Провадження №2-о/760/408/25
Справа №760/9857/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2025 року Солом`янський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Усатова І.А.

при секретарі - Омельяненко С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересовані особа: Дванадцята київська державна нотаріальна контора, Київська міська рада.

ВСТАНОВИВ:

Заявниця звернулась до Солом`янського районного суду міста Києва із заявою в якій просить: встановити факт родинних відносин про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , є донькою померлого ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В обґрунтування своїх вимог заявник зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер її батько - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серїї НОМЕР_2 , зареєстрованого СоломА`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 25 травня 2024 року, за актовим записом № 424.

Після смерті ОСОБА_2 , відкрилась спадщина до складу якого увійшла квартира за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказує, що для отримання свідоцтва про право на спадщину та на виконання ст. 1269 Цивільного Кодексу України, звернулась у встановленому законодавством строки до Дванадцятої київської державної нотаріальної контори подавши, 04.11.2024 року заяву про прийняття спадщини.

Однак, 24 лютого 2025 року ОСОБА_1 отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 878/02-31 від Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори, якою було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 у зв`язку із відсутністю родинних відносин між спадкодавцем ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , у зв`язку із чим постала необхідність у зверненні до суду щодо встановлення родинних стосунків.

З огляду на викладене просить заяву задовольнити.

Ухвалою судді Солом`янського районного суду міста Києва від 22 квітня 2025 року у справі відкрито провадження в цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересовані особи: Дванадцята київська державна нотаріальна контора, Солом`янська районна в м. Києві державна адміністрація, витребувано від Дванадцятої київської державної нотаріальної контори належним чином завірену копію спадкової справи №1162/2024, яка була заведена після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 та призначено справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду за адресою: м. Київ, вул. Максима Кривоноса, 25, каб. 12, на 24 червня 2025 року на 10:40.

Після відкриття провадження у справі, до суду, від представника заінтересованої особи - Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації надійшли пояснення в яких просить замінити неналежну заінтересовану особу Солом`янську районну в м. Києві державну адміністрацію на належну Київську міську раду.

24 червня 2025 року ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва клопотання заінтересованої особи Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації про заміну заінтересованої особи у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересовані особи: Дванадцята київська державна нотаріальна контора, Солом`янська районна в місті Києві державна адміністрація, задоволено.

Замінено заінтересовану особу Солом`янську районну в місті Києві державну адміністрацію на належну заінтересовану особу Київську міську раду.

18 серпня 2025 року представником заявника адвокатом Давиденко Олександрою Сергіївною було направлено засобами поштового зв`язку на адресу суду заяву про виконання ухвали Солом`янського районного суду міста Києва від 24 червня 2025 року.

20 серпня 2025 року до суду надійшла заява представника ОСОБА_1 про долучення документів до матеріалів справи.

28 серпня 2025 року до суду від представника Київської міської ради надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить суд. ухвалити законне та обґрунтоване рішення та проводити розгляд справи без участі представника Київської міської ради.

У судове засідання сторони не з`явились, про дату та час розгляду справи були повідомлені належним чином.

Від представника заявниці надійшла заява про слухання справи без її участі, просила заяву задовольнити.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, викладеною в постанові від 5 вересня 2022 року № 1519/2-5034/11 (№ 61-175сво21) порядок ухвалення судового рішення та його проголошення залежить від того чи судове засідання, яким завершений розгляд справи, відбулось у присутності учасників справи, чи за їхньої відсутності; повне судове рішення було складено чи складання повного судового рішення було відкладено.

У разі розгляду судом справи без виклику учасників справи або учасники справи в судове засідання не з`явились, ухвалення рішення відбувається у такому самому порядку, проте з урахуванням певних винятків: а) рішення не проголошується; б) датою ухвалення рішення є дата складання повного судового рішення. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання таке судове засідання не проводиться. У цьому випадку судове рішення не проголошується (частина четверта статті 268 ЦПК України) і датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення (друге речення частини п`ятої статті 268 ЦПК України).

З урахуванням розумності положення частини п`ятої статті 268 ЦПК України слід розуміти таким чином: у разі ухвалення судового рішення за відсутності учасників справи, суд повинен зазначати датою ухвалення ту дату, на яку було призначено розгляд справи, та вказувати у резолютивній частині дату складення повного судового рішення. Проте у разі зазначення судом датою ухвалення судового рішення дати складення повного судового рішення, внаслідок чого дата судового засідання та дата ухвалення судового рішення не співпадатимуть, це не є порушенням прав сторін.

Відтак, суд зазначає датою ухвалення рішення дату складання повного його тексту, не зважаючи на те, що вона відмінна від дати судового засідання, на яку було призначено розгляд справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права та обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Згідно вимог діючого законодавства, родинні відносини можуть підтверджуватися будь-якими документами, які містять необхідні відомості.

До заяви про встановлення факту родинних відносин, у якій зазначається мета, для якої заявник просить встановити цей факт, повинні додаватися докази, які підтверджують наявність даного юридичного факту (акти, анкети, автобіографії, листівки, сімейні фотографії, листи ділового та особистого характеру, особові справи, рішення судів, ордери на вселення, обмінні ордери, погосподарські книги, виписки з домових книг та інші документи, які у собі містять відомості про родинні відносини осіб); довідки органів РАЦСу про неможливість поновлення втрачених записів, внесення змін і доповнень, виправлень у записи актів цивільного стану; покази свідків, яким достовірно відомо про взаємовідносини померлого з заявником (сусіди, куми, друзі, інші родичі і т.д.).

