Провадження 2/557/464/2025
Справа 557/1079/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2025 року с-ще Гоща

Гощанський районний суд Рівненської області в складі:

судді Оленич Ю.В.,

секретар судового засідання Файлер І.С.,

номер справи 557/1079/25,

учасники справи:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду в с-ще Гоща цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Зміст позовних вимог та позиції учасників справи

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» (далі ТОВ «Фінансова компанія «Ейс») звернулось до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № 782671821 від 13.03.2023 у розмірі 54 753,21 грн, що складається із заборгованості по кредиту 10 699,04 грн та заборгованості по несплачених відсотках за користування кредитом 44 054,17 грн, також просило стягнути судові витрати, що складаються із судового збору в сумі 2422,40 грн та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн.

Позов обґрунтовано тим, що 13.03.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (далі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога») та відповідач уклали кредитний договір № 782671821 у формі електронного документу з використанням електронного підпису.

Відповідач за допомогою мережі Інтернет перейшов на офіційний сайт товариства www.moneyveo.ua, зареєструвалася на ньому, створивши особистий кабінет позичальника, заповнила та подала заявку на отримання грошових коштів в кредит, в якій вказала свої персональні дані, пройшла належну перевірку (верифікацію), ознайомилася з Правилами надання грошових коштів у позику, які є невід`ємною частиною кредитного договору, отримала на номер телефону, вказаний в заявці, персональний одноразовий ідентифікатор, який потім використала для підписання кредитного договору, та надала згоду (акцепт) на пропозицію (оферту) кредитора щодо укладення кредитного договору.

Свої зобов`язання ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» виконало, перерахувало 13.03.2023 на платіжну картку відповідача, яку остання вказала у заявці при укладенні кредитного договору, грошові кошти в сумі 10 700,00 грн.

28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» (далі ТОВ «Таліон Плюс») уклали договір факторингу № 28/1118-01, а у подальшому додаткові угоди до вказаного договору факторингу, у тому числі щодо продовження терміну його дії. Відповідно до реєстру прав вимоги № 233 від 13.06.2023 до вказаного вище договору факторингу від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право вимоги до відповідача.

27.05.2024 ТОВ «Таліон Плюс» відступило право вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», уклавши з ним договір факторингу № 27/0524-01. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 12 від 27.05.2024 до вказаного вище договору факторингу від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача.

29.05.2025 ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» уклали договір факторингу № 29/05/25-Е, за яким позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за вказаним вище договором в сумі 54 753,21 грн.

Відповідач з вимогами позовної заяви не погодилася, виклавши мотиви незгоди у відзиві на позовну заяву, який 04.08.2025 поданий її представником - адвокатом Шелудько О.О. та згідно якого остання просить відмовити у задоволенні позову, покликаючись на відсутність належних доказів розміру заборгованості, а також доказів того, що позивач є законним правонаступником стягувача за кредитним договором.

Представник зауважила на тому, що розрахунок заборгованості, на який посилається позивач, не є первинним документом, що підтверджує отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані банком в позовній заяві, а отже не є належним доказом існування боргу. На переконання представника, розрахунок є виключно внутрішнім документом банку, підготовленим його працівниками, та відображає односторонню арифметичну калькуляцію позивача і не є правовою підставою для стягнення відповідних сум та не може слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог позивача до відповідача.

Щодо відступлення права грошової вимоги, то представник зауважує на тому, що надані позивачем витяги з реєстрів боржників до договорів факторингу, не можна вважати належними доказами на підтвердження факту переходу права вимоги, зважаючи на те, що у них зазначені лише номер і дата кредитного договору, прізвище позичальника та сума боргу, але не вказано, станом на яку дату нараховано заборгованість, залишок заборгованості на початок та кінець кожного періоду, всі суми коштів, що сплачені відповідачем в рахунок погашення заборгованості, напрямки та підстави їх нарахування та відсутні відомості про те, що матеріали кредитної справи (з даними про погашення кредиту та інше) передавались новому кредитору, як це передбачено ч. 1 ст. 517 ЦК України.

