КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2025 року

м. Київ

єдиний унікальний номер судової справи 361/11138/24

номер провадження 22-ц/824/9279/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.,
суддівБерезовенко Р.В., Мостової Г.І.,
розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 11 лютого 2025 року /суддя Василишин В.О./

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2024 року ОСОБА_2 звернувся до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на свою користь аліменти на своє утримання у розмірі частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на час його навчання у Державному університеті інфраструктури та технологій Київського інституту водного транспорту імені Гетьмана Петра Конашевича-Сагайдачного з дня подання заяви до суду і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення двадцяти трьох років.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 11 лютого 2025 року позов - задоволено частково.

Ухвалено стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, у розмірі 1/6 частки його заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення ним двадцяти трьох років за умови продовження навчання.

Аліменти підлягають стягненню починаючи з - 06 листопада 2024 року.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

У задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі - 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн.

20 коп./а.с.101-104/

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив змінити рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 11 лютого 2025 року в частині розміру аліментів та стягнення судового збору, встановити розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 3200 гривень щомісячно до досягнення позивачем 23 років за умови продовження навчання, скасувати стягнення з нього на користь держави судового збору в розмірі 1211 гривень 20 копійок та звільнити його від сплати судового збору за апеляційний розгляд на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилався на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вважає, що судом першої інстанції не повно з`ясовані обставини справи, зокрема те, що позивачем не надано достатніх доказів щодо наявності у відповідача можливості надавати матеріальну допомогу в розмірі, зазначеному в позові; виконання або невиконання матір`ю позивача ОСОБА_3 своїх обов`язків щодо утримання сина; джерел та сум доходів матері позивача, а також не досліджено питання щодо вартості навчання, підручників, проїзду до навчального закладу та проживання, що необхідно для встановлення об`єктивного розміру аліментів. Апелянт зазначає, що на його утриманні перебуває дружина, яка не працює, та двоє малолітніх дітей, він несе витрати на оренду житла, комунальні послуги та проживає окремо від сім`ї через службу в Збройних Силах України, його доходи складаються з основного (9945 грн) та додаткового (яке може варіюватися або бути відсутнім), а також він є учасником бойових дій, що звільняє його від сплати судового збору.

ОСОБА_2 про розгляд справи в порядку письмового провадження поінформований належним чином, з відзивом на апеляційну скаргу до суду не звертався.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню в частині скасування стягнення судового збору, на підставі наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого ІНФОРМАЦІЯ_3 народився син ОСОБА_2 .

Шлюб розірвано 27 березня 2009 року.

Позивач ОСОБА_2 є студентом другого курсу денної форми навчання Державного університету інфраструктури та технологій Київського інституту водного транспорту імені Гетьмана Петра Конашевича-Сагайдачного (зарахований 01.09.2023, термін навчання 4 роки).

У матеріалах справи містяться докази витрат на навчання (20500 грн за рік) та проживання в гуртожитку (5870 грн за 2023 рік та 4625 грн за 2024 рік), що загалом становить близько 30995 грн на рік або 2583 грн на місяць.

Відповідач ОСОБА_1 проходить службу в Збройних Силах України, його грошове забезпечення складається з основного (9945 грн) та додаткового (станом на грудень 2024 року - 28805,85 грн), на утриманні перебуває дружина (непрацююча) та двоє малолітніх дітей (2012 та 2017 р.н.), відсутнє власне житло, несе витрати на оренду та комунальні послуги, є учасником бойових дій (посвідчення НОМЕР_1 від 21.08.2015).

Постановляючи оскаржене судове рішення, суд першої інстанції вірно керувався ст. 199 Сімейного кодексу України про те, що батьки зобов`язані утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання, до досягнення 23 років; ст. 182 Сімейного кодексу України про те, що при визначенні розміру аліментів враховуються матеріальне становище платника, наявність інших дітей та інші обставини; ст. 141 Сімейного кодексу України про те, що батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Судом першої інстанції зроблено вірний висновок про те, що з урахуванням принципу рівності батьків, матеріального становища відповідача та наявності на його утриманні двох неповнолітніх дітей, а також відсутності доказів щодо можливості сплати аліментів у розмірі 1/4, а отже, позов підлягає частковому задоволенню з визначенням розміру аліментів у 1/6 частки заробітку (доходу), що не є обтяжуючим для відповідача та забезпечує баланс інтересів дітей.

Доводи апеляційної скарги щодо встановлення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 3200 грн щомісячно не можуть бути задоволені, оскільки позовні вимоги ОСОБА_2 заявлені у частці від доходу (1/4 всіх видів доходів), а відповідно до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не може виходити за межі позовних вимог.

Водночас розмір аліментів у 1/6 частки від гарантованого доходу відповідача (9945 грн), що становить 1657,50 грн на місяць, є вдвічі меншим за суму 3200 грн, на яку апелянт погоджується, що підтверджує розумність і достатність визначеного судом розміру аліментів для забезпечення потреб позивача без надмірного обтяження відповідача.

Апелянт стверджує, що судом першої інстанції не повно з`ясовані обставини справи, зокрема не досліджено достатність доказів щодо його можливості надавати матеріальну допомогу, як вимагав позивач, а також не враховано матеріальне становище матері позивача, ОСОБА_3 , її доходи та виконання нею обов`язків щодо утримання сина.

Апеляційний суд з зазначеними доводами не погоджується.

Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати таку допомогу. При цьому ст. 182 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника інших дітей, непрацездатних родичів, витрати на утримання майна, а також інші обставини, що мають істотне значення.

Суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_1 має гарантований дохід у розмірі 9945 грн та додатковий дохід 28805,85 грн станом на грудень 2024 року, який може варіюватися, на його утриманні перебувають непрацююча дружина та двоє малолітніх дітей (2012 та 2017 р.н.), а також він несе витрати на оренду житла та комунальні послуги. Водночас позивач ОСОБА_2 є студентом другого курсу денної форми навчання, і його витрати на навчання (20500 грн на рік) та проживання в гуртожитку (5870 грн за 2023 рік та 4625 грн за 2024 рік) становлять приблизно 2583 грн на місяць. З урахуванням принципу рівності обов`язків батьків (ст. 141 СК України), суд першої інстанції обґрунтовано визначив розмір аліментів у 1/6 частки всіх видів доходів відповідача, що становить приблизно 1657,50 грн на місяць з гарантованого доходу, як розумний баланс між потребами позивача та фінансовими можливостями відповідача. Цей розмір є достатнім для покриття базових потреб позивача на навчання та проживання, не створюючи надмірного фінансового навантаження на відповідача, який утримує інших дітей.

Доводи апеляційної скарги щодо скасування стягнення судового збору є обґрунтованими, оскільки відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору, що підтверджується посвідченням УБД серії НОМЕР_1 від 21.08.2015, наданим апелянтом.

Таким чином, доводи апеляційної скарги щодо розміру аліментів не спростовують висновків суду першої інстанції, оскільки рішення відповідає нормам матеріального і процесуального права, а розмір аліментів у 1/6 частки є обґрунтованим з урахуванням матеріального становища відповідача та потреб позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 11 лютого 2025 року - задовольнити частково.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 11 лютого 2025 року в частині стягнення аліментів - залишити без змін.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 11 лютого 2025 року в частині стягнення з ОСОБА_1 судового збору в розмірі 1211 грн. 20 коп. - скасувати.

Постанова суду апеляційної інстанції касаційному оскарженню не підлягає.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення.

Головуючий: Судді: