Справа № 594/590/25
Провадження №2/594/448/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2025 року

Борщівський районний суд Тернопільської області

у складі: головуючого Чир П.В.

з участю секретаря Кушнір Т.І.

позивача ОСОБА_1

представника позивача Дейнюк М.П.

представника Скала-Подільської селищної радиСкорохода О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Борщеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на стороні позивача Скала-Подільська селищна рада, як орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав та збільшення розміру аліментів на утримання дитини -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом, в якому просить позбавити відповідача ОСОБА_2 батьківських прав щодо неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Збільшити розмір аліментів і стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання сина у розмірі 3000 грн щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня набрання рішенням законної сили. В обґрунтування позову посилається на те, що вона з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, в якому ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 , та який розірвано 16.07.2012. Ще до розірвання шлюбу, рішенням суду від 17.01.2012 з відповідача стягнуто аліменти на утримання сина в розмірі 300 грн щомісячно. Після розірвання шлюбу відповідач з власної волі припинив спілкуватись з сином та тривалий час не бере жодної участі у вихованні та утриманні сина. Вона не чинила перешкод відповідачу щодо участі у вихованні сина. Між відповідачем та сином повністю відсутнє будь-яке спілкування, останній впродовж тринадцяти років, не виконує своїх батьківських обов`язків, не бере жодної участі в житті сина, не піклується про нього, його фізичний, духовний та моральний розвиток, не забезпечує медичним доглядом і лікуванням, не забезпечує матеріально. Незважаючи, що відповідач самоусунувся від виховання дитини та утримання дитини, він не надавав дозвіл на виїзд сина за кордон, для відпочинку та участі в спортивним змаганнях, тим самим перешкоджаючи гармонійному розвитку дитини, його дозвіллю та спортивним досягненням.

Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 16.05.2025 відкрито провадження у справі за даним позовом та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження у підготовчому судовому засіданні.

Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 28.07.2025 закрито підготовче провадження у даній справі та призначено до судового розгляду.

Позивач ОСОБА_1 та її представник - адвокат Дейнюк М.П. в залі судового засідання позов підтримали та просять його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в зал судового засідання не прибув, був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи. Причини неявки суд не повідомив.

Представник Скала-Подільська селищна рада, як орган опіки та піклуванняв залі судового засідання вважає, що позов підлягає до задоволення.

Суд ухвалив провести заочний розгляд справи, та вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.

Суд, заслухавши пояснення позивача, його представника, свідків, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти.

Сторони перебували зареєстрованому шлюбі, який 16.07.2012 року рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області розірвано.

У шлюбі народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 , виданим Скала-Подільською селищною радою Борщівського району Тернопільської області 05.04.2011.

Рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області від 17.01.2012, стягнуто з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_4 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 в сумі 300 грн. щомісячно, починаючи з 14.12.2011 до досягнення ним повноліття.

Згідно довідки №226 від 21.03.2025 та Акта обстеження умов проживання №22 від 26 березня 2025, дитина ОСОБА_3 проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 в квартирі АДРЕСА_1 та перебуває на її повному утриманні. Мати приділяє достатньо уваги здоров`ю та всебічному розвитку дитини.

Дитина ОСОБА_3 зарахований в 2017 році до Скала-Подільської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів. Шкільним життям сина займається тільки мати. Батько ОСОБА_2 жодного разу не супроводжував дитину ні у дошкільний заклад, ані до школи, не приймав участі у батьківських зборах, контакту з дошкільним закладом Ясла-садок №2 «Теремок» та в подальшому зі школою та класним керівником не підтримував, що стверджується довідками №13-01/14 від 26.03.2025, виданої Скала-Подільським ДНЗ Ясла-садок №2 «Теремок»; №01-49/17 від 20.03.2025, виданої Скала-Подільською загальноосвітньою школою І-ІІ ступенів.

Згідно довідки №10 від 27.03.2025, виданої сімейним лікарем, ОСОБА_3 з 2019 року заходиться під наглядом лікувального закладу. Дитина завжди з`являється у супроводі матері. Батько контакту з медичним закладом не підтримує, станом здоров`я дитини не цікавиться.

В судовому засіданні було допитано свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які підтвердили той факт, що дитина ОСОБА_3 проживає з матір`ю, яка повністю його утримує та виховує. Батько дитини не цікавиться його життям, не спілкується, матеріально не допомагає, не бере участі у вихованні сина, повністю самоусунувся від виконання батьківських обов`язків та нехтує ними.