Також у матеріалах справи відсутнє повідомлення про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором та будь-яке підтвердження про направлення відповідачу такого повідомлення за договорами факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, № 27/0524-01 від 27.05.2024 та № 29/05/25-Е від 29.05.2025.

Окремо представник у відзиві звертає увагу на те, що на момент укладення договору факторингу в 2018 році ще не виникло зобов`язання між первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та боржником ОСОБА_1 , тобто у первісного кредитора не виникло право вимоги за зобов`язанням, яке він міг би передати ТОВ «Таліон Плюс» на підставі договору факторингу від 28.11.2018.

09.09.2025 від представника позивача надійшли додаткові пояснення, у яких останній підтримав заявлені вимоги та звернув увагу суду на те, що розрахунки заборгованості, надані первісними кредиторами та позивачем в сукупності з платіжними дорученнями про перерахування коштів є беззаперечними доказами факту заборгованості відповідача, а здійснення нею 10.04.2023 платежу на погашення тіла кредиту та нарахованих відсотків, передбачених кредитним договором, підтверджує не лише факт існування заборгованості, а й згоду ОСОБА_1 з умовами укладеного договору. Окремо у поданих поясненнях представник навів додаткові аргументи що стосуються переходу права вимоги за кредитним договором до позивача.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, розгляд справи просив провести за його відсутності, про що зазначив у позовній заяві.

Відповідач та її представник у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суду не повідомили, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи.

У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

Процесуальні дії у справі

04 липня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази на підставі яких встановлені відповідні обставини, та зміст спірних правовідносин

Між сторонами виникли зобов`язальні правовідносини на підставі кредитного договору, які регулюються нормами Цивільного кодексу України (далі ЦК України).

Відповідно до договору № 782671821 від 13.03.2023 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 в електронній формі був укладений договір кредитної лінії (далі - Договір), відповідно до умов якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зобов`язалося надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 10 700,00 грн, на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування таким відповідно до умов договору (п. 2.1 Договору).

Згідно п. 2.3 Договору кредитодавець надає перший транш за договором в сумі 10 700,00 грн одразу після укладення договору, орієнтовна дата повернення якого 12.04.2023.

Відповідно до п. 2.4 Договору другий та решта траншів з договором надаються позичальнику протягом Дисконтного періоду кредитування на умовах передбачених цим Договором.

Відповідно до п. 2.5. Договору загальна сума Кредиту за цим Договором складається з сум Кредиту за всіма наданими Траншами, що отримані Позичальником протягом всього строку дії Договору.

Відповідно до п.п. 7.2 Договору основна сума Кредиту має бути повернена позичальником не пізніше ніж протягом 5 (п`яти) календарних днів після настання однієї з наступних обставин: закінчення строку дії Договору в порядку, передбаченому п. 11.1 Договору; дострокового припинення дії Договору, в порядку передбаченому п. 9.1.1.2. або п. 9.1.1.7., або п. 9.2.1.5 Договору.

Відповідно до п.п. 8.1, 8.2 Договору за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати Кредитодавцю проценти за користування Кредитом. Інших витрат Позичальника, крім процентів за належне користування Кредитом, Договором не передбачено. Процентні ставки за Договором є фіксованими і не підлягають зміні Кредитодавцем в односторонньому порядку в сторону погіршення для Позичальника.

У п. 8.3.1 Договору сторони обумовили, що за період від дати видачі Кредиту до 12.04.2023 (включно) проценти нараховуються за процентною ставкою 361,35 відсотків пічних, що на день укладення Договору становить 0,99 відсотків від суми Кредиту за кожен день користування ним (Дисконтна процентна ставка).

Відповідно до п. 14.1 Договору невід`ємною частиною цього Договору є Правила та Паспорт споживчого кредиту, що надано позичальнику до укладення Договору. Уклавши цей Договір, Позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на Сайті Кредитодавця: www.moneyveo.ua, які наявні в матеріалах справи.

