Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження № 2-о/733/49/25
Єдиний унікальний №733/1506/25
Рішення

Іменем України

26 вересня 2025 року м. Ічня

Ічнянський районний суд Чернігівської області

у складі головуючого судді Овчарика В.М.,

за участю секретаря Ткаченко В.М.,

заявниці ОСОБА_1 та

заінтересованої особи ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ічня цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 та Орган опіки та піклування Ічнянської міської ради, про звільнення від повноважень опікуна,

установив:

У липні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про звільнення її від повноважень опікуна недієздатного сина ОСОБА_3 та призначити ОСОБА_2 опікуном недієздатного брата ОСОБА_3 . Свої вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Ічнянського районного суду Чернігівської області від 15 вересня 2010 року її сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано недієздатним. Рішенням Ічнянського районного суду Чернігівської області від 18 жовтня 2010 року встановлено над останнім опіку та призначено ОСОБА_1 його опікуном. Після призначення її опікуном пройшло майже 15 років. Однак, в силу свого віку та у зв`язку із погіршенням стану свого здоров`я гіпертонічна енцефалопатія ІІ ступеня, дифузний кардіосклероз, серцева недостатність І стадії, гіпертонічна хвороба ІІ стадії І-ІІ ступеня, гіпертрофія лівого шлуночка, ангіопатія сітківки обох очей, артифакія та ін. вона не може повноцінно виконувати обов`язки опікуна над своїм сином ОСОБА_3 та забезпечувати йому постійну необхідну допомогу. За таких обставин вона звернулася до органу опіки і піклування про звільнення її від обов`язків опікуна через стан свого здоров`я. При цьому, її син ОСОБА_2 , який є рідним братом недієздатного ОСОБА_3 , висловив бажання взяти на себе обов`язки опікуна. Разом з тим, відповідно до подання органу опіки та піклування Ічнянської міської ради визнано доцільним призначити ОСОБА_2 опікуном над недієздатним рідним братом. З урахуванням заявниця просить звільнити її від обов`язків опікуна стосовно недієздатного сина ОСОБА_3 та призначити ОСОБА_2 опікуном недієздатного ОСОБА_3 .

Ухвалою судді від 24 липня 2025 року позовну заяву залишено без руху та надано заявниці строк для усунення недоліків (а.с. 23); 15.08.2025 року ОСОБА_1 подала заяву про усунення недоліків (а.с. 28. 29-34); ухвалою судді від 15 серпня 2025 року заяву повторно залишено без руху та надано строк для усунення недоліків (а.с. 35); 04.09.2025 року ОСОБА_1 подала нову заяву (а.с. 3, 39-42, 43-71);ухвалою судді від 04 вересня 2025 року відкрито провадження по даній справі, яку призначено до розгляду за правилами окремого провадження (а.с. 72).

Інших заяв та клопотань від учасників справи не надійшло.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала свої вимоги та просила їх задовольнити, при цьому зазначила, що на даний час вона проживає разом зі своїм сином ОСОБА_3 та колишнім чоловіком ОСОБА_4 у будинку останнього по АДРЕСА_1 . Вона за станом свого здоров`я не може повноцінно виконувати обов`язки опікуна над своїм сином ОСОБА_3 . Найбільш підходящою особою для виконання цих обов`язків є її син ОСОБА_2 , так як її колишній чоловік зловживає алкогольними напоями.

Заінтересована особа ОСОБА_2 не заперечував проти задоволення вимог ОСОБА_1 та пояснив, що він не заперечує проти призначення його опікуном над рідним братом ОСОБА_3 , так як мати останнього не може ним опікуватися за станом свого здоров`я.

Представник заінтересованої особи Органу опіки та піклування Ічнянської міської у судове засідання не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом установлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , доводиться сином заявниці ОСОБА_1 та братом ОСОБА_2 (а.с. 15, 31).

Рішенням Ічнянського районного суду Чернігівської області від 15 вересня 2010 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано недієздатним (а.с. 14).

Рішенням Ічнянського районного суду Чернігівської області від 18 жовтня 2010 року встановлено над ОСОБА_3 опіку та призначено ОСОБА_1 його опікуном (а.с. 13).