Орган опіки та піклування Скала-Подільської селищної ради у висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_7 , вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , відносно його сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках і, відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ст.150 СК України батьки зобов`язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину.

За приписами п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до абз.2 п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»: ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Згідно ч.3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до статей 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ (далі - Конвенція про права дитини) держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV рішення є обов`язковим для виконання Україною відповідно до статті 46 Конвенції.

Так, у рішенні в справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року ЄСПЛ наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54).

Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки; факт заперечення відповідача проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (пункт 58). Сімейним кодексом України у статті 7 визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Також, Європейський Суд у своїй прецедентній практиці виробив дві умови, які необхідно враховувати при визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (пункт 100 згадуваного вище рішення у справі «Мамчур проти України»).

Таким чином, оцінка найкращих інтересів дитини повинна здійснюватися з врахування усіх вищенаведених елементів з оцінкою значимості кожного з них в порівнянні з іншими.

Із досліджених у справі доказів суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_2 без поважних причин, свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, не виявляє щодо дитини ОСОБА_3 батьківського піклування, не турбується про фізичний і духовний розвиток дитини, не виявляє інтересу до забезпечення дитині необхідного матеріального забезпечення, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, не створює умов для отримання освіти.

На підставі викладеного, керуючись принципом якнайкращого забезпечення інтересів дитини, закріпленим у Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, суд приходить до висновку про доведеність невиконання відповідачем батьківських обов`язків, умисність таких дій та свідоме нехтування ними, безвідповідальне ставлення до їх виконання, відтак, застосування до нього крайнього заходу у вигляді позбавлення батьківських прав відносно дитини забезпечить захист інтересів дитини, а наявні мотиви для позбавлення батьківських прав в даному випадку є доречними і достатніми з урахуванням обсягу наявних доказів.

За таких обставин, суд вважає, що відповідача ОСОБА_2 слід позбавити батьківських прав стосовно дитини ОСОБА_3 і це буде відповідати інтересам дитини

Поряд з тим, суд вважає за необхідне роз`яснити ОСОБА_2 положення статті 169 Сімейного кодексу України про те, що він має право на звернення до суду із позовом про поновлення батьківських прав після усунення умов, які стали підставою для позбавлення його батьківських прав.

Таким чином, позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 29.09.2021 у справі № 459/3411/17.

Окрім того, слід зазначити, що відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

Суд під час вирішення позовної вимоги про збільшення розміру аліментів виходить з наступного.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 2 статтею 166 СК України передбачено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Згідно із ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно з статтями 183, 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Стягнення аліментів на дитину є одним із способів захисту її інтересів, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Виходячи з наведеного, враховуючи якнайкраще забезпечення інтересів неповнолітньої дитини ОСОБА_3 який проживає з позивачкою, суд вважає за можливе збільшити розмір аліментів.

Відповідач ОСОБА_2 не надав відзиву на позовну заву, однак суд враховує, що відповідач є працездатного віку, спроможним заробити кошти, а тому має об`єктивну можливість утримувати на належному рівні спільну з позивачкою дитину. Відтак суд доходить висновку про збільшення розміру аліментів, а тому з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 слід стягувати аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , в твердій грошовій сумі розмірі 3000 грн., але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, що з огляду на встановлені в судовому засіданні обставини буде відповідати вимогам закону та буде достатнім в деякій мірі для гармонійного розвитку дитини та захистить її права.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Вимогами ст.141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

На підставі ст.ст.164, 165,166, 180-183, 192 СК України, керуючись ст. ст.12, 13, 81, 141, 263, 265, 280-285 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця смт. Скала-Подільська Борщівського району Тернопільської області.

Стягувати із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 (три тисячі) грн, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання законної сили рішенням суду і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати на сплату судового збору в сумі 1211 грн 20 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 1211 грн 20 коп. судового збору.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відповідачем може бути подано заяву до Борщівського районного суду Тернопільської області про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано позивачем протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення після набрання ним законної сили направити органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.

Позивач:ОСОБА_1 , жителька АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 останнє зареєстроване місце проживання АДРЕСА_3 ,.

Третя особа: Скала-Подільська селищна рада, смт.Скала-Подільська, вул.І.Франка, 2 «Е» Чортківського району Тернопільської області, .

Повне рішення складено 25 вересня 2025 року.

Головуючий Чир П. В.