Відповідно до п. 14.2 Договору сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між Позичальником та Кредитодавцем з приводу укладення цього Договору в якості підписів Сторін використовується електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис.

Договір № 782671821 підписаний позичальником ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором MNV5Т37W.

Додатком до вказаного вище Договору є паспорт споживчого кредитування продукту «СМАРТ», який містить інформацію щодо основних умов кредитування, орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядку повернення кредиту.

Укладення договору також підтверджується довідкою щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», з якої вбачається, що 13.03.2023 о 04:08:33 одноразовий ідентифікатор MNV5Т37W відправлений позичальнику ОСОБА_1 на її мобільний номер телефону НОМЕР_1 , 13.03.2023 о 04:08:58 ідентифікатор введено позичальником/відправлено Товариству, 13.03.2023 о 04:09:04 грошові кошти перераховані позичальнику ОСОБА_1 .

У заявці на отримання грошових коштів в кредит від 13.03.2023 зазначено персональні дані позичальника ОСОБА_1 та загальну інформацію про номер договору, дату його укладення, суму кредиту, строк кредитування та номер карти, на яку має бути перерахована сума кредиту: 4441-11ХХ-ХХХХ-2700, який також відображений у п. 5.1.1. Договору, де сторони обумовили порядок надання кредиту.

ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» свої зобов`язання за договором кредиту виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 10 700,00 грн шляхом перерахування на банківську картку позичальника № НОМЕР_2 , що підтверджується платіжним дорученням від 13.03.2023, де призначення платежу зазначено «переказ коштів згідно договору № 782671821 від 13.03.2023, ОСОБА_1 , код , для зарахування на платіжну карту № НОМЕР_2 , безготівкове зарахування Moneyveo SFD Visa Transfer», довідкою ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» від 23.05.2025.

З повідомлення АТ «КБ «Універсал Банк» від 26.07.2025, виписки по картці убачається, що на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_3 , на яку 13.03.2023 зараховано переказ 10 700,00 грн.

Відповідач же ОСОБА_1 в порушення умов кредитного договору належним чином не виконувала взяті на себе зобов`язання, а саме не вносила платежі на погашення кредиту, не сплачувала нараховані проценти за користування кредитом, у зв`язку із чим утворилася заборгованість, яка станом на 13.06.2023 становила 27 333,83 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога».

28.11.2018 між ТОВ «Таліон Плюс» (фактор) та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (клієнт) укладено договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах права вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.

Право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог по формі встановленій у відповідному додатку. Підписанням реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі за відповідним реєстром права вимоги (п. 4.1).

28.11.2019 до вказаного договору факторингу було внесено зміни додатковою угодою № 19, згідно якої строк дії договору продовжено до 31.12.2020. При цьому інші умови договору залишилися без змін.

31.12.2020 укладено додаткову угоду № 26 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, що продовжила строк договору до 31.12.2021. В даній додатковій угоді договір факторингу викладено у новій редакції, проте його дата укладення залишена як 28.11.2018.

31.12.2021 року сторони договору уклали додаткову угоду № 27, яка продовжила строк дії договору до 31.12.2022 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін.

31.12.2022 сторони договору уклали додаткову угоду № 31, яка продовжила строк дії договору до 31.12.2023. При цьому інші умови договору залишилися без змін.

31.12.2023 сторони договору уклали додаткову угоду № 32, яка продовжила строк дії договору до 31.12.2024.

Договором факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 встановлено, що предметом відступлення за ним є в тому числі вимоги, які виникнуть у клієнта в майбутньому.

Пунктом 1.2. Договору визначено, що Перелік Кредитних договорів наводиться у відповідних Додатках до Договору, а саме Реєстрах прав вимоги.

В той же час, відповідно до п. 1.5. Договору факторингу встановлено, що Реєстр прав вимоги означає перелік Прав вимоги до Боржників, що відступається за Договором. Форма вказаного Реєстру наведена в Додатку №1 до Договору.

Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 233 від 13.06.2023 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 782671821 від 13.03.2023 в сумі 27 652,66 грн.

