Справа № 396/1420/25
Провадження № 2/396/819/25
РІШЕННЯ

Іменем України

10.09.2025 року м. Новоукраїнка

Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Русіної А.А.,

за участю секретаря судового засідання Філюкової О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в м. Новоукраїнка цивільну справу № 396/1420/25 за позовом ТОВАРИСТВА З ДОДАТКОВОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ГАРДІАН» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

ТдВ «СК «ГАРДІАН» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, в якій просило стягнути з відповідача 34236,56 грн шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, понесені судові витрати з надання правової допомоги в розмірі 2000 грн та по сплаті судового збору в розмірі 3028 грн.

В обгрунтування позову вказує, що 16.08.2021 між ТДВ «СК «Гардіан» та ОСОБА_2 (власник автомобіля) було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс) № AP-2020623, забезпечений транспорт «ВАЗ 2108», д.р.н. НОМЕР_1 .

ОСОБА_1 14.02.2022 о 21:15 год в м. Новоукраїнка по вул. Героїв України, Новоукраїнського району Кіровоградської області, керував автомобілем ВАЗ 2108, д.н.з НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на стоячий припаркований автомобіль. В наслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п. 13.1 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 14.02.2022 року о 21:15 год в м. Новоукраїнка по вул. Героїв України, Новоукраїнського району Кіровоградської області, керував автомобілем ВАЗ 2108, д.н.з НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку, проводився із застосуванням газоаналізатора ALCOTEST 6820 № 2510 від 14.02.2020 року, у присутності двох свідків, результат огляду становить 1.96 % проміле, чим порушив вимоги п.2.9 а ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП

Згідно з умовами Полісу ОСЦПВ № AP-2020623, на підставі страхового акту № G-17615-1 заяви про страхове відшкодування та зібраних документів, розмір виплати за пошкоджений транспортний засіб «ВАЗ21140» д.р.н. НОМЕР_2 , складає 34236,56 грн. В зв?язку з викладеним і відповідно до умов договору страхування ТДВ «СК «ГАРДІАН» відшкодувало власнику транспортного засобу «ВАЗ21140» д.р.н. НОМЕР_2 , витрати на ремонт автомобіля в сумі 34236,56 грн.

Ухвалою Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 21.05.2025 провадження у справі було відкрите, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Відповідач в підготовче судове засідання не з`явилася, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином в порядку п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, про що свідчить відстеження поштового повідомлення Трекінг Укрпошти з якого вбачається, що відповідачу не вручено ухвалу про відкриття провадження з позовною заявою, поштове відправлення повернуто відправнику з позначкою "адресат відсутній за вказаною адресою". Причину своєї неявки не повідомила, відзив на позов не подала.

У відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили.

У відповідності до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Положеннями ст. 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених за ч. 1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП і притягнути його до адміністративної відповідальності, наклавши адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп з позбавленням права керування транспортними засобами строком 1 (один) рік (а.с.11-13,14).

Станом на 14.02.2022 ТЗ «ВАЗ 2108» д.р.н. НОМЕР_1 був застрахований ТДВ «СК «ГАРДІАН», що підтверджується полісом №АР2020623 (а.с. 39).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 , (водій пошкодженого транспортного засобу ВАЗ 21140 д.н.з НОМЕР_3 ) повідомлено ТДВ «СК «Гардіан» 17.02.2022, про дорожньо-транспортну пригоду, яка сталася 14.02.2022 по вул. Героїі України,118 в м. Новоукраїнка (а.с.15).

Згідно заяви про виплату страхового відшкодування від 20.04.2022, з якою звернувся власник пошкодженого автомобіля ОСОБА_4 до ТДВ «Страхова компанія «Гардіан» та повідомив, що в ДТП, яке сталося 14.02.2022 відповідальним за заподіяння шкоди визнано ОСОБА_1 , цивільно-правова відповідальність якого застраховано за договором (полісом) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АР-2020623, та просить відшкодувати витрати з пошкодженням автомобіля ВАЗ 21140, власником якого є ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с.16,17).

Згідно страхового акту № G-17615-1 від 19.07.2022 та платіжного доручення №6211 від 20.07.2022 ТДВ «СК «ГАРДІАН» сплатило ОСОБА_4 страхове відшкодування в сумі 34236,56 грн (а.с. 18,19).

Відповідно до консультації № 62-D/10/67 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу72862,08, вартість матеріальних збитків становить 72862,08 грн, (а.с. 20-23).

Згідно ремонтної калькуляції №62-D/10/67 від 14.02.2022, аварійного сертифікату № 63-R/10/77 вартість відновлювального ремонту КТЗ марки «ВАЗ21140», реєстраційний номер НОМЕР_4 , складає 36025,52 грн (а.с.24-29).

