Справа № 358/632/25 Провадження № 2/358/554/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2025 року м. Богуслав

Богуславський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Тітова М.Б.,

за участю секретаря судового засідання Зеленько О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богуславі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

18 квітня 2025 року товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" звернулося до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" заборгованість за кредитним договором № 200297562 від 27.09.2020 року в розмірі 19 899 (дев`ятнадцять тисяч вісімсот дев`яносто дев`ять) гривень 55 коп. та судові витрати по справі щодо сплати судового збору в розмірі 2 422 гривні 40 коп.

В обґрунтування позову вказано, що 27.09.2020 року між Акціонерним товариством «БАНК ФОРВАРД» (надалі Банк) та ОСОБА_1 (надалі Відповідач) було підписано кредитний договір (оферту) № 200297562 далі кредитний договір, відповідно до умов якого Відповідачу було відкрито рахунок для надання, повернення та обліку кредитних коштів та заборгованості за Кредитним договором та надано кредит в сумі 32166,00 грн. на строк 1096 днів, з 28.09.2020 по 28.09.2023, а Відповідач зобов`язався повернути кредит та сплачувати плату за користування кредитом відповідно до умов цього Договору. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, а саме перерахував грошові кошти в обсязі та у строк визначені умовами кредитного договору, що підтверджується виписками за кредитним договором. Отже, термін повернення кредиту у повному обсязі настав, а заборгованість за кредитним договором у встановлений строк не була погашена, у зв`язку з чим ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» вимушене звернутись із даним позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у судовому порядку з метою захисту та поновлення порушених прав, а саме повернення кредитних коштів, відсотків у зв`язку із неналежним виконанням позичальником зобов`язання за кредитним договором. Станом на дату відступлення права вимоги заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором № 200297562 від 27.09.2020 року становить 19899,55 грн., а саме: заборгованість за тілом кредиту - 7518,93 грн.; заборгованість за відсотками - 0,86 грн.; заборгованість за комісією - 12379,76 грн. 25.07.2024 року АТ «БАНК ФОРВАРД» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», керуючись главою 47 ЦК України, уклали Договір №GL1 N426202/1 про відступлення прав вимоги. Згідно вищевказаного Договору, та у відповідності до ст. 512 ЦК України, ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками АТ «БАНК ФОРВАРД», включно і до ОСОБА_1 за кредитним договором №200297562 від 28.09.2020 року.

Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь вказану суму заборгованості, а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн.

Ухвалою суду від 15.05.2025 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Відповідно до заяви від 17.09.2025 представник позивача Сапотюк С.Ю. просить розглянути справу за її відсутності, на вимогах наполягає та просить їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Божок М.І. подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі та участі позивача, а також зазначив, що позовні вимоги визнає. Також просив врахувати матеріальне становище відповідача та розстрочити заборгованість на дев`ять місяців, на обгрунтування чого вказав, що відповідач на даний час перебуває на військовій службі в лавах Збройних сил України, єдиним джерелом його доходу є утримання, значна частина якого вимушено витрачається на спорядження для полегшення несення військової служби.

Враховуючи вимоги частин першої та третьої статті 223 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі доказів, оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання, однак їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов таких висновків.

За правилами статей 2, 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 76, ч. 1 ст.77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

З матеріалів справи вбачається, що 27.09.2020 року ОСОБА_1 звернувся до АТ «Банк Форвард» та підписала оферту № 200297562, яка в п. 1.1 містить пропозицію про укладення договору про банківське обслуговування фізичних осіб. Банк акцептував (прийняв) пропозицію, викладену в Заяві Клієнта, і уклав з Клієнтом Кредитний договір № 200297562, шляхом здійснення дій, які відповідно до п. 1.1. Заяви вважаються акцептом. Відповідно до умов договору банк відкрив відповідачу ОСОБА_1 поточний рахунок у гривні строком на 1096 днів, з 28.09.2020 року до 28.09.2023 року, сума кредиту 32 166,00 грн., реальна річна відсоткова ставка по кредиту: 27,12% річних, ставка по кредиту (на прострочену частину Основного боргу): 0,00001% річних (а.с. 6 зв.).

Вказаний договір, графік платежів та паспорт споживчого кредиту підписані 27.09.2020 відповідачем (а.с. 5-8).

З розрахунку заборгованості за Кредитним договором №200297562 від 28.09.2020 вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 , становить 19 899,55 (Дев`ятнадцять тисяч вісімсот дев`яносто дев`ять гривень 55 копійок), з них: 7 518.93 (Сім тисяч п`ятсот вісімнадцять гривень 93 копійки) - заборгованість за тілом кредиту, 0.86 (Нуль гривень 86 копійок) - заборгованість за відсотками та 12379.76 (Дванадцять тисяч триста сімдесят дев`ять гривень 76 копійок) - комісія (а.с. 9).

