Справа № 695/3281/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2025 року с-ще Чорнобай

Чорнобаївський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді - Романової О.Г.;

за участі секретаря судового засідання Данілової О.С.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у приміщенні Чорнобаївського районного суду Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в:

У провадженні Чорнобаївського районного суду Черкаської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу.

15 вересня 2025 року до Чорнобаївського районного суду Черкаської області від представника відповідача ОСОБА_2 надійшло клопотання про зупинення розгляду справи, яке мотивовано тим, що позивач ОСОБА_3 в даний час перебуває у зоні активних бойових дій.

Так, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Таким чином, посилаючись на п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України та практику Верховного Суду, представник відповідача просить суд зупинити провадження у даній справі до надходження від позивача документів, що підтверджують виведення його із зони активних бойових дій.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 клопотання про зупинення розгляду справи підтримала та просила задовольнити. Суду пояснила, що позивача, в даний час, являється військовослужбовцем ЗСУ та перебуває у зоні активних бойових дій. У свою чергу, норми ЦПК України містять імперативну вимогу, що у такому разі провадження у справах мають зупинятися.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 заперечувала проти задоволення клопотання представника відповідача Гармаш Н.М. про зупинення розгляду справи. Суду пояснила, що відповідно до сталої практики Верховного Суду, клопотання про зупинення провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України може подавати тільки сам військовослужбовець або його представник, а не зустрічна сторона. Крім цього, позивач дійсно не має можливості самостійно приймати участь у судових засіданнях, але, з метою захисту своїх прав та інтересів, скористався інститутом представництва, в результаті чого вона ( ОСОБА_1 ) і представляє його інтереси. Вважає, що клопотання представника відповідача направлено на затягування розгляду справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового засідання, приходить до наступних висновків.

Так, відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 № 2719 від 15 липня 2025 року ОСОБА_3 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 з 08 червня 2023 року по теперішній час.

Крім цього, факт проходження позивачем військової служби не заперечується сторонами у справі.

У ст. 129 Конституції України одними із основних засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, а також забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

За приписами пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Отже, процесуальний закон пов`язує необхідність зупинення провадження у справі з фактом перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про Збройні Сили України» Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності.

Військова служба у Збройних Силах України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до законів України, є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком осіб (за винятком випадків, визначених законом), пов`язаній із захистом України.

Воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень (стаття 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану»).

Воєнний стан введено в Україні з 24 лютого 2022 року.

Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру (пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Європейський суд з прав людини зауважував, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, від 21 жовтня 2010 року, § 47).

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).

До основних засад судочинства частиною третьої статті 2 ЦПК України віднесено розумність строків розгляду справи судом, пропорційність, диспозитивність, змагальність сторін.

Виходячи зі змісту статті 12, частини третьої статті 13 ЦПК України кожна сторона реалізує свої процесуальні права на власний розсуд з метою досягнення бажаного процесуального результату.

Приписи пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України мають своєю метою захист процесуальних прав учасника цивільного процесу, який перебуває у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан. Вони покликані забезпечити об`єктивний розгляд справи.

Провадження у справі підлягає зупиненню лише у випадку наявності обставин, які перешкоджають розгляду справи.

Так, суд звертає увагу сторони відповідача, що позивач, перебуваючи у складі Збройних Сил України, скористався інститутом представництва, має свого представника, який захищає його інтереси та заперечує проти зупинення провадження у даній справі.

Дії сторони відповідача, яка наполягає на зупиненні провадження у справі з посиланням на обставини, з ним не пов`язані, не відповідають принципу добросовісності. За таких обставин інститут зупинення провадження у справі не може бути застосований у цій справі на шкоду інтересам позивача, меті цього інституту та принципам цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст. 251, 260, 353 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 про зупинення розгляду справи відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню окремо від рішення суду не підлягає. Заперечення на ухвалу включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст судового рішення виготовлено 29 вересня 2025 року.

Суддя О.Г. Романова