Як убачається з матеріалів ОСОБА_1 має ряд захворювань, а саме : гіпертонічна енцефалопатія ІІ ступеня, дифузний кардіосклероз, серцева недостатність І стадії, гіпертонічна хвороба ІІ стадії І-ІІ ступеня, гіпертрофія лівого шлуночка, ангіопатія сітківки обох очей, артифакія та інше, що підтверджується різними закоюченнями лікарів (а.с. 5, 5, 7, 8, 9, 10, 11, 12).

Згідно з поданою заявою до органу опіки та піклування Ічнянської міської ради від 23.05.2025 року, ОСОБА_2 виявив бажання опікуватись хворим братом, вказуючи, що опікун останнього ОСОБА_1 не може самостійно виконувати відповідні обов`язки.

ОСОБА_2 є військовослужбовцем, який згідно службової характеристики позитивно характеризується за місцем служби (а.с. 70).

Рішенням виконавчого комітету Ічнянської міської ради № 193 від 24 червня 2025 року затверджено подання органу опіки та піклування про доцільність призначення опікуна над недієздатною особою (а.с. 16), відповідно до якого останній вважає доцільним покласти обов`язки опікуна над ОСОБА_3 на його рідного брата ОСОБА_2 , у зв`язку з неможливістю їх виконувати ОСОБА_1 (а.с. 17-18).

Згідно висновку про стан здоро`я особи ОСОБА_2 є здоровим (а.с. 68).

Згідно витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» станом на 24.04.2025 року ОСОБА_2 до кримінальної відповідальності не притягується, не знятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває (а.с. 69).

Відповідно до частини першої статті 39, частини першої статті 40 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними; фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це.

Над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка; недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину; правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун (частини перша - третя статті 41 ЦК України).

Опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки (стаття 55 ЦК України).

Слід зазначити, що Законом України від 03 жовтня 2017 №2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», викладено у новій редакції ЦПК України, в якому, зокрема, змінено порядок визнання особи недієздатною та зміст відповідного рішення суду.

Відповідно до ч. 6 ст. 300 ЦПК (в редакції, що діє з 15 грудня 2017 року) строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років.

Разом з тим, згідно з статтею 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Статтею 3 ЦПК передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи, а закон, який встановлює нові обов`язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі.

Як вже встановлено судом, рішенням Ічнянського районного суду Чернігівської області від 15 вересня 2010 року ОСОБА_3 був визнаний недієздатним. На момент ухвалення цього судового рішення національне законодавство України не передбачало вимоги щодо обмеження чинності дії такого судового рішення певним проміжком часу. Судом не встановлено будь-яких відомостей про те, що зазначене судове рішення в частині визнання його недієздатним було скасовано чи змінено. При цьому, суд враховує факт заміни особи опікуна над недієздатним.

Таким чином, враховуючи, що вказане рішення суду набрало законної сили до внесення змін до ч. 6 ст. 300 ЦПК України у редакції від 15 грудня 2017 року, суд приходить до висновку, що дане судове рішення не має строкових обмежень щодо його дії і на теперішній час є чинним. У зв`язку із цим, потреба у повторному визнанні недієздатним ОСОБА_3 та проведенні для цього судової психіатричної експертизи - відсутня.

Аналізуючи вказані обставини, суд констатує, що ОСОБА_3 у встановленому законом порядку визнаний недієздатним, відомості щодо поновлення його дієздатності у суду відсутні. Заяв про поновлення дієздатності останній не подав.

У частині першій статті 4 ЦПК України зазначено, що кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до норм статей 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених ЦПК України, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна (частина перша статті 300 ЦПК України).

Відповідно до статті 41 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка.

Згідно зі статтею 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Відповідно до статті 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.

У частині першій статті 60 ЦК України визначено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Відповідно до статті 62 ЦК України опіка або піклування встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника.

У частинах другій-п`ятій статті 63 ЦК України визначено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.

Опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням (частина перша статті 67 ЦК України).

При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.

Аналогічні положення зазначені у Правилах опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26 травня 1999 року № 34/166/131/88 (далі - Правила опіки та піклування).

Відповідно до пункту 3.1 Правил опіки та піклування для безпосереднього здійснення опіки та піклування органами опіки та піклування призначається опікун чи піклувальник. При призначенні опікуна (піклувальника) беруться до уваги його можливості виконувати опікунські обов`язки, стосунки між ним та підопічним. Опікун чи піклувальник призначається лише за його згодою і, як правило, з числа родичів чи близьких підопічному осіб. Опікунами (піклувальниками) не можуть бути особи, які: не досягли 18 років; визнані в установленому порядку недієздатними або обмежено дієздатними; перебувають на обліку або лікуються в психоневрологічних та наркологічних закладах; раніше були опікунами чи піклувальниками та з їх вини опіку чи піклування було припинено; позбавлені батьківських прав; інтереси яких суперечать інтересам осіб, що підлягають опіці чи піклуванню; засуджені за скоєння тяжкого злочину.