Положеннями частини 1 статті 6 ЦК України визначено, що сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства.

У частинах першій, третій статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

За змістом статей 626, 628ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За змістом ст. 634 ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до статті 1054ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит)позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Згідно частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Частиною другою статті 1056-1 ЦК України встановлено, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно дост.1055ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

У статті 526ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 625 ЦК боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Судом встановлено та визнається відповідачем факт укладення кредитного договору та отримання грошових коштів на умовах, узгоджених сторонами договору.

Однак, відповідач не виконав свої зобов`язання у повному обсязі, у наслідок чого у нього виникла заборгованість у сумі 19 899,55 (Дев`ятнадцять тисяч вісімсот дев`яносто дев`ять гривень 55 копійок), яка складається з: 7 518.93 (Сім тисяч п`ятсот вісімнадцять гривень 93 копійки) - простроченої заборгованості за сумою кредиту; 0.86 (Нуль гривень 86 копійок) - . простроченої заборгованості за сумою відсотків; та 12379.76 (Дванадцять тисяч триста сімдесят дев`ять гривень 76 копійок) - простроченої заборгованості за комісією.

25.07.2024 року між АТ «Банк Форвард» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги №GL1N426202/1, згідно якого АТ «Банк Форвард» відступило, а ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло право грошових вимоги Кредитора за кредитними договорами до Боржників, вказаними в реєстрі боржників (а.с. 12-14).

Відповідно до витягу Реєстру боржників від 25.07.2024 ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» набув права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором, укладеним між відповідачем та Акціонерним товариством "БАНК ФОРВАРД" у сумі 19 899,55 грн., яка складається з: 7 518,93 грн. простроченої заборгованості за сумою кредиту; 0,86 грн. простроченої заборгованості за сумою відсотків; 12 379,76 грн. - простроченої заборгованості за комісією (а.с. 15).

Позивач зазначає, що всупереч умов кредитного договору, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості на рахунок позивача.

Відповідно до ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтями 514, 516ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Часиною 2 статті 517ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства.

Відповідно до статті 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Положеннями частини першої статті 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ч. 1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідно ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з ч. 1 ст.1049ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як передбачено ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

Статтею 1078 ЦК України визначено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.

Як передбачено ч. 1 ст.1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Грошова вимога, право якої відступається, є дійсною, якщо клієнт має право відступити право грошової вимоги і в момент відступлення цієї вимоги йому не були відомі обставини, внаслідок яких боржник має право не виконувати вимогу. Клієнт не відповідає за невиконання або неналежне виконання боржником грошової вимоги, право якої відступається і яка пред`явлена до виконання фактором, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Згідно правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23.09.2015 у справі №6-979цс15 «боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору, неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі».

Сукупність наведених доказів, наданих позивачем та їх належна оцінка дають суду підстави для задоволення заявлених позивачем вимог в повному обсязі.

Згідно частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Позивачем заявлено вимогу про відшкодування судових витрат: судового збору в сумі 2422,40 грн., сплачений ним при подачі позову (а.с. 4), тому оскільки позов підлягає задоволенню в повному обсязі, суд з врахуванням положень ст. 141 ЦПК України вважає можливим відшкодувати позивачу понесені витрати, стягнувши їх з відповідача на користь позивача.

Щодо заяви відповідача про розстрочення виконання рішення суду з урахуванням його матеріального становища, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 267 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

З урахуванням положень ч. 1 ст. 267 ЦПК України, враховуючи що ОСОБА_1 на даний час є військовослужбовцем і єдиним джерелом його доходу є утримання, значна частина якого вимушено витрачається на спорядження для полегшення несення військової служби, суд вважає за можливе розстрочити виконання судового рішення на дев`ять місяців.

Керуючись ст. 207, 509, 526, 549, 551, 626, 628, 634, 638, 1048, 1050, 1054, 1056-1 ЦК України, ст. ст. 10, 12, 76-81, 89, 141, 247, 263-265, 267, 354-355 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» (, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд.1, корп.28) суму заборгованості за Договором про споживчий кредит №200297562 від 28.09.2020 у розмірі 19 899,55 (дев`ятнадцять тисяч вісімсот дев`яносто дев`ять гривень 55 копійок), та судові витрати понесені на сплату судового збору у сумі 2 422,40 (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок).

Розстрочити виконання судового рішення на шість місяців і зобов`язати відповідача ОСОБА_1 сплачувати заборгованість за кредитним договором у сумі 19 899,55 (дев`ятнадцять тисяч вісімсот дев`яносто дев`ять гривень 55 копійок) по 2 211 (дві тисячі двісті одинадцять) гривень 06 копійок щомісячно, починаючи з жовтня 2025 року на протязі дев`яти місяців.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий: суддя М. Б. Тітов