Справа № 185/4895/25
Провадження № 2/185/4789/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 вересня 2025 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Юдіної С.Г. за участю секретаря Мінарської О.А., розглянувши у підготовчому засіданні в м. Павлограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Вербківської сільської ради Павлоградського району про визначення місця проживання дитини, суд

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 в якому просила суд визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

У обґрунтування заявленого позову позивачка зазначила, що з 25.12.2012 до 26.04.2022 перебувала у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 після розірвання шлюбу дитина проживала разом із позивачкою. Відповідач 17.01.2025 забрав сина до себе додому та закрив його у своєму будинку не випускаючи до позивачки. За даним фактом позивачка зверталася з заявою про кримінальне правопорушення до Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області. Крім того, відповідач звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів. Наказом Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуті аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини всіх видів її заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно починаючи з 10.10.2024 та до досягнення дитиною повноліття. Оскільки відповідач забороняв позивачці бачити дитину вона зверталася до органу опіки та піклування Вербківської сільської ради. Рішенням органу опіки та піклування була визначена участь матері у вихованні дитини. Позивачка має власне житло в якому створені належні умови для проживання дитини, має регулярний дохід, самостійно сплачує комунальні послуги, забезпечує дитину всім необхідним. Натомість відповідач не має доходу та не має власного житла. Вважає, що необхідно визначити місце проживання дитини разом із нею.

Ухвалою суду від 12.05.2025 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Відповідачем було надано відзив на позов де він не погоджувався з позовом та просив відмовити у його задоволенні.

Крім того, відповідач звернувся до суду з зустрічним позовом де просив визначити місце проживання дитини разом із ним.

В подальшому ОСОБА_2 надав до суду заяву про залишення зустрічного позову без розгляду та визнав позов ОСОБА_1 , оскільки на даний час думка дитини щодо подальшого проживання змінилася, тому він вирішив не перешкоджати бажанню дитини.

Ухвалою суду від 01.09.2025 року зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Вербківської сільської ради Павлоградського району про визначення місця проживання дитини з батьком залишено без розгляду.

Суд вважає за можливе на підставіч. 2 ст. 247 ЦПК України ухвалити у справі рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін (їх представників) та без фіксування процесу технічними засобами.

Згідно ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Частиною 4 ст. 206 ЦПК України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів закріплено безпосередньо у Конституції України (ст. 55), Цивільному кодексі України (ст. 16), Цивільному процесуальному кодексу України (ст. 4).

Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Так, у судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 уклала шлюб з ОСОБА_5 25.09.1993, отримала прізвище після укладання шлюбу « ОСОБА_6 ».

26.11.2010 року шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 було розірвано.

25.12.2012 року укладено шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_2 . Після реєстрації шлюбу прізвище подружжя « ОСОБА_8 ».

В період шлюбу народилась дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26.04.2022 року шлюб між сторонами розірвано.

30.07.2022 року ОСОБА_9 та ОСОБА_10 уклали шлюб, прізвище дружини « ОСОБА_11 ».

На даний час сторони проживають окремо.

Позивач у позові зазначає про те, що дитина після розірвання шлюбу проживала з нею. Однак в січня 2025 року відповідач забрав сина до себе та не відпускав.

Судовим наказом Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.11.2024 стягнуті з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини всіх видів її заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно починаючи з 10.10.2024 та до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням виконавчого комітету Вербківської сільської ради від 30.01.2025 визначено участь у вихованні малолітнього ОСОБА_3 матір`ю ОСОБА_1 .

Згідно довідки виконавчого комітету Вербківської сільської ради ОСОБА_1 , зареєстрована в АДРЕСА_1 .

Зазначений будинок належить ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 11.08.2006 посвідченого нотаріусом Павлоградського районного нотаріального округу.(а.с. 23, 24)

За довідкою характеристикою Кочережківського старостинського округу ОСОБА_1 за місцем проживання характеризується з позитивної сторони, веде активний спосіб життя. Громадського порядку не порушує. Скарг від сусідів не надходило.

