Єдиний унікальний номер 725/5878/25
Номер провадження 2/725/1913/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.09.2025

Чернівецький районний суд міста Чернівців

в складі:

головуючого судді Скуляк І. А.

при секретарі Ботнар Т.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом.

Посилався на те, що 21 листопада 2012 року між ними був укладений шлюб.

Під час шлюбу у них народилась дитина донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Посилається на те, що спільне життя між ними не склалось, шлюбні відносин припинені, сторони проживають окремо.

Вказує, що дитина проживає разом із батьком, мати проживає окремо.

Вважає, що їхній шлюб виявився невдалим, у них різні погляди на життя. Втрачено почуття любові один до одного, сім`я розпалась остаточно, примирення між ними неможливе, спільного господарства сторони не ведуть, а тому вони дійшли спільної згоди, щодо розірвання їхнього шлюбу, на даний момент між ними не існує спору про місце проживання та виховання спільної дитини, майнових спорів на даний момент між ними також немає.

Дитина після припинення спільного проживання, проживає з батьком. Проживання з батьком відповідає інтересам дитини. Батько повністю фінансово утримує дитину, піклується про них.

У зв`язку з наведеним, просив розірвати шлюб між ними та встановити факт, що батько ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 самостійно виховує та утримує неповнолітню дитину доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , без участі матері ОСОБА_2 .

В судове засідання сторони не з`явились.

Від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності, заявлені вимоги підтримав та просив заяву задовольнити.

Від відповідачки надійшла заява про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги визнала та не заперечувала щодо їх задоволення.

Враховуючи те, що в судове засідання не з`явились всі особи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, приймає визнання позову відповідачкою, оскільки це не суперечить Закону, а також правам та інтересам сторін.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 21 листопада 2012 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сторожинецького районного управління юстиції Чернівецької області, актовий запис № 144. (а/с 5).

Під час даного шлюбу у сторін народилась дитина донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . (а/с 8).

У постанові від 22 грудня 2021 року у справі №339/143/20 Верховний Суд визначив, що за загальним правилом за відсутності спору, щодо того, з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини разом із матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. У разі наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами відсутній спір щодо місця проживання та порядку утримання їх спільної дитини. (а/с 13-14).

Згідно ч. 2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

За таких обставин, судом встановлено, що розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхньої дитини.

Щодо вимоги про встановлення факту, що має юридичне значення суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно із частиною восьмою статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Встановлення факту самостійного виховання та утримання неповнолітньої дитини необхідно для соціального забезпечення життєдіяльності позивача та його дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Між сторонами відсутній спір щодо місця проживання та виховання їх спільної дитини.

Малолітня дитина ОСОБА_3 проживає разом із своїм батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . /а.с. 9-10/.

Мати дитини ОСОБА_2 проживає окремо від дитини, за адресою: АДРЕСА_2 . (а/с 11).

Згідно витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості», ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 станом на 11.09.2025 року незнятої чи непогашеної судимості не має, до кримінальної відповідальності не притягується, в розшуку не перебуває. (а/с 34).

Згідно характеристики учениці 4-Б класу Кам`янського ліцею ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , батько, ОСОБА_1 , приділяє належну увагу її вихованню, бере активну участь у шкільному житті дитини, систематично відвідує батьківські збори, позакласні та позашкільні заходи. /а.с. 12/.

ОСОБА_1 офіційно працює та має стабільний фінансовий дохід. /а.с. 36/.

Згідно довідки ФОП ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , 2015 року народження дійсно відвідує танцювальний гурток згідно графіку тренувань, бере участь у змаганнях у супроводі батька, який активно приймає участь у розвитку своєї дитини. Оплата за тренування та участь у змаганнях надходить від батька вчасно та без затримок. /а.с. 35/.

Згідно письмових пояснень неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , остання проживає з татом вже майже рік. Їй з ним добре, він про неї піклується, вони разом роблять уроки, він допомагає їй, готує їжу, купує все необхідне. Вона почувається з ним в безпеці. Їй добре з ним і вона хоче й надалі проживати разом з татом. /а.с. 45/.

Крім того, факт одноособового утримання та виховання позивачем неповнолітньої дитини підтверджується також й письмовими поясненнями людей, близьких до їхнього оточення. /а.с. 15-21/.

У суду не має підстав сумніватись в достовірності письмових доказів, а тому суд вважає що позивачем доведений факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 самостійно виховує та утримує неповнолітню дитину доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

За таких обставин, зважаючи на наявність договору щодо узгодженого сторонами місця проживання та порядку утримання їх спільної дитини, згоди самої матері дитини (а.с. 39) та самої дитини /а.с. 45/, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, в частині розірвання шлюбу та встановлення факту, що батько ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 самостійно виховує та утримує неповнолітню дитину доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Щодо інших позовних вимог, то суд вважає, що в їх задоволенні слід відмовити, оскільки позивачем на надану суду жодних належних доказів на підтвердження даних вимог.

Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню витрати по зверненню до суду в розмірі 1211,20 грн.

Керуючись ст.ст. 109, 112,113, 114, 161 СК України, ст.ст. 174, 293, 294 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ), який зареєстрований 21 листопада 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сторожинецького районного управління юстиції Чернівецької області, актовий запис № 144.

Встановити факт, що батько ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 самостійно виховує та утримує неповнолітню дитину доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 1211,20 грн.

Рішення суду може бути оскаржено учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки в апеляційному порядку повністю або частково протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Чернівецького апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Чернівецького районного

суду міста Чернівців Скуляк І. А.