ТДВ «СК «ГАРДІАН» зверталося до ОСОБА_1 з претензіями про відшкодування суми заборгованості 34236,56 грн. (а.с.40).

Згідно з положеннями ч. ч. 1,2 ст. 1166 ЦК Українишкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, - якщо законом передбачено такий обов`язок.

Відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

До сфери обов`язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 1 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, що встановлено у ст.3 Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу, що передбачено ст. 5 Закону.

Згідно ст. 6 зазначеного Закону, страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

За змістом ст.ст. 9, 22-31, 35, 36 Закону, настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на його отримання, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинне відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування», ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки, серед іншого, є діяльність пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Згідно ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», положення якого спрямовані на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників, що передбачено ст. 3 вказаного Закону.

Статтею 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Регресом є право особи, яка здійснила відшкодування шкоди, заподіяної не її діями, звернутися з вимогою про повернення виплаченого до особи, з вини якого заподіяно шкоду. При регресі основне (деліктне) зобов`язання припиняється та виникає нове (регресне) зобов`язання, в межах якого у третьої особи, що виконала обов`язок замість винної особи перед потерпілим, виникає право регресної вимоги до такої винної особи. Це виходить зі змісту ст.1191 ЦК України, згідно якої особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. При регресі право регресної вимоги виникає, тобто є новим правом кредитора за новим в даному випадку регресним зобов`язанням, що виникло внаслідок припинення основного (деліктного) зобов`язання шляхом виконання обов`язку боржника (винної особи) у такому деліктному зобов`язанні третьою особою. Під час регресу право вимоги (регресу) виникає у третьої особи після виконання такою особою обов`язку боржника та, відповідно, припинення основного (деліктного) зобов`язання та виникнення нового (регресного) зобов`язання.

Підпунктом 38.1.1 пункту 38.1 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» прямо встановлений порядок стягнення коштів, виплачених страховиком на відшкодування шкоди, заподіяної потерпілій у ДПТ особі, а саме: в порядку регресу, якщо така шкода спричинена власником транспортного засобу, який керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У п. 11 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року №4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки", зазначено, що за вибором потерпілого вимога про відшкодування шкоди може бути пред`явлена безпосередньо до винної особи, оскільки за змістом статті 1191 ЦК особа, яка відповідає за шкоду, завдану з вини іншої особи, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи, якщо за законом межі відповідальності останньої та особи, яка за неї відповідає, однакові. З винної особи за регресною вимогою стягується розмір визначеного відшкодування за зобов`язанням з відшкодування шкоди, а якщо законом встановлено межі відшкодування або межі відповідальності винної особи, то витрати з такої особи стягуються у цих межах. Регресну вимогу може бути пред`явлено протягом трьох років із дня виконання зобов`язання про відшкодування шкоди (відшкодування в натурі, виплати суми періодичних платежів тощо).

Аналізуючи викладені норми права та враховуючи, що відповідача, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду було визнано судом винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. ч.1 ст.130, 124 КУпАП, який на момент вчинення ДТП перебував в стані алкогольного сп`яніння, спричинену шкоду в добровільному порядку не відшкодував, суд приходить до висновку, що наявні правові підстави для стягнення з відповідача сплаченого страхового відшкодування в розмірі 34236,56 грн.

Судові витрати розподіляються відповідно дост. 141 ЦПК України.

Представником позивача надано копію договору про надання адвокатських послуг, розрахунок судових витрат про підтвердження факту надання юридичної допомоги на суму 2000,00 грн.

Вказані докази є належними та допустимими щодо понесення позивачем витрат у сумі 2 000,00 грн. на професійну правничу допомогу (ст. 137 ЦПК України).

Таким чином, враховуючи вище викладене, суд вважає, що позивачем документально підтверджено понесені витрати на правову допомогу в сумі 2000 грн., та відповідно до вимог ч.4 ст.137, ч.ч.2,3 ст.141 ЦПК України, враховуючи складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, а також відповідно до розміру задоволених вимог, заперечень щодо розміру правничої допомоги та клопотання про її зменшення від відповідача не надходило, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу у сумі 2000,00 грн.

Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3028 грн., сплачений позивачем при зверненні до суду.

На підставі ст. ст. 11, 1166, 1187, 1191 ЦК України, ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», керуючись ст.ст.12, 19, 43, 49, 76, 81, 133, 141, 259, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ТОВАРИСТВА З ДОДАТКОВОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ГАРДІАН» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ГАРДІАН» () суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 34 236 (тридцять чотири тисячі двісті тридцять шість) грн 56 коп, витрати на професійну правову допомогу в розмірі 2000,00 грн та судовий збір в розмірі 3028 грн.

Всього підлягає стягненню 39 264 (тридцять дев`ять тисяч двісті шістдесят чотири) грн 56 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційного скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття.

Повний текст рішення складено 10.09.2025 року.

Суддя: А. А. Русіна