Справа № 683/3621/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2025 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого - судді Цішковського В.А.

з участю секретаря Васічевої О.В.

розглянувши у судовому засіданні в місті Старокостянтинові цивільну справу № 683/3621/24, провадження № 2/683/217/2025, за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Староостропільської сільської ради Хмельницької області про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в:

20 листопада 2024 року представник ОСОБА_1 та ОСОБА_2 адвокат Віхерко Н.О. звернулася в суд з позовом до Староостропільської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області, в якому просить визнати право власності за ОСОБА_1 на 2/3 частку, за ОСОБА_2 на 1/3 частку земельної ділянки площею 0,482 га, в тому числі земельної ділянки площею 0,2500 га, кадастровий номер :03:001:0090, для обслуговування житлового будинку, земельної ділянки площею 0,2320 га, кадастровий номер :03:001:0091, для ведення особистого селянського господарства, та житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що будиноволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 було побудоване у 1969 році ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого виконавчим комітетом Старокостянтинівської районної ради 12.06.1989 року, житловий будинок належить колгоспному двору, головою якого був ОСОБА_3 . Станом на 15.04.1991 року членами цього двору були ОСОБА_4 та ОСОБА_2 .

Крім того, ОСОБА_3 належала земельна ділянка загальною площею 0,482 га, в тому числі земельна ділянка площею 0,2500 га, кадастровий номер :03:001:0090, для обслуговування житлового будинку, та земельна ділянка площею 0,2320 га, кадастровий номер :03:001:0091, для ведення особистого селянського господарства, та житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилась спадщина на 1/3 часту будинковолодіння, на яку має право за законом його дружина ОСОБА_4 , яка прийняла спадщину у встановленому законом порядку та оформила своє право на частину спадкового майна, проте не оформила своє спадкове право на частки будинковолодіння та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 . Після її смерті спадщина відкрилась на 2/3 частини будинковолодіння. Спадщину прийняла позивач ОСОБА_1 , на користь якої ОСОБА_4 при житті склала заповіт. ОСОБА_1 оформила своє право на частину спадкового майна.

Однак державним нотаріусом позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, зокрема на житловий будинок та земельну ділянку по АДРЕСА_1 , оскільки зазначене будинковолодіння належало до суспільної групи «колгоспний двір».

Оскільки вказані обставини є перешкодою в оформленні їх прав на спадкове майно, тому ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися за захистом своїх прав до суду.

В судове засідання представник позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 адвокат Віхерко Н.О. подала заяву про розгляд справи у її відсутності, підтримує позовні вимоги у повному обсязі, просить позов задоволити.

Відповідач Староостропільська сільська рада Хмельницького району Хмельницької області, яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, подала до суду заяву про розгляд справи у відсутності свого представника, проти задоволення позову не заперечує.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по АДРЕСА_1 , побудований у 1969 році та відноситься до суспільної групи колгоспний двір.

12 червня 1989 року виконавчим комітетом Старокостянтинівської районної ради народних депутатів на ім`я ОСОБА_3 , видано свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 , та зазначено, що житловий будинок належить колгоспному двору, головою якого був ОСОБА_3 .

Цього ж дня право власності ОСОБА_3 на вказаний житловий будинок зареєстровано у Хмельницькому обласному об`єднаному бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі №1 під реєстровим №85, що також підтверджується довідкою КП «Старокостянтинівське міське БТІ» за № 1548 від 19.03.2024 року.

Згідно виписки з погосподарської книги за 1991-1995 роки №5 с. Вишнопіль, наданої старостою Вишнопільського старостинського округу Строостропільської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області за № 4-108 від 13.05.2024 року, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по АДРЕСА_1 , відноситься до суспільної групи колгоспний двір. Станом на 15.04.1991 року головою цього колгоспного двору був ОСОБА_3 , а членами колгоспного двору були його дружина ОСОБА_4 та син ОСОБА_2 .

