Номер провадження № 2/521/6030/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2025 року

Хаджибейський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Поліщук І.О.

за участю секретаря судового засідання Коржеван В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

21 липня 2025 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати визнати за нею право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка має загальну площу 45,3 кв.м., у тому числі житлову площу 25,4 кв.м.

Свої вимоги мотивувала тим, що 05.09.2002 року відповідач подарувала їй 21/1000 частин житлового будинку літ. «Г» за АДРЕСА_2 , що складається з самостійної двокімнатної квартири за АДРЕСА_3 , загальною площею 45,3 кв.м., у тому числі житловою площею 25,4 кв.м. Позивач зареєструвала своє право власності у КП «БТІ» ОМР 23.09.2002 року.

07.07.2004 року відомості про право власності було перенесено до Реєстру прав власності на нерухоме майно, а саме: зареєстровано право власності на 21/1000 частку житлового будинку.

Необхідність звернення до суду позивач пояснює не можливістю внесення інформації про право власності на вказаний об`єкт нерухомого майна до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, через розбіжності у зазначенні в договорі дарування 05.09.2002 року того, що саме належить позивачу: квартира чи частка житлового будинку.

Ухвалою судді від 29.07.2025 року було відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи у відкритому судовому за сіданні в порядку загального позовного провадження з викликом сторін на 08.09.2025 року на 12.30 год.

Ухвалою судді від 08.09.2025 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 06.10.2025 року на 15.00 год.

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник у судове засіданні не з`явилися. До канцелярії суду надійшла заява про розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримали в повному об`ємі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, про час та місце його проведення сповіщалася належним чином. Відповідач 06.08.2025 року надала до суду заяву про визнання позову, у якій вказала про повне визнання позову та просила проводити розгляд справи за її відсутності.

Згідно з ч.ч. 1, 4 ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до частини четвертої статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, яка сповіщена про розгляд справи належним чином, від якої надійшла заява про визнання позову та розгляд справи за її відсутності, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до договору дарування, посвідченого 05.09.2002 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Пачевою І.І., за реєстровим №6309, ОСОБА_1 на праві власності належить 21/1000 частин житлового будинку літ. «Г» за АДРЕСА_2 , що складається з самостійної двокімнатної квартири за АДРЕСА_3 , загальною площею 45,3 кв.м., у тому числі житловою площею 25,4 кв.м.

Право власності позивачки було зареєстроване у КП «БТІ» ОМР 23.09.2002 року за №138доп. стор. 173 реєстр 3231. При цьому, право власності було зареєстроване як на частину домоволодіння та міститься допис квартира АДРЕСА_3 .

Згідно доданої до позову Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 18.07.2025 року №436042903, у Реєстрі прав власності на нерухоме майно наявний архівний запис, згідно якого ОСОБА_1 на праві власності належить 21/1000 частин житлового будинку літ. «Г» за АДРЕСА_2 , загальна площа якого складає 2949,4 кв.м., житлова площа - 956,8 кв.м., площа земельної ділянки 0 кв.м.

07.07.2025 року позивачка звернулася до Державного реєстратора прав на нерухоме майно з метою внесення інформації про право власності на вказаний об`єкт нерухомого майна до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

09.07.2025 року за №79818901 державний реєстратор надав рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій, з причин розбіжності між реєстрацією права власності у Реєстрі прав власності на нерухоме майно на 21/1000 часину житлового будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , загальною площею 2949,4 кв.м. та житловою площею 956,8 кв.м. та зазначенням у договорі дарування належності позивачці 21/1000 частин житлового будинку по АДРЕСА_2 , що складається з самостійної квартири під АДРЕСА_3 , що складає загальну площу 45,3 кв.м., житлову 25,4 кв.м.

Суд погоджується з твердженням позивачки про належність їй відповідно до договору дарування, посвідченого 05.09.2002 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Пачевою І.І., за реєстровим №6309 права власності саме на квартиру, а не на частку житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , яка має загальну площу 45,3 кв.м., у тому числі житлову площу 25,4 кв.м.

Суд вважає, що усунення одночасного зазначення право власності позивачки на квартиру та на частку житлового будинку, є ефективним способом захисту її прав як власника квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка має загальну площу 45,3 кв.м., у тому числі житлову площу 25,4 кв.м. та усуне перешкоди у реєстрації права власності позивачки на вказану квартиру.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

З урахуванням вищевказаного, оцінивши всі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов законний та обґрунтований, підлягає задоволенню шляхом визнання за ОСОБА_1 права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка має загальну площу 45,3 кв.м., у тому числі житлову площу 25,4 кв.м..

На підставі викладеного та керуючись ст. 391, ст. 392 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 19,81,131,206,223, 259, 263-265 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка має загальну площу 45,3 кв.м., у тому числі житлову площу 25,4 кв.м.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено та підписано 06.10.2025 року.

Суддя Поліщук І.О.