ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/9647/24 Номер провадження 22-ц/814/1245/25Головуючий у 1-й інстанції Мельник Н. П. Доповідач ап. інст. Триголов В. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючий суддя: Триголов В.М.

Судді: Дорош А.І., Лобов О.А.

Секретар: Горбун К.О.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" на рішення Автозаводського районного суду міста Кременчука від 26 листопада 2024 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" про визнання транзакцій щодо переказу коштів незаконними та стягнення грошових коштів,-

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2024 ОСОБА_1 ,діючи через представника - адвоката Дронова А.О., звернулась із позовом до АТ «КБ «ПРИВАТБАНК», відповідно до якого просить визнати нечинною транзакції щодо списання коштів у розмірі 29106 грн 05 коп з карткового рахунка ОСОБА_1 за № НОМЕР_1 , що відбулась 27.04.2024; стягнути з АТ КБ «ПриватБанк» на користь позивачки зазначену суму коштів.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 27.04.2024 о 12:33 з її карткового рахунку № НОМЕР_1 незаконно списано/ переказано грошові кошти в розмірі 29106,05 грн. Позивачка не отримувала жодних смс-повідомлень про проведену транзакцію по зазначеному картковому рахунку на номер телефону НОМЕР_2 , прив`язаний до додатка «Приват24».

У зв`язку із тим, що позивачка розрядження про списання коштів не надавала, будь- яких дій, що могли б призвести до списання грошових коштів не вчиняла, остання звернулась невідкладно на телефон гарячої лінії банку з вимогою заблокувати картку, відкриту на її ім`я, та відміни проведеної операції. Оператор банку повідомив про блокування її картки, однак неможливість відміни здійсненої платіжної операції.

29.04.2024 позивачка звернулась із повідомленням про вчинення кримінального правопорушення до поліції. Зазначила, що досудове розслідування триває.

07.05.2024 позивачка звернулася до відповідача з письмовою вимогами про проведення службового розслідування за фактом незаконного списання з її рахунку коштів, про повернення безпідставно списаних грошових коштів.

22.05.2024 АТ «КБ «ПРИВАТБАНК» письмово повідомив позивачку про неможливість повернення коштів, оскільки переказ здійснено шляхом створення платежу в системі дистанційного обслуговування клієнтів інтернет-банкінгом «Приват24» та рекомендовано звернутись до правоохоронних органів.

Позивач наголошує, що у вказаному листі банком не зазначено, що позивач своїми діями сприяла передачі іншим особам логіну та паролю для входу до інтернет-банкінгу «Приват24». Банком не доведено, що позивач своїми діями чи бездіяльністю сприяла втраті, незаконному використанні персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Рішенням Автозаводського районного суду міста Кременчука від 26 листопада 2024 року позов представника ОСОБА_1 , адвоката Дронова Андрія Олександровича, до Акціонерного товариства «Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» про визнання транзакції щодо переказу коштів незаконними та стягнення з Акціонерного товариства «Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» грошових коштів- задоволено частково.

Стягнуто з Акціонерного товариства «Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 29106 грн 05 коп шляхом відновлення їх на картковому рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 .

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційному порядку рішення оскаржив відповідач АТ КБ «ПРИВАТБАНК».

Скарга мотивована тим , що суду не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження порушення банком правил проведення розрахункових операцій в процесі переказу грошових коштів з рахунків позивача. Ні логін, а ні пароль входу у Приват24 ОСОБА_1 в день проведення платіжних операцій не змінювався, підтвердження платежів було здійснено у додатку Приват24 авторизацією клієнта ОСОБА_2 ( з вірним введенням логіну та паролю) Відповідно саме відповідач повинен нести відповідальність за здійснення платіжних операцій.

Апелянт вказує, що до моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк.

АТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати рішення Автозаводського районного суду міста Кременчука від 26 листопада 2024 року , та ухвалити нове , яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Судом встановлено, що в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» позивачка ОСОБА_1 має картовий рахунок за № НОМЕР_1 .

