпису КНП «ОРКПЦ» OOP», про зобов`язання Комунального некомерційного підприємства «Одеський регіональний клінічний протипухлинний центр» Одеської обласної ради внести до штатного розпису та до Положення про Діагностичний комплекс клінічної лабораторної діагностики необхідні зміни для повернення в них положень про посаду Завідувача (лікаря-лаборанта) діагностичним комплексом клінічної лабораторної діагностики з посадовим окладом, доплатами та надбавками у розмірі не меншому, ніж був передбачений станом на 22.03.2024 року залишено без задоволення.

Стягнуто з Комунального некомерційного підприємства «Одеський регіональний клінічний протипухлинний центр» Одеської обласної ради на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 гривень. Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді завідувачки (лікаря-лаборанта) діагностичним комплексом клінічної лабораторної діагностики Комунального некомерційного підприємства «Одеський регіональний клінічний протипухлинний центр» Одеської обласної ради.

Постановою Одеського апеляційного суду від 15 квітня 2025 року в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого: Назарової М.В., суддів: Коновалової В.А., Кострицького В.В. рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 25 липня 2024 року в частині позовних вимог про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення. У задоволенні позову ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Одеський регіональний клінічний протипухлинний центр» Одеської обласної ради про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовлено (справа № 523/7243/24).

Ухвалою Верховного Суду від 06.06.2025 відкрито касаційне провадження по справі № 523/7243/24 за касаційною скаргою сторони позивача.

04.11.2024 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Комунального некомерційного підприємства «Одеський регіональний клінічний протипухлинний центр» Одеської обласної ради» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яке рішенням Пересипського районного суду м. Одеси від 22 липня 2025 року залишено без задоволення (справа № 523/18372/24).

Наразі вказане рішення є предметом апеляційного перегляду Одеського апеляційного суду у складі колегії суддів: головуючого (судді-доповідача) Назарової М.В., суддів: Комлевої О.С., Коновалової В.А.

Оцінюючи, чи наявні підстави для відводу за суб`єктивним критерієм, суд констатує відсутність підстав стверджувати, що головуючий суддя Назарова М.В. та суддя - учасник колегії Коновалова В.А. мають та виявляють особисту упередженість під час розгляду цієї справи. Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного. Доказів протилежного заявником не надано й судом не здобуто.

Докази таких ознак як особисте переконання та поведінка конкретних суддів, що вказують на їх безпосередню зацікавленість у результатах розгляду справи, неналежне забезпечення таким судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод заявників, у справі відсутні.

Відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Більш того, Бокал І.І. скористалася своїм правом на касаційне оскарження постанови Одеського апеляційного суду від 15.04.2025 року, ухваленої під головуванням суддів Назарової М.В. та за участю судді Коновалової В.А.

Отже, сам по собі факт наявність постанови у справі № 523/7243/24, ухваленої під головуванням судді Назарової М.В. та за участю судді Коновалової В.А., не може бути підставою для відводу вказаним суддям в даній справі, оскільки не свідчать про будь-яку упередженість чи зацікавленість суддів у вирішенні даної справи.

До заяви про відвід не додано жодного належного та допустимого доказу, на підставі якого можна було б зробити висновок про нібито упередженість суддів при розгляді по теперішній справі.

Згідно із ч. 2 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Частиною 3 ст. 40 ЦПК України встановлено, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу (із змінами, внесеними Закон № 460-IX від 15.01.2020).

З огляду на викладене, обґрунтованих доказів на підтвердження заявленого відводу про упередженість суддів Назарової М.В. та Коновалової В.А. заявником до суду надано не було, а тому заявлений відвід є необґрунтованим.

Крім того, слід зазначити, що законодавство, наділяючи учасника справи достатньо широким спектром процесуальних повноважень, зокрема і правом на відвід судді (суддів), разом з тим зауважує на недопустимості зловживання наданими процесуальними правами, оскільки необґрунтований відвід може сприяти безпідставному усуненню та ухиленню судді (суддів) від розгляду справи (апеляційної чи касаційної скарги), що суперечить завданню цивільного судочинства і зазіхає на саму сутність правосуддя, як такого.

Керуючись ст. 33-40, 127, 381 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_1 строк на подання заяви про відвід суддів : Назарової М.В. та Коновалової В.А.

Заяву ОСОБА_1 про відвід суддів: Назарової М.В. та Коновалової В.А. визнати необгрунтованою і передати справу для вирішення зазначеного питання у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України, іншому судді.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Дата складення повного тексту ухвали - 26 вересня 2025 року

Судді: М.В. Назарова

О.С. Комлева

В.А. Коновалова