Справа № 201/6456/25
Провадження № 2/201/3338/2025

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2025 року місто Дніпро

Соборний районний суд міста Дніпра в складі:

головуючого судді Демидової С.О.,

з секретарем судового засідання Терновою А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача

До Соборного районного суду міста Дніпра 26 травня 2025 року надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № ABH0CT35850288 від 29 травня 2024 року у розмірі 213 598,98 грн., а також стягнути судові витрати.

29 травня 2024 року, будучи клієнтом Банку, Позичальник уклав з Банком кредитний договір ABH0CT35850288, щодо надання останньому кредиту в розмірі 150 000,00 грн. строком на 60 місяців (тобто до 28 травня 2029 року) зі сплатою процентів у розмірі 55,00 щорічно та комісії в розмірі 0.00 грн.

Станом на 26 травня 2025 року заборгованість відповідача за даним кредитним Договором складала суму в розмірі 213 598,98 грн., яка складається з: 147 695,2 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 60 461,50 грн. - загальний залишок заборгованості за процентами. 0.00 грн. - загальний залишок заборгованості за комісією. 5 442,28 грн. - загальний залишок заборгованості за пенею.

Відповідач не погодившись з позовними вимогами, 24 липня 2025 надав відзив, в якому зазначено, що в матеріалах справи відсутні докази того, що позивач направляли відповідачу засобами поштового зв`язку досудову вимогу про виконання зобов`язання. Крім того, із підписаних позивачем та відповідачем умов оферти і акцепту не вбачається, що сторони обумовили право кредитодавця на дострокове повернення кредитних коштів. Будь-які інші угоди між позивачем та відповідачем щодо можливості дострокового повернення кредитних коштів в зв`язку з простроченням позичальником зобов`язання з виплати щомісячних платежів в матеріалах справи відсутні.

Кінцевим терміном кредитування було визначено 28 травня 2029 року, отже вимоги банку про стягнення суми заборгованості, строк погашення якої ще не настав, є необґрунтованими та безпідставними.

Також відповідач у відзиві заперечував проти стягнення пені.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 26 травня 2025 року указана позовна заява передана для розгляду судді Демидовій С.О. (a.c.29).

Відповідно до ч.8 ст.187 ЦПК України, суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

27 травня 2025 року згідно із вимогами ч. 6 ст. 187 ЦПК України суддя звернувся до Єдиного державного демографічного реєстру, щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача. (а.с.30-31).

27 травня 2025 року надійшла відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача. (а.с.30-31).

Ухвалою суду від 28 травня 2025 року, позовну заяву залишено без руху, визначено недоліки та надано строк на їх усунення. (а.с.32-33).

02 червня 2025 представником позивача подано заяву, якою було усунуто недоліки визначені ухвалою суду. (а.с.35).

Ухвалою судді від 09 червня 2025 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. (а.с.41-42).

Представник позивача в позовній заяві просив задовольнити позов у повному обсязі, розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження та без його участі.

Відповідач клопотань не надав, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Фактичні обставини встановленні судом

29 травня 2024 року, будучи клієнтом Банку, Позичальник уклав з Банком кредитний договір ABH0CT35850288, щодо надання останньому кредиту в розмірі 150 000,00 грн. строком на 60 місяців (тобто до 28 травня 2029 року) зі сплатою процентів у розмірі 55,00 щорічно та комісії в розмірі 0.00 грн. (а.с.8-12).

В 6 розділі «Додаткова інформація» Паспорту споживчого кредиту «Швидка готівка» в графі «Наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором»: В разі наявності заборгованості у Клієнта зі сплати щомісячного мінімального платежу понад 90 днів, Банк має право достроково розірвати Кредитний договір та здійснити дії, направлені на погашення залишку заборгованості, що виникла при користуванні послугою «Швидка готівка». (а.с.8).

Фактичне отримання грошових коштів підтверджується меморіальним ордером від 29 травня 2024 року. (а.с.13).