Крім того, ОСОБА_3 належала земельна ділянка загальною площею 0,482 га, в тому числі земельна ділянка площею 0,2500 га, кадастровий номер :03:001:0090, для обслуговування житлового будинку, та земельна ділянка площею 0,2320 га, кадастровий номер :03:001:0091, для ведення особистого селянського господарства, та житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 . Вказана земельна ділянка належала ОСОБА_3 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ХМ №026307, виданого 04.01.2002 року.

Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються письмовими доказами, наявними в матеріалах справи.

Правовідносини щодо будівництва житлових будинків і набуття прав на них до 15.04.1991 року регламентувалися нормами ЦК УРСР в редакції 1963 року.

Відповідно до ст.86 ЦК УРСР 1963 року право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном.

Відповідно до положень ч.1 ст.120 ЦК УРСР 1963 року майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до роз`яснень, даних в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», до правовідносин, які виникли до 15 квітня 1991 року, тобто до набрання чинності Законом України «Про власність», застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватись за нормами, що регулювали власність цього двору, зокрема:

- право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні;

- розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних;

- згідно зі ст.4 Постанови ВРУ «Про введення в дію Закону «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 01 липня 1990 року.

Оскільки житловий будинок по АДРЕСА_1 , належить до суспільної групи колгоспний двір і станом на 15.04.1991 року головою був ОСОБА_3 та членами були ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , тому спірний будинок є спільною сумісною власністю усіх його членів, кожен з яких має рівну частку у цьому будинку - по 1/3 частині (1 : 3=1/3).

Отже, частка позивача ОСОБА_2 у спірному будинковолодінні становить 1/3 частина, як члена майна колгоспного двору, яку слід за ним визнати.

Згідно з пунктом 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила Книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилась, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Відповідно до роз`яснень даних в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилась до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

З огляду на вищезазначені нормативні положення, норми ЦК України застосовуються до спадщини, яка відкрилась, але була прийнята спадкоємцями після 1 січня 2004 року, а якщо спадщина була прийнята до 1 січня 2004 року - застосовуються норми ЦК УРСР 1963 року.

Відповідно до ст.524 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) спадкування здійснюється за законом і за заповітом.

При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого (ч.1 ст.529 ЦК УРСР в редакції 1963 року).

Статтею 548 ЦК УРСР 1963 року встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, яким згідно ст.525 цього Кодексу є день смерті спадкодавця.

За змістом чч. 1, 2 ст.549 ЦК УРСР 1963 року спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщину, як у разі подання ним у шестимісячний строк відповідної заяви до державної нотаріальної контори, так і в разі фактичного його вступу в управління або володіння спадковим майном, що означає можливість спадкоємця мати майно у своєму віданні, вчинення ним відповідних дій стосовно зазначеного майна до закінчення шестимісячного строку з часу відкриття спадщини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер в с. Вишнопіль Старокостянтинівського району Хмельницької області ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 28.10.2002 року.

12 січня 2004 року за заявою ОСОБА_4 . Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 4/2004 до майна померлого ОСОБА_3 .

Так, з матеріалів спадкової справи вбачається, що ОСОБА_4 , яка була дружиною померлого ОСОБА_3 , прийняла спадщину у встановленому законом порядку та оформила своє право на частину спадкового майна, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.01.2004 року. Проте ОСОБА_4 не оформила своє спадкове право на 1/3 частину будинковолодіння та 1/3 частину земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_3 .

Відповідно до ст.ст.1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно чинного на час відкриття спадщини законодавства, спадкоємцем, що прийняв спадщину, вважається особа, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, ця особа не заявила про відмову від спадщини, а також спадкоємцем, що прийняв спадщину, є особа, яка на час відкриття спадщини не проживала постійно із спадкодавцем, однак у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.3 ст.1268, ч.1 ст.1269 ЦК України).

Судом також встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 померла в с. Вишнопіль Хмельницького району Хмельницької області ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 29.12.2021 року.