27.05.2024 між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» (фактор) та ТОВ «Таліон Плюс» (клієнт) укладено договір факторингу № 27/0524-01, за умовами якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.

В реєстрі прав вимоги № 1 від 27.05.2024, який підписаного між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», вказано, що до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за вищевказаним кредитним договором, заборгованість в розмірі 54 753,21 грн.

Вказане також підтверджується розрахунком заборгованості ТОВ «Таліон Плюс», згідно якої заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 782671821 від 13.03.2023 станом на 27.05.24 становить 54 753,21 грн, з яких 10 699,04 грн прострочена заборгованість за сумою кредиту, 44 054,17 грн прострочена заборгованість за процентами.

29.05.2025 між ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 29/05/25-Е, відповідно до умов якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно з додатком № 1 та є невід`ємною частиною договору.

Перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акта прийому-передачі реєстру боржників згідно з додатком № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників - підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору (п. 1.2 Договору).

В додатку № 1 до вказаного договору факторингу «Реєстр боржників» від 29.05.2025 зазначено, що ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» відступила ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» право вимоги, в т.ч. до ОСОБА_1 за кредитним договором № 782671821 від 13.03.2023, загальна заборгованість 54 753,21 грн.

З виписки з особового рахунку за кредитним договором № 782671821 від 13.03.2023 слідує, що 13.03.2023 боржнику, яким є ОСОБА_1 , надано кредит згідно кредитного договору № 782671821 від 13.03.2023, заборгованість перед ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» станом на 05.06.2025 становить 54 753,21 грн, з яких 10 699,04 грн прострочена заборгованість за сумою кредиту, 44 054,17 грн прострочена заборгованість за процентами.

Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права

Стосовно правонаступництва за борговими зобов`язаннями.

Згідно з статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Пунктом 1 розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 06.02.2014 року № 352 «Про віднесення операцій з фінансовими активами до фінансових послуг та внесення змін до розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 03.04.2009 року №231» до фінансової послуги факторингу віднесено сукупність таких операцій з фінансовими активами (крім цінних паперів та похідних цінних паперів): фінансування клієнтів - суб`єктів господарювання, які уклали договір, з якого випливає право грошової вимоги; набуття відступленого права грошової вимоги, у тому числі, права вимоги, яке виникне в майбутньому, до боржників за договором, на якому базується таке відступлення; отримання плати за користування грошовими коштами, наданими у розпорядження клієнта, у тому числі, шляхом дисконтування суми боргу, розподілу відсотків, винагороди, якщо інший спосіб оплати не передбачено договором, на якому базується відступлення.

Згідно зі ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події.

Згідно правової позиції, викладеної Верховним Судом України у постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15 боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредиторові, неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.

З огляду на те, що укладений між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» договір факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року було пролонговано на підставі додаткових угод до нього № 19, 26, 27, 31, 32 до 31.12.2024, то на день укладення кредитного договору він був чинний і така обставина не може спонукати до висновку про недійсність передачі прав вимоги.

Наявні в матеріалах справи договори факторингу із витягами з реєстрів прав вимог підтверджують належне набуття позивачем права вимоги за укладеним з відповідачем кредитним договором і сумнівів щодо цього не викликають, з огляду на що аргументи представника відповідача щодо відсутності доказів того, що позивач є законним правонаступником стягувача за кредитним договором суд відхиляє.

Стосовно стягнення заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до частин першої, третьої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно з статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (стаття 1046 ЦК).

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (ч. 1 ст. 1048 ЦК).

Згідно з частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором.

Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики кредитор має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Враховуючи положення частини першої статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Також, відповідно до частин першої та другої статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

Суд установив, що між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено договір № 782671821 від 13.03.2023 в електронній формі, який підписаний за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем).

Відповідно до умов договору ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» надало відповідачу кошти в сумі 10 700,00 грн, а відповідач зобов`язалася повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитними коштами в порядку, визначеному договором.

13.03.2023 року кредитні кошти були перераховані відповідачу.

Отже, факт отримання відповідачем коштів у ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» суд вважає доведеним.

