Провадження №: 8/755/11/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" вересня 2025 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді Яровенко Н.О.

при секретарі Силкової Л.Є.

з участю сторін:

заявника ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу Дніпровського районного суду міста Києва від 24.06.2025 року у справі № 755/11567/25 за заявою ОСОБА_3 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_1 ,-

в с т а н о в и в:

Заявник звернувся до суду з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу Дніпровського районного суду міста Києва від 24.06.2025 року у справі № 755/11567/25 за заявою ОСОБА_3 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_1 посилаючись на те, що Звертаючись із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів заявник приховала від суду той факт, що син ОСОБА_4 проживав з батьком окремо від матері, а після того як батька мобілізували до лав ЗС ОСОБА_4 проживає з тіткою ( рідна сестра ОСОБА_1 ) та бабою, оскільки мати не доглядає за дитиною, син ОСОБА_4 не хоч жити з мамою, він її боїться, оскільки вона не однократно залишала його одного, або забували забрати з садочку, батько ОСОБА_1 у добровільному порядку на підставі аліментних зобов`язань, сплачує аліменти на утримання сина сестрі, він їй довіряє, сестра займається його вихованням, оздоровленням, навчанням, про що було заявлено до органів опіки. Зважаючи на той факт, що дитина перебуває на повному утримані батька, проживає окремо від матері, підстав стягувати аліменти на користь ОСОБА_1 відсутні. ОСОБА_1 подав позов про розірвання шлюбу, який перебуває на розгляді Дніпровського районному суду м. Києва. Отже, батько, ОСОБА_1 , добровільно виконує обов`язок з утримання сина, а тому через виданий судовий наказ змушений нести подвійні витрати, оскільки за судовим наказом на нього також покладений обов`язок по сплаті аліментів на сина. Оскільки оспорюваний судовий наказ видавався суддею одноособово, без виклику стягувача та боржника, як передбачено нормами ЦПК України, суд не знав про існування такої істотної обставини, як сплата аліментів на утримання сина який мешкає з тіткою, без участі матері посилаючись на ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України, просить судовий наказ від 21.06.2025 переглянути за нововиявленими обставинами та скасувати

Ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 12.08.2025 року відкрито провадження та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

В судовому засіданні заявник та його представник заяву підтримали та просять суд Скасувати судовий наказ № 755/11567/25, виданий Дніпровським районним судом м. Києва 24.06.2025, яким з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на сина ОСОБА_4 .

В судове засідання ОСОБА_3 не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Суд, вислухавши пояснення заявника, його представника, дослідивши заяву заявника, додаткові пояснення ОСОБА_3 , дослідивши письмової докази приходить до наступного висновку.

Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що за заявою ОСОБА_3 судом 24.06.2025 року видано судовий наказ № 755/11567/25.

Так, згідно судового наказу № 755/11567/25 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів ОСОБА_1 , але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно починаючи з 21.06.2025 року і до досягнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повноліття. Відповідно до статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

За змістом п. 4 статті 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або в спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Згідно з частиною восьмою статі 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Частиною другою статті 423 ЦПК України визначено, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3)скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1)переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом (частина четверта стаття 423 ЦПК України).

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга стаття 423 ЦПК України. Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Процедура перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами не є тотожною новому розгляду справи та не передбачає повторної оцінки всіх доводів сторін. Суд має переглянути раніше ухвалене рішення лише в межах нововиявлених обставин. Підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення, постанови чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки її учасники не знали про цю обставину та, відповідно, не могли підтвердити її у суді. Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами спрямований не на усунення судових помилок, а на перегляд судового рішення у вже розглянутій справі з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення такого рішення (див. постанову Великої Палати Верховного Суду у справі № 19/028-10/13 від 30 червня 2020 року (пункти 7.4-7.5)).

Для перегляду за нововиявленими обставинами судового наказу про стягнення аліментів такими обставинами є юридичні факти, які існували на час видачі цього наказу та є істотними для розгляду заяви про його видачу, тобто могли вплинути на висновки суду про права й обов`язки заявника та боржника; нововиявленими є також обставини, які виникли після набрання судовим наказом законної сили, але віднесені законом до нововиявлених. Необхідно розрізняти нові докази та докази, які підтверджують нововиявлені обставини. Перші не можуть бути підставою для перегляду судового наказу у зв`язку з нововиявленими обставинами, тоді як другі є даними, що підтверджують саме такі обставини.

З матеріалів справи вбачається, що до заяву про видачу судового наказу заявниця додала витяг з реєстру Київської територіальної громади де зазначено, що ОСОБА_4 , 06.12.2014 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Судом до видачі судового наказу отримано відповідь № 1510405 від 24.06.2025 року з Єдиного державного демографічного реєстру з якої вбачається, що ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , тобто разом із дитиною.

Виходячи з того, що жодна обставина, на яку посилається ОСОБА_1 , в своїй заяві, не є нововиявленою обставиною, а наведені заявником обставини не звільняють його від обов`язку, як батька утримувати дитину, а розмір аліментів, присуджений до стягнення, визначений та відповідає вимогам чинного законодавства України. Тому, суд приходить до висновку, що в задоволенні заяви про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами слід відмовити, а вищевказаний судовий наказ залишити в силі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 13, 81, 161, 170, 423, 424, 429 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу Дніпровського районного суду міста Києва від 24.06.2025 року у справі № 755/11567/25 за заявою ОСОБА_3 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Н.О.Яровенко