Позивач ОСОБА_1 є спадкоємицею до майна померлої ОСОБА_4 за заповітом, оскільки при житті остання склала заповіт, згідно якого все своє майно заповіла ОСОБА_1 , 1981 року народження. Заповіт посвідчений 25.09.2015 року секретарем Вишнопільської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області Соломіним Ю.В., зареєстровано в реєстрі за № 142.

Вказане підтверджується заведеною державним нотаріусом Старокостянтинівської державної нотаріальної контори 09.02.2022 року, на підставі заяви ОСОБА_1 , спадкової справи № 64/2022 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 . Того ж дня із заявою до державного нотаріуса звернувся ОСОБА_2 , якою відмовився від отримання обов`язкової частки, передбаченої статтею 1241 ЦК України, після смерті мати ОСОБА_4 , на користь ОСОБА_1 .

Отже, до складу спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_4 увійшло 2/3 частини житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами і земельні ділянка, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 (1/3 частка, на яку вона мала право як член колгоспного двору + 1/3 частка, на яку вона мала право в порядку спадкування після смерті чоловіка ОСОБА_4 ). Отже, позивач ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею за заповітом після смерті матері ОСОБА_4 та у встановленому законом порядку прийняла спадкове майно.

12 жовтня 2024 року державним нотаріусом Старокостянтинівської державної нотаріальної контори Заворотною Т.В. відмовлено ОСОБА_1 в оформленні спадщини на вищезазначене будинковолодіння та земельну ділянку, через те, що зі змісту наданої копії свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 12.06.1989 року вбачається, що житловий будинок є майном колгоспного двору, головою якого являвся ОСОБА_3 .

Відповідно до роз`яснень, даних в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Враховуючи, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , було побудовано у 1969 році та належав до майна «колгоспного двору», а також наявність у позивачів технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, тому за позивачем ОСОБА_2 , слід визнати 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , як члена колгоспного двору. А за позивачем ОСОБА_1 , яка є єдиною спадкоємицею за заповітом до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 , слід визнати право власності на 2/3 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 (1/3 частка, на яку ОСОБА_4 мала право як член колгоспного двору + 1/3 частка, на яку ОСОБА_4 мала право в порядку спадкування після смерті чоловіка ОСОБА_4 ).

А також враховуючи, що спірна земельна ділянка належали ОСОБА_3 , на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ХМ №026307, виданого 04.01.2002 року, який є чинним, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-024 від 25.04.2024 року та витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-024 від 17.04.2024 року, ніким не оспорюється, суд дійшов висновку про визнання за ОСОБА_1 права власності на 2/3 частини спірної земельної ділянки, а за ОСОБА_2 1/3 частини, відповідно до часток житлового будинку.

За таких обставин, враховуючи, що наявні достатні правові підстави для визнання права власності на спадкове майно у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами та земельної ділянки за позивачам та враховуючи, що іншого шляху для захисту спадкових прав позивачі не мають, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, оскільки вони законні, обґрунтовані та підтверджені матеріалами справи.

Оскільки відповідачем у даній справі є орган місцевого самоврядування, тому судові витрати слід віднести на рахунок позивачки.

Керуючись ст.ст.12, 13, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/3 частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 та 2/3 частки земельної ділянки площею 0,482 га, в тому числі земельної ділянки площею 0,2500 га, кадастровий номер :03:001:0090, для обслуговування житлового будинку, земельної ділянки площею 0,2320 га, кадастровий номер :03:001:0091, для ведення особистого селянського господарства.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 та 1/3 частки земельної ділянки площею 0,482 га, в тому числі земельної ділянки площею 0,2500 га, кадастровий номер :03:001:0090, для обслуговування житлового будинку, земельної ділянки площею 0,2320 га, кадастровий номер :03:001:0091, для ведення особистого селянського господарства.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивачі: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач: Староостропільська сільська рада Хмельницького району Хмельницької області, місце знаходження: вул. Центральна, 2/14 с. Старий Остропіль Хмельницького району Хмельницької області, .

Суддя: