Номер провадження № 2-о/521/498/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2025 року м. Одеса

Хаджибейський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді: Шевчук Н.О.,

секретаря судового засідання: Жекової А.О.

за участю учасників справи:

від ОСОБА_1 не з`явилася;

від Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Пучкової Ірини Анатоліївни - не з`явилася.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ), заінтересована особа: Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Пучкова Ірина Анатоліївна ( АДРЕСА_2 ) про встановлення факту належності правовстановлюючих документів

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст вимог позовної заяви.

У серпні 2025 року до Хаджибейського районного суду міста Одеси надійшла заява представника ОСОБА_1 адвоката Бацули Михайла Івановича, заінтересована особа: Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Пучкова Ірина Анатоліївна про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, в якій заявник просить суд: встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_2 виданий Малиновським РВ УМВС України в Одеській області від 06 вересня 1996 року, РНОКПП: НОМЕР_1 , договору дарування, посвідченого Сьомою Одеською нотаріальною конторою від 13 січня 1994 року за реєстровим номером №1-173 на квартиру АДРЕСА_3 на ім`я обдаровуваного « ОСОБА_1 ».

В обґрунтування заяви представник заявника посилається на те, що 31.07.2025 року Приватним нотаріусом ОМНО Пучковою І.А. було відмовлено в державній реєстрації права власності на належну заявнику квартиру, оскільки в паспорті громадянина України у заявниці прізвище « ОСОБА_2 », а в договорі дарування « ОСОБА_3 », в зв`язку із чим запропоновано ОСОБА_1 звернутися до суду з питань встановлення юридичного факту.

За доводами заявника, причиною неправильного написання її прізвища у одну літеру є невірний переклад прізвища з російської на українську мови, а саме замість « ОСОБА_2 » в договорі дарування вказано « ОСОБА_3 », з огляду на що, за даних обставин вона вимушена звернутися до суду з відповідною заявою.

Рух справи; вирішення судом клопотань, поданих сторонами, узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

Після надходження заяви, головуючого суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до ст. 14, 33 ЦПК України.

Ухвалою Хаджибейського районного суду міста Одеси від 19.08.2025 року у справі №521/14556/25 було відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду в порядку окремого провадження.

Заявник та її представник в судове засідання не з`явились, від представника заявника до суду 18.09.2025 року (вх.№ 62101) надійшла заява про підтримання заяви про встановлення факту та про розгляд справи без їх участі, яке розглянуте судом та задоволене.

Заінтересована особа - Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Пучкова Ірина Анатоліївна в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, 29.09.2025 року скерувала суду заяву, про розгляд справи за її відсутності, що судом розглянуто та задоволено.

Згідно положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

У зв`язку з наявними повідомленнями про дату розгляду справи, та з урахуванням клопотання представника заявника, щодо розгляду справи за їх відсутності, судом вирішено провести розгляд справи за відсутності учасників справи.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи.

Згідно з ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид не позовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Дослідивши матеріали заяви, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд зазначає, що заява ОСОБА_1 , заінтересована особа: Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Пучкова Ірина Анатоліївна про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, потребує задоволення, враховуючи таке.

Фактичні обставини, встановлені судом

З матеріалів справи вбачається, що 13.01.1994 року Сьомою Одеською нотаріальною конторою було посвідчено договір дарування на квартиру АДРЕСА_3 на ім`я « ОСОБА_1 ».

16.02.1994 року квартира АДРЕСА_3 зареєстрована в КП «БТІ» ОМР за реєстровим №637 у реєстровій книзі 81 доп. на сторінці 6.

Згідно паспорту громадянина України НОМЕР_2 виданого Малиновським РВ УМВС України в Одеській області від 06.09.1996 року, вбачається, що він виданий на ім`я « ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Згідно довідки від 27.12.1997 року про присвоєння ідентифікаційного коду, вбачається, що громадянці ОСОБА_1 присвоєно РНОКПП НОМЕР_1 .

31.07.2025 року Приватним нотаріусом ОМНО Пучковою І.А. заявниці було відмовлено в державній реєстрації права власності на належну їй квартиру, оскільки в паспорті громадянина України у заявниці вказане прізвище « ОСОБА_2 », а в договорі дарування - « ОСОБА_3 », в зв`язку із чим запропоновано ОСОБА_1 звернутися до суду з питань встановлення юридичного факту.

