Справа № 932/9572/25
Провадження № 2/932/3153/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2025 року м. Дніпро

Шевченківський районний суд міста Дніпра у складі головуючого суддя Леміщенко О.О., за участю секретаря судового засідання Мальцевої Є.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

04 серпня 2025 року до Шевченківського районного суду міста Дніпра надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

Ухвалою суду від 11 серпня 2025 провадження у зазначеній справі було відкрито. Судове засідання було призначено 11 вересня 2025 року о 09-30 год.

В судове засідання сторони не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

10 вересня 2025 року від представника позивача ОСОБА_2 надійшло клопотання про розгляд справи без участі позивача ОСОБА_1 та її представника.

10 вересня 2025 року від відповідача ОСОБА_3 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи та надання можливості ознайомитись з матеріалами справи.

Наступне судове засідання по справі призначене на 25 вересня 2025 року о 14-00 год.

В судове засідання учасники справи не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином.

24 вересня 2025 року від відповідача ОСОБА_3 надійшло клопотання про надання сторонам строку для примирення тривалістю в 6 місяців. Обґрунтовуючи свої доводи, відповідач зазначає, що в обґрунтуваннях позовних вимог позивач зазначає, що вважає, шлюб може бути збережений, і це відповідає, насамперед, інтересам їх спільних з позивачкою ОСОБА_1 дітей. Також просив проводити судове засідання без його участі.

Дослідивши позовну заяву, клопотання та матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до положень статті 111 Сімейного кодексу України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року за № 11 роз`яснено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Передбачене ч. 1 ст. 111 СК України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення. Суду слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей.

При визначенні строку на примирення суд заслуховує думку сторін та враховує конкретні обставини справи.

Тобто, зі змісту вказаних норм слідує, що надання строку на примирення є обов`язком, а не правом суду за наявності заперечення сторони проти розірвання шлюбу, крім випадків коли надання такого строку буде суперечити моральним засадам суспільства. Думка сторін враховується судом лише при визначенні строку на примирення.

Як передбачено пунктом 4 частиною 1 статті 251 ЦПК України у справі про розірвання шлюбу суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі надання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку для примирення.

Таким чином, врахувавши заяву відповідача про надання строку для примирення, який бажає зберегти шлюб з позивачкою, наявність у сторін двох малолітніх дітей, суд, вважає за необхідне клопотання відповідача про надання сторонам строку для примирення задовольнити та надати сторонам строк для примирення тривалістю 6 місяців. Приходячи до зазначених висновків судом не встановлено будь-яких обставин, що суперечили б моральним засадам суспільства та не відповідали інтересам сторін при визначенні строку на примирення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 253 ЦПК України, провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених п. 4 ч. 1 ст. 251 цього Кодексу до закінчення строку для примирення, визначеного судом.

Керуючись ст. ст. 251, 253 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Клопотання відповідача про надання сторонам строку для примирення задовольнити.

Надати ОСОБА_3 та ОСОБА_1 строк для примирення тривалістю шість місяці, а саме до 25 березня 2026 року.

Провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу бу, зупинити до закінчення визначеного судом строку для примирення до 25 березня 2026 року.

Ухвала може бути оскаржена сторонами протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду.

Ухвала підлягає оскарженню лише в частині зупинення провадження по справі, в іншій частині оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлений 25 вересня 2025 року.

Суддя О.О. Леміщенко