справа № 462/7155/25
УХВАЛА

22 вересня 2025 року м.Львів

Суддя Залізничного районного суду м. Львова Колодяжний С.Ю., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ТАС» про відшкодування шкоди,

встановив:

ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , через систему «Електронний суд» 17.09.2025 року звернулася в Залізничний районний суд м.Львова із позовною заявою, в якій просить стягнути з ПАТ «СК «ТАС» на користь ОСОБА_1 , яка також діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , 288000 грн. страхового відшкодування, пов`язаної з втратою годувальника для малолітньої дитини; 21333,33 грн. моральної шкоди, 27252 грн. судових витрат пов`язаних з оплатою послуг з надання професійної правничої допомоги; стягнути з ПАТ «СК «ТАС» на користь ОСОБА_3 10666,67 грн. відшкодування моральної шкоди, 6056 грн. судових витрат пов`язаних з оплатою послуг з надання професійної правничої допомоги.

При вирішенні питання щодо відкриття провадження у справі суддя враховує наступне.

Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи. Право на розгляд справи означає право особи звернутися до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. При цьому, особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя. Перешкоди у доступі до правосуддя можуть виникати як через особливості внутрішнього процесуального законодавства, так і через передбачені матеріальним правом обмеження.

При цьому суд враховує практику ЄСПЛ, відповідно до якої право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (§ 59 рішення ЄСПЛ у справі «De Geouffre de la Pradelle v. France» від 16.12.1992, заява № 12964/87). Разом із цим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення ЄСПЛ у справі «De Geouffre de la Pradelle v. France» від 16 грудня 1992 року, заява №12964/87).

Отже, ЄСПЛ у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків.

Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. Європейський суд з прав людини зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення від 21.10.2010 року у справі «Дія 97» проти України», заява № 19164/04).

Так, відповідно до ч.1 ст.184 ЦПК України позов пред`являється шляхом подання позовної заяви до суду.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

Дотримання вимог ст.175, 177 ЦПК України при пред`явленні позову в суд є імперативним правилом, в тому числі і для суду.

Перевіривши матеріали позовної заяви, суддею встановлено, що вона не відповідає вимогам, встановленим ст.175 ЦПК України з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно положень ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.1 ст.175 УПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

При цьому, позовна заява повинна містити, зокрема, повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету (п.2 ч.3 ст.175 ЦПК України); зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні (п.4 ч.3 ст.175 ЦПК України).

Як вбачається із позовної заяви, в такій позивачами зазначено ОСОБА_3 , та ОСОБА_1 , яка також діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2 .

В прохальній частині позовної заяви позивачі просять, зокрема, стягнути з ПАТ «СК «ТАС» на користь ОСОБА_1 , яка також діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , 288000 грн. страхового відшкодування, пов`язаної з втратою годувальника для малолітньої дитини; 21333,33 грн. моральної шкоди, 27252 грн. судових витрат пов`язаних з оплатою послуг з надання професійної правничої допомоги.

Також, в позовній заяві зазначено, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є особами, які мають право на отримання страхового відшкодування моральної шкоди у зв`язку із смертю ОСОБА_4 .

Таким чином, за змістом позову ОСОБА_3 є позивачем із відповідними позовними вимогами.

Проте, зі змісту позовних вимог в цілому є незрозумілим хто є позивачами у даному позові, - ОСОБА_1 і ОСОБА_2 чи лише ОСОБА_2 і відповідно чи обоє заявляють вимоги чи тільки ОСОБА_2 , а ОСОБА_1 діє тільки як законний представник малолітньої доньки, оскільки в позові викладено вимоги про стягнення 288000 грн. страхового відшкодування, пов`язаної з втратою годувальника для малолітньої дитини, при цьому в позовній заяві ОСОБА_2 не зазначена як позивач.

Таким чином, позивачам слід уточнити, шляхом подання нової редакції позовної заяви, чи ОСОБА_2 є позивачем у даному позові та, відповідно, зміст позовних вимог ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Крім цього, в порушення вимог п.2 ч.3 ст.175 КК України позивачем в позовній заяві не зазначено відомості про наявність або відсутність електронного кабінету у сторін.

Відповідно до ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п?яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху та надає строк для усунення недоліків.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що позовна заява не відповідає вимогам ст.175 ЦПК України, то таку слід залишити без руху і надати позивачу строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали, для усунення вказаних недоліків позовної заяви.

Керуючись ст.175, 177, 185, 259-261 ЦПК України,

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ТАС» про відшкодування шкоди залишити без руху.

Позивачі мають право протягом строку, який не перевищує десяти днів з дня вручення їм ухвали, усунути недоліки позовної заяви. Якщо позивач усуне зазначені недоліки позовної заяви у визначений ухвалою строк, вона вважається поданою в день первісного її подання до суду, в противному випадку - вважатиметься неподаною і буде повернута позивачам.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя (підпис)

Згідно з оригіналом.

Суддя: С.Ю. Колодяжний