Єдиний унікальний номер судової справи 462/3336/23
Номер провадження 2/462/2351/25
УХВАЛА

про відкриття провадження у справі

(спрощене позовне провадження без виклику сторін)

26 вересня 2025 року Залізничного районного суду м. Львова Галайко Н. М., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 до Львівського комунального підприємства «Сяйво» (далі ЛКП «Сяйво»), , місцезнаходження: 79052, м. Львів, вул. Сяйво, 21 про захист прав споживача,

встановив:

І. Рух справи.

ОСОБА_1 , 03.05.2023 року (вх. № 9087) звернувся у Залізничний районний суд м. Львова із заявою про захист прав споживача, у якій просить суд:

- судовий збір не стягувати, оскільки позов поданий у порядку ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживача» та відкрити провадження у справі;

- визнати протиправними дії ЛКП «Сяйво» та бездіяльністю щодо не проведення робіт з поточного ремонту покрівлі будинку, фактичної дератизації в будинку АДРЕСА_2 та не проведення поточного ремонту балкону квартири АДРЕСА_3 ;

- визнати протиправними дії ЛКП «Сяйво» та бездіяльністю щодо не проведення перерахунку за житлово-комунальні послуги за адресою: АДРЕСА_4 , відповідно до заяви ОСОБА_1 від 14.03.2023 року;

- зобов`язати ЛКП «Сяйво» провести поточний ремонт покрівлі будинку, фактичну дератизацію в будинку АДРЕСА_2 ;

- зобов`язати ЛКП «Сяйво» провести поточний ремонт балкону квартири АДРЕСА_3 ;

- зобов`язати ЛКП «Сяйво» провести перерахунок за житлово-комунальні послуги за адресою: АДРЕСА_4 , відповідно до заяви ОСОБА_1 від 14.03.2023 року.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.05.2023 року для розгляду зазначеної справи визначено головуючого суддю Галайко Н. М.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 05.05.2023 року позовну заяву було залишено без руху, у зв`язку з її істотними недоліками.

Згідно трекномера 060 із офіційного сайту «Укрпошти» Оліярник Ю. І. отримав вказану ухвалу суду 03.06.2023 року, проте вказаних в ухвалі суду недоліків станом на 26.10.2023 року не усунув.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 26.10.2023 року позовну заяву було повернуто, у зв`язку з неусуненням недоліків.

Постановою Львівського апеляційного суду від 25.07.2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 26.10.2023 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Супровідним листом Львівського апеляційного суду № 462/3336/23/22549/2025 від 31.07.2025 року стверджується, що справа надійшла у Залізничний районний суд м. Львова 06.08.2025 року (вх. № 17318).

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 07.08.2025 року для розгляду зазначеної справи визначено головуючого суддю Галайко Н. М.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 13.08.2025 року позовну заяву було залишено без руху, у зв`язку з її істотними недоліками.

22.09.2025 року (вх. № 21044) від позивача ОСОБА_1 до суду надійшла письмова заява про усунення недоліків позовної заяви.

Вказана заява свідчить про усунення недоліків, наявних у первинно поданій позовній заяві.

ІІ. Щодо можливості відкриття провадження у даній конкретній справі.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) у § 53 рішення від 19.06.2001 року у справі «Kreuz v. Poland» констатував, що право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Проте такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету. Проявом цього права є забезпечення для кожної особи можливості звернутися до суду.

У рішеннях від 13.01.2000 року у справі «Miragall Escolano and others v. Spain» та від 28.10.1998 року у справі «Perez de Rada Cavanilles v. Spain» ЄСПЛ зазначив, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Окрім цього, суд застосовуючи загальні засади цивільного права принцип справедливості, добросовісності та розумності, та керуючись однією з аксіом цивільного судочинства: «Placuit in omnibus rebus praecipuum esse iustitiae aequitatisque quam stricti iuris rationem» («У всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права»), вважає за можливе відкрити провадження у справі.

Як зазначено, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.02.2021 року у справі № 9901/471/19 за висновками ЄСПЛ, право на доступ до суду має «застосовуватися на практиці і бути ефективним» (рішення у справі «Белле проти Франції» від 04.12.1995 року). Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду (рішення ЄСПЛ у справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28.10.1998 року).

Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, реалізуючи положення Конвенції, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним. Надмірний формалізм при вирішені питання щодо прийняття позовної заяви або скарги є порушенням права на справедливий судовий захист.

ІІІ. Щодо прийняття позовної заяви до розгляду.

Заява подана із додержанням вимог ст. 95, 175, 177 ЦПК України, згідно вимог глави 2 Розділу І ЦПК України справа віднесена до предметної, суб`єктної, інстанційної та територіальної підсудності Залізничного районного суду м. Львова.

Підстав, установлених ЦПК України для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, відмови у відкритті провадження у цій цивільній справі не встановлено.