27.04.2024 о 12:33 з її карткового рахунку № НОМЕР_1 незаконно списано/ переказано грошові кошти в розмірі 29106,05 грн. При цьому, позивачка не отримувала жодних повідомлень про проведену транзакцію по зазначеному картковому рахунку на номер телефону НОМЕР_2 , прив`язаного до інтернет-банкінгу «Приват24», який верифікований банком та належить позивачці. Банк використовує цей номер для ідентифікації особи клієнта, надання банківських послуг, комунікації, активації дистанційних послуг та запобігання шахрайству.

Відомостей про зміну фінансового номера позивачки НОМЕР_2 , як клієнта АТ КБ «ПРИВАТБАНК», матеріали справи не містять та суду не надано.

Крім того, позивачка зазначає, що розпорядження банку про списання коштів не надавала, будь-яких дій, що могли б призвести до списання грошових коштів не вчиняла. Зазначене не спросоване відповідачем по справі.

ОСОБА_1 звернулась невідкладно на телефон гарячої лінії банку на номер 3700 з вимогою про блокування банківської картки, відкритої на її ім`я, та відміни проведеної операції. Оператор банку повідомив про блокування її картки та про неможливість відміни здійсненої платіжної операції. Зазначене не спросовано відповідачем по справі.

29.04.2024 позивачка звернулась із повідомленням про вчинення кримінального правопорушення до поліції, за результатами чого 29.04.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відповідні відомості про зазначені обставини із правовою кваліфікацією - ч. 4 ст. 185 КК України.

07.05.2024 позивачка звернулася до відповідача з письмовими вимогами про проведення службового розслідування за фактом незаконного списання з її рахунку коштів, про повернення безпідставно списаних грошових коштів.

22.05.2024 АТ «КБ «ПриватБанк» письмово повідомив позивачку про неможливість повернення коштів, оскільки переказ здійснено шляхом створення платежу в системі дистанційного обслуговування клієнтів інтернет-банкінгом «Приват24», рекомендовано звернутись до правоохоронних органів. Інформації про результати проведеного службового розслідування не надав. Крім того, як слідує із наданої відповіді відповідачем не зазначено та не обґрунтовано, що позивачка своїми діями сприяла передачі іншим особам логіну та паролю для входу до інтернет-банкінгу «Приват24».

Позивачка будь-яких платіжних доручень не складала та не скеровувала їх відповідачеві ні у паперовому вигляді, ні у електронному з використанням електронної системи «Приват24» або будь-якої іншої клієнтської системи банку.

10.09.2024 слідчим відділення поліції №2 СВ Кременчуцького РУП НП в Полтавській області представник позивачки повідомлений, що досудове розслідування по цьому факту триває, проводяться необхідні слідчі дії для встановлення особи, причетної до кримінального правопорушення.

Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Відповідно до ст.1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Згідно ст.1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунку клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Спеціальним законом, який був чинним на час виникнення спірних правовідносин та визначав загальні засади функціонування платіжних систем і систем розрахунків в Україні, поняття та загальний порядок проведення переказу коштів та встановлював відповідальність суб`єктів переказу, є Закон України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні».

У статті 1 цього Закону визначені наступні терміни:

1.24) переказ коштів - рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому у готівковій формі. Ініціатор та отримувач можуть бути однією і тією ж особою.

Помилковий переказ - рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини банку або іншого суб`єкта переказу відбувається її списання з рахунку неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому цієї суми у готівковій формі.

Неналежний переказ - рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини ініціатора переказу, який не є платником, відбувається її списання з рахунка неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому суми переказу в готівковій чи майновій формі;

1.27) платіжна картка - електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду картки, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором;

1.32) платник - особа, з рахунка якої ініціюється переказ коштів або яка ініціює переказ шляхом подання/формування документа на переказ готівки разом із відповідною сумою коштів. Неналежний платник - особа, з рахунка якої помилково або неправомірно переказана сума коштів.

Згідно п.37.2 ст.37 цього Закону у разі ініціації неналежного переказу з рахунка неналежного платника, з вини ініціатора переказу, що не є платником, емітент зобов`язаний переказати на рахунок неналежного платника відповідну суму грошей за рахунок власних коштів.

Загальні вимоги до безпеки здійснення платіжних операцій та управління ризиками були врегульовані розділом VI Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою НБУ № 705 від 05 листопада 2014 року.

Згідно розділу VI Положення користувач зобов`язаний використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це законного права або повноважень (п.1).