У подальшому позивач набув права грошової вимоги до боржника ОСОБА_1 за договором № 782671821 від 13.03.2023, укладеним між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 .

У підписаному відповідачем договорі № 782671821 від 13.03.2023 визначена сума кредиту, проценти за користування кредитними коштами, строк повернення коштів, а отже між сторонами було досягнуто згоди щодо істотних умов кредитного договору, такий правочин, згідно з вимогами статті 204 ЦК України, створює презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим договір, згідно зі статтею 629ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів статті 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору.

Відповідно до виписки з особового рахунку за кредитним договором № 782671821 від 13.03.2023 заборгованість за договором не погашена та становить: 54 753,21 грн, з яких 10 699,04 грн прострочена заборгованість за сумою кредиту, 44 054,17 грн прострочена заборгованість за процентами.

Враховуючи, що кошти фактично отримані відповідачем та в добровільному порядку кредитору не повернуті, позивач має право вимагати виконання договору в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, а відтак, позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати відповідачем обов`язку з повернення коштів.

Таким чином, суд приходить висновку про наявність правових підстав для стягнення в судовому порядку суми заборгованості за основним зобов`язанням в розмірі 10 699,04 грн.

Водночас, суд не може погодитися із визначеною позивачем сумою заборгованості за нарахованими процентами з огляду на наступне.

Відповідно до умов кредитного договору первісний кредитор надав відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти в сумі 10 700,00 грн.

За змістом п. 3.1. Договору позичальнику надається Дисконтний період кредитування, протягом якого позичальник може збільшувати суму Кредиту (отримати черговий транш) в межах Кредитного ліміту, шляхом ініціювання такої операції в Особистому кабінеті, а також частково повернути суму Кредиту. На момент укладення цього Договору строк Дисконтного періоду користування складає 30 днів від дати отримання Позичальником першого Траншу. Загальний строк Дисконтного періоду користування кредитом вираховується в порядку передбаченому п. 3.2. Договору. У випадку надання першого Траншу не в день укладення договору строк дії кредитної лінії та строк Дисконтного періоду автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення договору по відношенню до дати надання першого Траншу за Договором.

Відповідно до п. 3.2. Договору, сторони погодили, що встановлений в п. 3.1. Договору строк Дисконтного періоду може бути продовжено Позичальником шляхом здійснення протягом Дисконтного та Пільгового періодів оплати всіх фактично нарахованих процентів за умови, якщо Позичальником в Особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів Кредитодавця активовано функцію продовження строку Дисконтного періоду. Кількість продовжень дисконтного періоду на умовах, описаних в цьому пункті, не обмежена. На умовах цього пункту договору строк продовження дисконтного періоду кожен раз розраховується за наступною формулою:

Z = 30 - (Х - Y), де:

Z - кількість днів, на які продовжується Дисконтний період;

X - поточна дата (день місяця) закінчення Дисконтного періоду з врахуванням всіх попередніх продовжень Дисконтного періоду;

Y - дата ініціації (день місяця) продовження Дисконтного періоду (зарахування платежу на рахунок Кредитодавця).

При цьому Сторони узгоджують, що у випадку, якщо Y > X, то кількість днів, на які продовжується дисконтний період, дорівнює 30 днів.

Для здійснення першої Пролонгації Дисконтного періоду за цим договором, Позичальнику необхідно сплатити всі нараховані за перші 30 днів Дисконтного періоду проценти у розмірі 3 177 грн 90 коп. Про суму нарахованих процентів, що Позичальнику необхідно сплатити для оформлення другої і наступних пролонгацій Позичальник інформується через Особистий кабінет (п. 3.3. Договору).

Рекомендована (не обов`язкова) дата дострокового повного повернення всієї суми кредиту за всіма наданими траншами є дата закінчення Дисконтного періоду кредитування - 12.04.2023, а саме протягом 30 днів від дати отримання першого Траншу Позичальником (п. 7.1. Договору).