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 1, 7 постанови від 31 березня 1995 р. №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер її батько - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серїї НОМЕР_2 , зареєстрованого СоломА`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 25 травня 2024 року, за актовим записом № 424.

З матеріалів справи вбачається, що 24 лютого 2025 року ОСОБА_1 отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 878/02-31 від Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори, якою було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 у зв`язку із відсутністю родинних відносин між спадкодавцем ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

На підтвердження факту родинних відносин ОСОБА_1 надала суду наступні копії документів:

-відповідно до нотаріально посвідченої заяви наданої до Жовтневої Райради депутатів трудящих міста Києва від 21 березня 1958 року наданої ОСОБА_5 вбачається, що останній надає згоду на усиновлення його дочки ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_6 своїй сестрі ОСОБА_3 та її чоловіку ОСОБА_2 , заява посвідчена нотаріусом першої Київської державної нотаріальної контори Глущенко П.Е. за № 1.6883 від 21.03.1958;

-відповідно до заяви від 20.01.1958 громадянина ОСОБА_2 до Жовтневої Райради депутатів трудящих міста Києва вбачається, що подружжя ОСОБА_7 просили всиновити ним дитину ОСОБА_6 ;

-відповідно до рішення № 458 виконкому Жовтневої Райради депутатів трудящих міста Києва від 18 серпня 1958 року надано право батька громадянину ОСОБА_2 , право матері ОСОБА_3 , дитині ОСОБА_6 залишити прізвище ОСОБА_6 , ім`я ОСОБА_6 , по батькові ОСОБА_6 ;

-відповідно до рішення № 303 виконкому Жовтневої районної Ради депутатів трудящих міста Києва від 29 січня 1968 року через помилку в написанні по батькові дитини внесено зміни до рішення № 458 виконкому Жовтневої Райради депутатів трудящих міста Києва від 18 серпня 1958 року. (виправлено з « ОСОБА_11 » на « ОСОБА_12 »);

-відповідно до відповіді від 19.03.2025 за № 07-05/76 на адвокатський запит наданому Ліцеєм №173 м. Києва Солом`янської районної в місті Києві Державної адміністрації управління освіти у відомостях особової справи учениці Спеціалізованої школи №173 міста Києва ОСОБА_6 вбачається що мати вказана ОСОБА_3 , після укладення шлюбу ОСОБА_3 .

-відповідно до свідоцтва про шлюб ОСОБА_2 вбачається, що його дружина до шлюбу мала прізвище ОСОБА_3 ;

-відповідно до договору дарування земельної ділянки від 05 серпня 2004 року посвідченого державним нотаріусом першої державної нотаріальної контори Макуха О.О., реєстровий номер № 8-5762 вбачається, що батько ОСОБА_2 передав ОСОБА_1 майно безкоштовно у дар;

-відповідно до довіреності від 04 квітня 2011 року, посвідченої державним нотаріусом Дев`ятої Київської нотаріальної контори Майданник І.В. за номером 7-646 наданої ОСОБА_3 на ім`я ОСОБА_1 вбачається, що ОСОБА_14 уповноважувала свою доньку на здійснення певних дій із майном;

-відповідно до довіреності від 04 квітня 2011 року посвідченої державним нотаріусом Дев`ятої Київської нотаріальної контори Майданник І.В. за номером 7-649 наданої ОСОБА_2 на ім`я ОСОБА_1 вбачається, що ОСОБА_2 уповноважував свою доньку на здійснення певних дій із майном;

-відповідно до опису документів що надаються ЦНАП суб`єктом господарювання, громадянином для виконання адміністративних послуг зняття з реєстрації місця проживання вбачається, що похованням матері займалась ОСОБА_1 ;

-відповідно до договору-замовлення №25.9750П на організацію проведення поховання від 04.10.2019 року вбачається що похованням померлої ОСОБА_3 займалась ОСОБА_1 ;

-відповідно до договору-замовлення №1.229351К на організацію проведення поховання від 27.05.2024 року вбачається що похованням померлого ОСОБА_2 займалась ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України в постанові № 5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суди вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Приписами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Так, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру ( п. 36 рішення ЄСПЛ від 21 лютого 1975 року у справі «Голден проти Сполученого королівства» ).

У силу ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна людина, права і свободи якої, викладені у цій Конвенції, порушуються, має ефективний засіб захисту у відповідному національному органі.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі " Бочаров проти України "( остаточне рішення від 17 червня 2011 року ), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення " поза розумним сумнівом ". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних не спростованих презумпцій щодо фактів.

Згідно з вимогами ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Зважаючи на викладене та на наявні в матеріалах справи документи, суд приходить до висновку, що наведених обґрунтувань та зібраних доказів достатньо на підтвердження родинних зв`язків між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Таким чином, оцінивши усі докази в сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги є обґрунтованими і підтверджені письмовими доказами, тому є всі підстави для задоволення заяви.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 259, 263-265, 268, 273, 315-319 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, а саме те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Перегонівка, Обухівського р-ну, Київської обл., громадянка України, є рідною донькою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця с. Сухоставець, Прилуцького р-ну., Чернігівської обл., який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженки с. Перегонівка, Обухівського р-ну., Київської обл., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Усатова І.А.