Станом на 26 травня 2025 року заборгованість відповідача за даним кредитним Договором складала суму в розмірі 213 598,98 грн., яка складається з: 147 695,2 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 60 461,50 грн. - загальний залишок заборгованості за процентами. 0.00 грн. - загальний залишок заборгованості за комісією. 5 442,28 грн. - загальний залишок заборгованості за пенею. (а.с.13-14).

Також суд звертає увагу, що останній платіж по кредиту відповідно до розрахунку, вносився відповідачем 01 лютого 2025 року, більше платежів не надходило. (а.с.23)

Мотивувальна частина, позиція суду та застосовані норми права

Відповідно до ч. ч.1, 2 статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Як зазначено в частині 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Як зазначено в частині 1 статті 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини 1 статті 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як зазначено в частині 1 статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Відповідно до ч.6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03.09.2015 відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

За приписами п.6 ч.1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Відповідно до п.12 ч.1 вказаної статті Закону одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.

Згідно з ст.8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «Акцент-Банк»).

Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором.

Згідно ч. 1 ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

На підставі наведеного, виходячи із принципів об`єктивності, реальності і справедливості, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суми заборгованості за кредитним договором в розмірі 208 156,70 грн., яка складається з: 147 695,20 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 60 461,50 грн. - загальний залишок заборгованості за процентами.

Суд не бере твердження представника відповідача стосовно передчасного звернення з позовом до суду, зважаючи на наступне.

У відзиві представник відповідача зазначив, що кінцевим терміном кредитування було визначено 28 травня 2029 року, отже вимоги банку про стягнення суми заборгованості, строк погашення якої ще не настав, є необґрунтованими та безпідставними.

Проте зазначене спростовується умовами договору, а саме в 6 розділі «Додаткова інформація» Паспорту споживчого кредиту «Швидка готівка» в графі «Наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором»: В разі наявності заборгованості у Клієнта зі сплати щомісячного мінімального платежу понад 90 днів, Банк має право достроково розірвати Кредитний договір та здійснити дії, направлені на погашення залишку заборгованості, що виниула при користуванні послугою «Швидка готівка». (а.с.8).

А так як останній платіж по кредиту відповідно до розрахунку, вносився відповідачем 01 лютого 2025 року, більше платежів не надходило, то позовна заява подана не передчасно. (а.с.23)

Стосовно питання стягнення пені, суд зазначає наступне.

24.02.202 Указом Президента України № 64/2022«Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 год 30 хв 24.02.2022, який продовжувався неодноразово і діє до цього часу.

Відповідно до Закону України від 15.03.2022 № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 18, який передбачає, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Встановлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, на-раховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Також зазначеним Законом внесені зміни до Закону України «Про споживче кредитування» та відповідно до пункту 6-1 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» встановлено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після дня його припинення або скасування у разі прострочення споживачем виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У разі допущення такого прострочення споживач звільняється, зокрема, від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з причин інших, ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Норми цього пункту поширюються, у тому числі, на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону.

Отже, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача нараховану заборгованість з пені в розмірі 5 442,28 грн. задоволенню не підлягають, на підставі вище викладених законодавчих обмежень.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат відповідно до положень ст. 133, 141 ЦПК України, з урахуванням часткового задоволення позовних вимог, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 426,30 грн. (208 156,70 грн. х 2 489,74 грн. : 213598,98 грн. = 2 426,30 грн.).

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 13, 76, 78, 81, 141, 259, 263-265, 274-275, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» () заборгованість за кредитним договором № ABH0CT35850288 від 29 травня 2024 року у розмірі 208 156,70 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» () понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 426,30 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи згідно п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:

Позивач: Акціонерне товариство «Акцент-Банк», , м. Дніпро, вул. Батумська, буд. 11

Відповідач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), АДРЕСА_1

Повний текст рішення складено 24 вересня 2025 року

Суддя С.О. Демидова