УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження у справі

22.09.2025 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду міста Житомира Біднина О.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про стягнення частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь компенсацію втрати частини доходів (пенсійних витрат) у зв`язку з порушенням строків їх виплати у розмірі 274 766,30 грн. В обґрунтування вимог вказано, що рішенням Житомирського окружного адміністративного суду у справі №240/41057/21 зобов`язано ГУ ПФУ в Житомирській області провести позивачу перерахунок та виплату пенсії з 01.12.2019 року. Позивач зазначає, що відповідач виконав рішення суду щодо нарахування пенсії, однак за вказаний період зросли ціни на споживчі товари та тарифи на послуги, що призвело до втрати частини грошових доходів тому він має право на їх компенсацію в порядку ст. 625 ЦК України. Позивач вказує, що неодноразово звертався до ГУ ПФУ в Житомирській області щодо виплати пенсії у зв`язку з порушенням строків їх виплати, відповідач повідомляв, що виплата різниці між попередньо обчисленим розміром пенсії на виконання рішення суду буде проводитися в порядку черговості після виділення коштів на виплату заборгованості.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі суддею встановлено наступне.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 07 квітня 2020 року у справі №910/4590/19 (провадження №12-189гс19), аналізуючи правову природу правовідносин, які виникають на підставі положень статті 625 Цивільного кодексу України дійшла до висновку про те, що зобов`язання зі сплати інфляційних втрат та 3% річних є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного зобов`язання і поділяє його долю. Відповідно й вимога про їх сплату є додатковою до основної вимоги (пункт 43 постанови), а поєднання цих вимог у одній справі не є обов`язковим.

Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», також передбачено проведення компенсаційних виплат відповідно до коефіцієнту проросту споживчих цін за порушення термінів виплати доходів громадян, передбачених цим законом. Правова природа такої відповідальності не відрізняється від правової природи відповідальності, яка виникає на підставі статті 625 Цивільного кодексу України в частині її акцесорного характеру та похідної правової природи спору.

Таким чином, враховуючи акцесорний характер визначених статтею 625 Цивільного кодексу України та Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» зобов`язань, спори про відшкодування передбачених ними грошових сум, з огляду на їх похідний характер від основного спору, підлягають розгляду за правилами тієї юрисдикції, за правилами якої підлягає розгляду основний спір.

Вказане також викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2023 року, справа № 420/2411/19.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Як вбачається з предмету позову та змісту позовних вимог, позивач просить стягнути з ГУ ПФУ в Житомирській області компенсацію втрати частини доходів (пенсійних витрат), у зв`язку з порушенням строків їх виплати на підставі рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 11.07.2022 року.

Враховуючи, що заявлені позовні вимоги є похідними від основного спору щодо перерахунку пенсійних виплат, який розглядався за правилами адміністративного судочинства, а тому даний позов не підсудний місцевому загальному суду та повинен розглядатися в порядку адміністративного судочинства, за правилами якого був розглянутий основний спір.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, зазначені обставини вказують на наявність підстав для відмови у відкритті провадження у справі.

У відповідності до ч. 5 ст. 186 ЦПК України суддя роз`яснює ОСОБА_1 , що розгляд справи за пред`явленими ним вимогами віднесено до юрисдикції Житомирського окружного адміністративного суду.

Керуючись ст. ст. 19, 186, 353 ЦПК України, ст. 19 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про стягнення частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому статтею 261 ЦПК України.

Суддя О.В. Біднина