Суд приймає до уваги, що відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

ІV. Щодо форми судового провадження.

Вирішуючи питання про те, за якими правилами позовного провадження (загального чи спрощеного) буде розглядатися справа, як це передбачено п. 4 ч. 1 ст. 187 ЦПК України, суд бере до уваги, що відповідно до ч. 2 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Статтею 11 ЦПК України передбачено, що суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Згідно ч. 3 ст. 274 ЦПК України при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно з ч. 4 ст. 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

При цьому, суд приймає до уваги, що відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 19 ЦПК України малозначними справами є, зокрема, справи про захист прав споживачів, ціна позову в яких не перевищує шістдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З урахуванням зазначеного дана справа підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Разом з тим, ч. 5 ст. 279 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Також, суд приймає до уваги позицію Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду висловлену 05.06.2024 року у справі № 750/9433/23, провадження № 61-5703св24, а також правову позицію зазначену у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду № 314/4732/19 від 09.09.2024 року, у яких зокрема вказано, що у порядку спрощеного позовного провадження можуть розглядатися не лише справи, визначені ч. 1 ст. 274 ЦПК України, але й будь-які інші справи, якщо з частини четвертої вказаної статті не випливає заборона щодо можливості їх розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

На момент постановлення даної ухвали клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило.

З огляду на зазначене, предмет спору та характер спірних правовідносин відповідна справа підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у письмовому провадженні).

V. Щодо клопотання про витребування доказів.

Так, позивач разом із позовною заявою подав письмове клопотання про витребування доказів від 22.09.2025 року.

Із змісту вказаного клопотання вбачається, що останній просить суд витребувати у відповідача ЛКП «Сяйво»:

-копію типового договору про надання житлово-комунальних послуг.

Суд звертає увагу на те, що жодного обґрунтування подане клопотання не місить, мотивів подання такого теж не вказано.

Суд враховує, що згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Тобто, заявляючи клопотання про витребування доказів особа повинна зазначити причини, з яких вона не може одержати цей доказ самостійно, до клопотання обов`язково долучаються письмові докази (відомості), які підтверджують неможливість одержання таких доказів самостійно. Всупереч вказаним вимогам, позивачем не вказано обставини, за яких позивач позбавлений самостійно надати докази та не долучено доказів на підтвердження цього.

Окрім цього, відповідно до ч. 2 ст. 84 ЦПК України у клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Так, всупереч вказаним вимогам, така інформація у клопотанні відсутня.

VІ. Щодо врегулювання спору шляхом досягнення угоди між сторонами.

З урахуванням приписів п. 2 ч. 5 ст. 12, ч. 7 ст. 49, ст. 142, п. 2 ч. 2 ст. 197, ст. 207, ч. 5 ст. 211 ЦПК України суд роз`яснює сторонам їх право на врегулювання спору шляхом досягнення угоди між ними.

У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову (ч. 1 ст. 142 ЦПК України).

На підставі наведеного та керуючись ст. 12, 13, 19, 49, 95, 175, 177, 184-187, 190, 211, 259-261, 274-279, 353-355 ЦПК України, суд -

постановив:

1. Прийняти до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Львівського комунального підприємства «Сяйво» про захист прав споживача.

Відкрити провадження у цивільній справі за вказаним позовом.

2. Розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні).

3. Позивачу направити копію ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідачу направити копію ухвали про відкриття провадження у справі, копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів.

4. Визначити відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Роз`яснити відповідачу, що:

- відзив має відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України. До відзиву мають бути додані всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів, заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову;

- згідно з ч. 4 ст. 178 ЦПК України відповідач зобов`язаний одночасно з поданням відзиву до суду направити його копію та копії доданих документів іншим учасникам справи;

- у разі ненадання відзиву у встановлений строк без поважних причин справа розглядатиметься судом за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК України);

- право подати зустрічний позов у строк для подання відзиву (ч. 1 ст. 193 ЦПК України).

5. Встановити позивачу строк п`ять днів з дня отримання відзиву для подання відповіді на нього. Відповідь має відповідати вимогам ч. 3-5 ст. 178 ЦПК України. Копія відповіді має бути одночасно надіслана іншим учасникам справи.

Встановити відповідачу строк п`ять днів з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення, яке також має відповідати вимогам ч. 3-5 ст. 178 ЦПК України. Копія заперечення має бути одночасно надіслана іншим учасникам справи.

6. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, якщо інше не буде заявлено.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін:

- відповідач може подати у строк для подання відзиву;

- позивач разом із позовною заявою або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву (ч. 7 ст. 279 ЦПК України).

7. У задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про витребування доказів відмовити.

8. Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за вебадресою сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України: http://zl.lv.court.gov.ua/sud1309/gromadyanam/csz/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua

9. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя/підпис/

Згідно з оригіналом.

Суддя: Н. М. Галайко