Згідно відповіді КП «БТІ» ОМР від 13.08.2025 року, вбачається, що станом на 31.12.2012 року право власності на квартиру АДРЕСА_3 зареєстроване за фізичною особою « ОСОБА_1 » на підставі договору дарування, посвідченого Сьомою Одеською нотаріальною конторою державним нотаріусом Корольовою Т.О. 13.01.1994 року.

Встановлення юридичного факту, а саме правовстановлюючого документу договору дарування, посвідченого Сьомою Одеською нотаріальною конторою державним нотаріусом Корольовою Т.О. 13.01.1994 року за реєстровим №1-173 на квартиру АДРЕСА_3 необхідно заявнику ОСОБА_1 для можливості вільно розпорядитися своєю власністю.

Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права.

Відповідно до статті 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

Відповідно до ст. 1 ЦПК України, зазначений Кодекс визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства. При цьому завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст. 2 ЦПК України).

Стаття 4 ЦПК України гарантує кожній особі право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України).

Відповідно до листа Верховного Суду України від 01 січня 2012 року "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення", громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа у відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючого документа, який необхідний заявнику для оформлення особистих, майнових прав, що випливають із цього факту.

У даному випадку, виключним способом захисту права заявника є звернення до суду із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту належності правовстановлюючого документу договору дарування, посвідченого Сьомою Одеською нотаріальною конторою державним нотаріусом Корольовою Т.О. 13.01.1994 року за реєстровим №1-173 на квартиру АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_1 .

При цьому, під час розгляду справи судом було встановлено, що причиною неправильного написання прізвища у одну літеру виникло завдяки невірному перекладу прізвища з російської на українську мови, а саме замість « ОСОБА_2 » в договорі дарування вказано « ОСОБА_3 », що є по суті технічною опискою.

Згідно із Законом, встановлення вказаного факту породжує юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника, а саме: встановлення факту належності вказаного документу дає змогу заявнику реалізувати свої права щодо володіння та розпорядження належною їй квартирою з дотриманням вимог чинного законодавства.

Заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документа можуть подавати: особа - власник правовстановлюючого документа, якій необхідно довести належність цього документа їй; спадкоємці померлої особи - власника цього документа для оформлення спадкових прав; утриманці померлого для одержання пенсії; прокурор у порядку статей 45, 46 ЦПК; інші особи, які заінтересовані у встановленні факту.

Згідно із роз`ясненнями, які містяться в п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Відтак, враховуючи наведені заявником у заяві доводи не викликають у суду будь-яких сумнівів.

Встановлення факту належності документу, а саме: договору дарування, посвідченого Сьомою Одеською нотаріальною конторою від 13 січня 1994 року за реєстровим номером №1-173 на квартиру АДРЕСА_3 на ім`я « ОСОБА_1 » має юридичне значення для заявника, оскільки необхідне для реалізації права на державну реєстрацію належної їй квартири.

Таким чином, враховуючи відсутність заперечень учасників справи, з метою усунення перешкод в реалізації заявницею своїх прав як власника, суд дійшов висновків щодо необхідності встановлення факту належності документу, а саме: договору дарування, посвідченого Сьомою Одеською нотаріальною конторою від 13 січня 1994 року за реєстровим номером №1-173 на квартиру АДРЕСА_3 на ім`я « ОСОБА_1 », з огляду на що, заява ОСОБА_1 про факт належного правовстановлюючого документа потребує задоволення.

Керуючись ст. 12,13,81, 259, 263, 265, 268, 293, 294,315,319,352,354,355 ЦПК України, Хаджибейський районний суд міста Одеси

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ), заінтересована особа: Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Пучкова Ірина Анатоліївна ( АДРЕСА_2 ) про встановлення факту належності правовстановлюючих документів - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_2 , виданий Малиновським РВ УМВС України в Одеській області від 06 вересня 1996 року, РНОКПП: НОМЕР_1 , договору дарування, посвідченого Сьомою Одеською нотаріальною конторою від 13 січня 1994 року за реєстровим номером №1-173 на квартиру АДРЕСА_3 на ім`я « ОСОБА_1 ».

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено та підписано 30.09.2025 року.

Суддя: Н.О. Шевчук