Справа № 351/704/25
Номер провадження №2/351/634/25
У Х В А Л А

19 вересня 2025 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді - Калиновського М.М.

секретаря - Равлюк М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Снятині клопотання відповідача про надання строку для примирення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Снятинського районного суду з 08.05.2025р. перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

11 липня 2025 року від відповідача надійшла до суду заява про перенесення розгляду справи, у зв`язку з його бажанням примиритися з позивачкою.

19 вересня 2025 року відповідач подав до суду клопотання про надання терміну на примирення з дружиною.

Позивач подала до суду заяву в якій категорично заперечила щодо надання строку для примирення , зазначила, що на протязі трьох років кроків на примирення від відповідача не було, а навпаки хамські та нетактовні висловлювання на її адресу, посилалась на те, що примирення між ними неможливе та буде суперечити її інтересам.

Дослідивши матеріали справи, суд не вбачає обгрунтованих підстав для надання строку для примирення подружжю з наступних підстав.

Згідно ч. 7 ст. 240 ЦПК України у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі надання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку для примирення.

Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Як вбачається з роз`яснень, викладених у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», передбачене ч. 1 ст.111 СК України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення. У випадку виявлення обставин або фактів під час розгляду справи, які свідчать про неможливість збереження шлюбу з позицій моралі та з позицій інтересів подружжя або їх дітей, суд повинен уникати формалізму та не надавати строку на примирення. Якщо після закінчення призначеного судом строку примирення подружжя не відбулося і хоча б один з них наполягає на припиненні шлюбу, суд вирішує справу по суті.

Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

При цьому, суд звертає увагу, що поняття «моральні засади суспільства» діючим законодавством не визначено, а тому при вирішення питання чи не буде надання часу на примирення суперечити моральним засадам суспільства суд застосовує положення ст.24 Сімейного кодексу України, яке закріплює вільну згоду жінки та чоловіка на шлюб та заборону примушування жінки та чоловіка до шлюбу.

Здійснення судом заходів до примирення подружжя, у тому числі надання сторонам строку на примирення, є правом суду, а не обов`язком.

Такого ж висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 30.05.2019 у справі № 442/6319/16-ц та від 11.06.2019 у справі № 605/434/18.

Судом врахована позиція позивача, яка висловлена у поданій нею заяві та відповідно до якої позивач наполягає на розірванні шлюбу та категорично заперечує проти надання строку на примирення.

Суд також враховує положення ст. 56 СК України, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Важливий також є той факт, що позов про розірвання шлюбу подано позивачем ще 08 травня 2025 року, однак протягом такого проміжку часу подружжя так і не примирилось.

Відповідач подав заяву про відкладення розгляду справи, однак будь-яких доказів про примирення не надав. Крім того, заява про примирення подана відповідачем до канцелярії суду в день розгляду справи, однак ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився.

Враховуючи вищевикладене та з огляду на відсутність з боку позивача волевиявлення щодо встановлення строку на примирення з відповідачем, суд вважає, що задоволення клопотання відповідача буде суперечити ст. 24, 56 СК України, а тому заявлене клопотання не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 251, 259, 260, 353 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання відповідача про надання строку для примирення - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: Михайло КАЛИНОВСЬКИЙ