Провадження № 2/522/6540/25
01 жовтня 2025 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси
у складі: судді Бондар В.Я.,
за участі секретаря судового засідання Єрганінової К.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,
Позивач в особі представника Висоцької Х.О. 17.06.2025 звернувся до Приморського районного суду м.Одеси до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу у розмірі 27 777,74 грн, з яких: 23 355,34 грн регламентна виплата за шкоду пов`язану з пошкодженням транспортного засобу; 2 000 грн витрати пов`язані зі встановленням розміру збитків; 2 422,40 грн сплачений судовий збір.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 31.07.2024 о 12:00 год в м.Одесі по вул. Романа Кармена, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Buick», д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та здійснив наїзд на припаркований транспортний засіб «Nissan», д.н.з. НОМЕР_2 . Постановою Приморського районного суду м.Одеси від 13.09.2024 відповідача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП не була застрахована, у зв`язку з чим МТСБУ сплатило потерпілому страхове відшкодування у розмірі 23 355,24 грн. Також МТСБУ понесло витрати на встановлення розміру збитків та збір документів у розмірі 2 000 грн. МТСБУ відшкодувавши потерпілому суму регламентної виплати отримало право вимоги до винуватця ДТП, який не застрахував цивільно-правову відповідальність в розмірі понесених фактичних витрат, в порядку зворотної вимоги (регресу).
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 24.06.2025 провадження у справі було відкрите, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання на 22.07.2025.
У зв`язку з отримання повідомленням про замінування будівлі суду та терміновою евакуацією працівників та відвідувачів суду, розгляд справи у судовому засіданні 22.07.2025 відкладено на 04.09.2025.
У зв`язку з оголошенням повітряної тривоги в м.Одесі та поданням представником відповідача Миколюк А.П. клопотання про ознайомлення зі справою, розгляд справи у судовому засіданні 04.09.2025 відкладено на 29.09.2025.
Ухвалою від 09.09.2025 забезпечено участь представника позивача Висоцької Х.О. в судовому засіданні в режимі відеоконференції.
У судове засідання 29.09.2025 учасники справи не з`явилися, про дату, час та місце повідомлялися у встановленому законом порядку. Представник відповідача Миколюк А.П. подав до суду 29.09.2025 заяву про розгляд справи у відсутність сторони відповідача. Представник позивача Висоцька Х.О. у мережі для проведення ВКЗ була відсутня, натомість 27.09.2025 подала клопотання, яке було зареєстроване 29.09.2025 про відкладення розгляду справи, у зв`язку з тим, що представник зобов`язана прибути на розгляд справи 673/430/24, де їй засідання призначено раніше ніж у цій справі, а саме 27.08.2025 (за погодженням з усіма учасниками справи).
Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі №348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.
Отже, суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам по справі, що участь у судовому засіданні є правом, а не обов`язком сторони.
Представник МТСБУ не наводить обов`язкових підстав для її участі у судовому засіданні. При тому, подаючи заяву про проведення судового засідання в режимі відеоконференції Висоцька Х.О. знала про призначення судового засідання на іншу дату, однак подала заяву, яка була задоволена судом.
Тож, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи. Заява представника позивача про відкладення є безпідставною та задоволенню не підлягає.
Відповідно до ч.4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, у зв`язку з неявкою відповідача, який повідомлений про дату, час і місце судового засідання належним чином, та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, відсутністю заперечень з боку позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів у заочному порядку.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Повне судове рішення виготовлене 01 жовтня 2025 року.
Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню, на підставі наступного.
Судом встановлено, що 31.07.2024 о 12 годині 00 хвилин ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Buick Enclave, державний номер НОМЕР_1 , в м. Одеса по вул. Романа Кармена №11, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та здійснив наїзд на припаркований транспортний засіб Nissan Almera, державний номер НОМЕР_2 . Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 13.09.2024 по справі № 522/3624/24 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с.5).
Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 на час ДТП застрахована не була (а.с.6).
Власником автомобіля Nissan Almera, державний номер НОМЕР_2 , є ОСОБА_2 , про що свідчить свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (а.с.10 на звороті).
31.07.2024 ОСОБА_2 звернулася до МТСБУ з повідомлення про ДТП та заявою про виплату страхового відшкодування (а.с.9-10).
Згідно звіту №105965 від 08.10.2024 про визначення вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, завданого власнику колісного транспортного засобу, вартість відновлювального ремонту автомобіля Nissan Almera, державний номер НОМЕР_2 , з урахуванням коефіцієнту фізичного носу з врахуванням ПДВ становить 23 624,93 грн (а.с.12-18).
МТСБУ оплатило ОСОБА_3 за складення висновку 2 000 грн, згідно платіжної інструкції №941527 від 25.10.2024 (а.с.26).
МТСБУ наказом від 23.12.2024 прийнято рішення сплатити ОСОБА_2 23 355,34 грн за шкоду заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди (а.с.26 на звороті).
МТСБУ виплатило ОСОБА_2 шкоду у розмірі 23 355,34 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 944764 від 23.12.2024 (а.с.27 на звороті).
Виходячи з вимог ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно частини другої ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України).
Нормами статті 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин містить Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Відповідно до п. 41.1. ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (тут і надалі в редакції чинній на час виникнення правовідносин) МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
За п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.
Відповідно до п. 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.
Згідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Таким чином, з урахуванням встановленої вини з боку ОСОБА_1 у ДТП та здійснення виплати з боку МТСБУ, суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі.
Також, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню виплати по оплаті суми судового збору у розмірі 2 422,40 грн, який було сплачено позивачем.
Керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 27, 64, 76, 81, 95, 133, 141, ч.4 ст. 223, ч. 2 ст. 247, 258-259, 263-265, 268, 280-282, 354 ЦПК України, суд
Позов Моторно (транспортне) страхове бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення складено 01 жовтня 2025 року.
Суддя: В.Я.Бондар