Справа № 390/2455/25
Провадження № 2/390/1306/25
УХВАЛА

"25" вересня 2025 р. Суддя Кропивницького районного суду Кіровоградської області Бойко І.А., розглянувши заяву про самовідвід по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, проведеного 24.09.2025, справу передано на розгляд судді Кропивницького районного суду Кіровоградської області Бойко І.А.

Головуючим у справі суддею Бойко І.А. заявлено самовідвід, на підставі п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України, який обґрунтовано тим, що Шіпік В.М. є присяжним Кропивницького районного суду Кіровоградської області і за його участі, як присяжним, під головуванням судді Бойко І.А. розглядаються цивільні справи.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Згідно ч.1, ч.9 ст. 40 ЦПК України за наявності підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 ЦПК України, суддя зобов`язаний заявити самовідвід. Питання про самовідвід судді вирішується ухвалою суду, що розглядає справу, яка оформлюється окремим документом.

Відповідно до п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожний має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Практикою Європейського суду з прав людини питання критеріїв оцінювання неупередженості судді визначено, що дії судді можуть не лише спричинити об`єктивну підозру незалежного наглядача стосовно безсторонності, але також стосуватись питання персональних переконань судді. Зокрема у справі Мікалефф проти Мальти (§ 98) зазначено, що навіть прояви неупередженості мають значення, іншими словами, «правосуддя має не тільки здійснюватись, а повинно також демонструватись». Кожний суддя стосовно якого існують будь-які сумніви щодо недостатньої неупередженості повинен відмовитись від розгляду справи.

При цьому, як зазначив Європейський суд з прав людини в рішенні від 9 листопада 2006 року у справі «Білуха проти України», для виникнення таких сумнівів має значення саме «зовнішня сторона», а не тільки поведінка самого судді: «Навіть зовнішні прояви правосуддя можуть мати певну важливість, або, іншими словами, «правосуддя не тільки має відбутися, має бути видно, що воно відбулося». При цьому Європейський суд з прав людини посилається на свою ж практику, зокрема на п.26 рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії», від 26 жовтня 1984 року, а у своїх висновках у справах «Веттштайн проти Швейцарії», і «Кастільо Альгар проти Іспанії» наголошено на тому, що суди в демократичному суспільстві «повинні вселяти громадськості довіру».

З урахуванням наведеного, суд приходить до переконання, що з метою усунення можливих передумов для ймовірного висновку учасників справи щодо об`єктивності та неупередженості судді при розгляді даної справи, на підставі п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України заявлений по справі самовідвід підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 36-41 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву про самовідвід головуючого судді Бойко І.А. в цивільній справі № 390/2455/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів, - задовольнити.

Цивільну справу № 390/2455/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів, - передати до канцелярії Кропивницького районного суду Кіровоградської області для визначення іншого головуючого судді для розгляду даної цивільної справи у порядку, встановленому ст.33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького районного суду

Кіровоградської області І.А.Бойко