Відповідно до п. 7.3.1. Договору протягом дисконтного періоду кредитування позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю проценти не пізніше останнього дня дисконтного періоду кредитування. У разі продовження позичальником дисконтного періоду кредитування, позичальник кожен раз сплачує всі нараховані проценти не пізніше нової дати закінчення дисконтного періоду кредитування, вирахуваної відповідно до правил цього договору.

За змістом п. 8.8. кредитного договору, орієнтовна загальна вартість кредиту складе 13 877,90 грн та буде включати в себе загальні витрати за кредитом у вигляді процентів за користування кредитом в розмірі 3 177,90 грн та суми кредиту в розмірі 10 700, 00 грн.

Суд зважає на висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 05 квітня 2023 року в справі № 910/4518/16, згідно з якими надання кредитору можливості одночасного стягнення як процентів за користування кредитом, так і процентів як міри відповідальності, може призводити до незацікавленості кредитора як у вчиненні активних дій щодо повернення боргу, так і у якнайшвидшому виконанні боржником зобов`язань за кредитним договором, оскільки після спливу строку кредитування грошове зобов`язання боржника перед кредитором зростає навіть швидше, ніж зростало протягом строку кредитування. Тобто, фактично кредитор продовжує строк кредитування на власний розсуд на ще вигідніших для себе умовах, маючи при цьому можливість в будь-який момент вчинити дії, спрямовані на стягнення боргу з боржника. Отже, можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за "користування кредитом"). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав).

Відповідно до ч. 8 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача.

Тому при стягненні заявленої позивачем заборгованості не підлягають врахуванню завуальовані, неоднозначні умови, які дозволили кредитодавцю нарахувати непропорційно великі суми грошових коштів за користування кредитом, поза чітко вказаного строку кредитування.

Крім того, суд звертає увагу на правові позиції, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Такий правовий висновок було підтверджено і у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 квітня 2023 року у справі № 910/4518/16.

Отже, враховуючи узгоджені сторонами строки кредитування, а також враховуючи відсутність належних та допустимих доказів щодо пролонгації строку дії кредитного договору, суд вважає, що у відповідача виникло зобов`язання зі сплати процентів за кредитним договором у розмірі, що розрахований за процентною ставкою за кожен день користування кредитом протягом строку кредитування, та яке згідно з пп. 8.8 Договору складає 3 177,90 грн.

Із наданих позивачем розрахунків заборгованості вбачається, що відповідачем 10.04.2023 було сплачено ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (первісному кредитору) 2 966,04 грн, які зараховано в рахунок погашення заборгованості по процентах, а тому до стягнення підлягає заборгованість зі сплати процентів у сумі 211,86 грн (3 177,90 2 966,04).

За наведеного, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та до стягнення з відповідача підлягає заборгованість в загальному розмірі 10 910,90 грн.

Що стосується запереченнь сторони відповідача, які викладені у відзиві, то такі судом відхиляються, оскільки спростовується наведеними вище доказами.

Розподіл судових витрат

Враховуючи часткове задоволення позову, відповідно до ст. 137, ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути: витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме 19,93 % від 2422,40 грн, що становить 482,78 грн (2 422,40 х 19,93 %); витрати на правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог (згідно договору про надання правничої допомоги № 29/05/25-01 від 29.05.2025 року та додаткової угоди № 7 від 30.05.2025 до вказаного договору, акту прийому-передачі наданих послуг від 05.06.2023), які становлять 1395,10 грн (7000 х 19,93 %).

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частков

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» заборгованість за кредитним договором № 782671821 від 13.03.2023 в розмірі 10 910 гривень 90 копійок, судовий збір у розмірі 482 гривні 78 копійок, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1395 гривень 10 копійок, всього 12 788 (дванадцять тисяч сімсот вісімдесят вісім) гривень 78 копійок.

У задоволенні іншої частини позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

-позивач Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс», місцезнаходження: 02090, м. Київ, Харківське шосе, 19, офіс 2005, ;

-відповідач ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Повне судове рішення складено 30 вересня 2025 року.

Суддя Ю.В. Оленич