Користувач зобов`язаний надійно зберігати та не передавати іншим особам електронний платіжний засіб, ПІН та інші засоби, які дають змогу користуватися ним (п.2).

Користувач зобов`язаний контролювати рух коштів за своїм рахунком та повідомляти емітента про операції, які не виконувалися користувачем (п.5).

Користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які він не виконував, зобов`язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк. Втратою електронного платіжного засобу є неможливість здійснення користувачем контролю (володіння) за електронним платіжним засобом, неправомірне заволодіння та/або використання електронного платіжного засобу чи його реквізитів (п.6).

Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції (п.8).

Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції (п.9).

Зазначені норми є спеціальними для спірних правовідносин.

Вирішуючи спір, суд врахував, що згідно п.37.2 Закону та п.9 Положення Згідно у разі ініціації неналежного переказу з рахунку неналежного платника, з вини ініціатора переказу, що не є платником (п.1.24 ст.1 Закону), емітент зобов`язаний переказати на рахунок неналежного платника відповідну суму грошей за рахунок власних коштів, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Тобто, умовою для покладення цивільно-правової відповідальності на позичальника є факт незаперечного встановлення, що його дії чи бездіяльність призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Вказане відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 13 травня 2015 року у справі № 6-71цс15, де Верховний Суд України зазначив, що «не встановивши обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, відсутні підстави для цивільно-правової відповідальності позичальника».

Аналогічні висновки про те, що лише наявність обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, є підставою для притягнення його до цивільно-правової відповідальності є усталеними та сформовані у цілому ряді постанов Верховного Суду, зокрема у постановах від 14 лютого 2018 року у справі 127/23496/15-ц, від 20 червня 2018 року у справі № 691/699/16-ц, від 02 вересня 2020 року у справі № 311/634/18-ц, від 05 квітня 2021 року у справі № 336/3989/19, від 21 квітня 2021 року у справі № 751/6050/18, від 17 червня 2021 року у справі № 759/4025/19, від 07 липня 2021 року у справі № 370/476/16-ц, від 01 грудня 2021 року у справі № 720/1119/19,від 03 червня 2022 року у справі № 766/12401/16, від 13 червня 2022 року у справі № 587/586/21.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що 27.04.2024 з фінансового номеру позивача здійснено виклик на номер 3700 , що є каналом цілодобової підтримки клієнтів. Блокування фінансового номеру позивача відбулось 27.04.2024 .

Як зазначалось вище , з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк . Відповідачем , до апеляційної скарги не долучено доказів , які безспірно свідчать про те, що позивач своїми діями чи бездіяльністю сприяла втраті, незаконному використанню її ПІН-коду або іншої інформації, яка дала змогу ініціювати платіжні операції, що виключає покладення на неї цивільно-правової відповідальності. Окрім того, судом не було встановлено й використання позивачкою банківської карти для здійснення транзакцій або її втрати чи передачі іншим особам, повідомлення ПІН коду або інше неналежне виконання свого обов`язку щодо зберігання платіжної карти та відповідної інформації.

Вирішуючи спір в межах заявлених вимог, колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції вірними , а позов таким що підлягає до часткового задоволення.

З огляду на те, що кредитна заборгованість виникла внаслідок списання грошових коштів з рахунку позивачки в результаті шахрайських дій третіх осіб, при цьому банком не доведено, що своїми діями (бездіяльністю) позивачка сприяла втраті чи незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, які дають змогу ініціювати платіжні операції і слугують підставою для відповідальності користувача за проведені операції, суд правомірно стягнув з відповідача кошти у розмірі 29 106 , 05 грн. на користь позивачки.

Отже, на підставі вищевикладеного судова колегія підстав для задоволення апеляційної скарги не встановила, доводи наведені представником відповідача в апеляційній скарзі є необґрунтованими, оскільки вони повністю спростовуються сукупністю наявних в матеріалах справи доказів , які були досліджені і оцінені судом у відповідності з вимогами закону.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до вимог ст.. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк - залишити без задоволення.

Рішення Автозаводського районного суду міста Кременчука від 26 листопада 2024 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Головуючий суддя: В.М. Триголов

Судді: А.І. Дорош

О.А. Лобов