Згідно виробничої характеристики ВСП «Шахтоуправління Тернівське» ПрАТ ДТЕК «Павлогравугілля», ОСОБА_1 працює в ВСП ШУ «Тернівське» шахта «Західно-Донбаська», Блок - 3 ШП-2 з 30.11.2023 року на дільниці ШТ-2 в якості електрослюсаря підземного. Позитивно характеризується за місцем роботи.

Як вбачається з витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення до кримінальної відповідальності та наявності судомості» ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до кримінальної відповідальності не притягувалася, не знятої чи непогашеної судимості не має.

Згідно акту № 01 від 10.01.2025 працівниками виконавчого комітету Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області Кочережківського старостинського округу проведено опитування сусідів та обстеження домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 щодо проживання за вказаною адресою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та неповнолітнього сина ОСОБА_3 . В результаті обстеження та опитування встановлено, що ОСОБА_1 та її син ОСОБА_3 дійсно проживають за вказаною адресою.

В той же час відповідачем надано до суду акти № 13 від 13.06.2025 та № 12 від 09.06.2025 про те, що працівниками виконавчого комітету Вербківської сільської ради Павлоградського району Кочережківського старостинського округу проведено опитування сусідів та обстеження домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , якими встановлено що неповнолітній ОСОБА_3 проживає за вказаною адресою. В акті № 13 зазначено, що ОСОБА_3 проживає за вказаною адресою з дати народження з ІНФОРМАЦІЯ_3 по теперішній час.

Згідно довідки виконавчого комітету Вербківської сільської ради ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований в АДРЕСА_2 . За вказаною адресою також зареєстрований ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Вербківської сільської ради, затвердженого рішенням від 13.05.2025 № 102, орган опіки та піклування Вербківської сільської ради рекомендує визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 разом з матір`ю ОСОБА_1 врахувавши бажання малолітнього.

З наданого суду висновку вбачається, що дитина проживала як з батьком так і з матір`ю, обидва батьки приймали участь у вихованні та забезпеченні дитини, однак на даний час є бажання дитини проживати із матір`ю.

Як вбачається із заяви представника відповідача, батько вирішив не перешкоджати бажанню дитини проживати із матір`ю.

Правовідносини між сторонами випливають із норм Сімейного Кодексу України.

Зокрема, відповідно ч. 1, ч. 2 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Частиною 1 ст. 161 СК України передбачено, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України, при вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен керуватися максимальним забезпеченням інтересів дітей.

Згідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до принципу 6 Декларації про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучатися зі своєю матір`ю.

Відповідно до статей 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Пунктом 1 статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини).

Місце проживання дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою.

Згідно до ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Частиною 4 статті 19 СК України визначено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Як вбачається з висновку органу опіки та піклування Вербківської сільської ради Павлоградської міської ради Дніпропетровської області від 13.06.2025 року ОСОБА_1 створила належні умови для повноцінного проживання, навчання, розвитку та виховання дитини за адресою : АДРЕСА_1 .

Вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо, про те, з ким із них дитина залишається, суд, виходячи з рівності прав та обов`язків батька й матері щодо дитини, повинен ухвалити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітнього. При цьому суд ураховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дитини і турботу про неї, його вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дитини.

Враховуючи, що позивачка займається вихованням дитини, піклується про нього, має необхідні умови для проживання та нормального розвитку дитини, та приймаючи до уваги думку дитини суд вважає, що проживання сина з матір`ю, буде відповідати саме інтересам дитини, яка потребує постійного догляду та турботи й позитивно сприятиме її розвитку як психологічному, так і фізичному.

Крім цього, визначення місця проживання дитини разом із матір`ю, не позбавляє батька права на особисте спілкування з дитиною та прийняття участі у її вихованні.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 12, 13, 263, 264, 265, 273 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Вербківської сільської ради Павлоградського району про визначення місця проживання дитини задовольнити.

Визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 з матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривні 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги

Рішення знаходиться в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб - адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Учасники справи

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований : АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований: АДРЕСА_2 .

Третя особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Вербківської сільської ради Павлоградського району, , адреса: Дніпропетровська область, Павлоградський район, с. Вербки, вул. Центральна, 20.

Суддя С. Г. Юдіна