За приписом ч. 1 ст. 75 ЦК України, суд, якщо він призначив опікуна чи піклувальника, або орган опіки та піклування за заявою особи, звільняє її від повноважень опікуна або піклувальника.

Згідно ч. 2 ст. 300 ЦПК України суд за заявою органу опіки та піклування чи особи, призначеної піклувальником або опікуном, у місячний строк звільняє її від повноважень піклувальника або опікуна і призначає за поданням органу опіки та піклування іншу особу, про що постановляє ухвалу. Суд за заявою особи, над якою встановлено піклування, може звільнити піклувальника від його повноважень і призначити за поданням органу опіки та піклування іншого піклувальника, про що постановляє ухвалу. Суд розглядає питання про звільнення опікуна або піклувальника в судовому засіданні з повідомленням заінтересованих осіб. Неявка цих осіб не перешкоджає розгляду питання про звільнення опікуна або піклувальника.

Згідно із частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном.

Такий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 20 травня 2020 року у справі № 736/1508/17 (провадження № 61-39361св18), від 23 листопада 2021 року у справі № 751/9572/19 (провадження № 61-3053св21), від 28 лютого 2024 року у справі № 372/3474/21 (провадження № 61-16349св23), від 24 липня 2024 року у справі № 727/597/24 (провадження № 61-6720св24).

У постанові Верховного Суду від 08 січня 2024 року у справі № 753/1905/22 (провадження № 61-8758св23) зроблено висновок про те, що призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно з вимогами ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має врахувати якнайкращі інтереси особи, над якою встановлюється опіка.

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частин першої, п`ятої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як убачається з матеріалів на неможливість виконання обов`язків опікуна ОСОБА_1 остання посилається на ряд висновків лікарів про стан її здоров`я, однак в останніх відсутні будь-які заключення про неможливість виконання нею обов`язків опікуна або, що вказані хвороби негативно впливають на її загальний стан.

Тобто наявність ряду захворювань, не може бути беззастережним доказом неможливості виконання опіком своїх обов`язків.

Разом з тим у поданні Органу опіки та піклування Ічнянської міської ради від 24.06.2025 року не обґрунтовано необхідність призначення саме ОСОБА_2 опікуном над своїм братом ОСОБА_3 , який є військовослужбовцем, а в умовах воєнного стану орган опіки має належно з`ясувати питання доцільності призначення саме його опікуном, ураховуючи закріплений у Конституції України обов`язок захисту Вітчизни та загальну мобілізацію, з урахуванням усіх обставин, у тому числі, здатності виконання функцій опікуна недієздатної особи іншими особами, зокрема, батьком недієздатного ОСОБА_3 , який проживає з останнім та заявницею разом у його будинку, про що було встановлено у судовому засіданні.

Станом на сьогоднішній день саме орган опіки та піклування на підставі звернення особи чоловічої статі призовного віку (військовослужбовця) із заявою про призначення її опікуном недієздатної особи, враховуючи введений у державі воєнний стан та закріплений статтею 65 Конституції України обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, повинен з`ясувати необхідність такого, уникаючи можливих зловживань в цьому напрямку, та належним чином мотивувати свій висновок про можливість призначення конкретної особи опікуном та, перш за все, необхідність такого.

Враховуючи встановлені судом обставини та оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про звільнення від повноважень опікуна та призначення іншого за відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження неможливості подальшого повноцінного виконання нею обов`язків опікуном ОСОБА_3 та відсутності достатнього обгрунтування необхідності призначення опікуном ОСОБА_2 , задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 2, 4, 12, 13, 76, 81, 89, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 та Орган опіки та піклування Ічнянської міської ради, про звільнення від повноважень опікуна, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Заявник: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Заінтересована особа: ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Заінтересована особа: Орган опіки та піклування Ічнянської міської ради, місце розташування: площа Т.Г.Шевченка, 1, м. Ічня, Прилуцький район, Чернігівська область, .

Повне судове рішення складено 29 вересня 2025 року.

Головуючий суддя В. М. Овчарик