Справа № 474/266/25
Провадження № 2/474/153/25
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

30.09.25р. с-ще Врадіївка

Врадіївський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Сокола Ф.Г.

за участю секретаря судового засідання Багрін Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства "СЕНС БАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

встановив:

25.03.2025р. Акціонерне товариство "СЕНС БАНК" (далі - позивач) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідачка), в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором 318 309 грн. 95 коп., з яких: заборгованість за кредитним договором - 303 397 грн. 95 коп. та заборгованість за відсотками - 4 204 грн. 87 коп., заборгованість по комісії - 10 707 грн. 13 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 25.04.2023р. підписанням оферти на укладання угоди про надання споживчого кредиту № 500766329 відповідачка запропонувала банку укласти Угоду про надання споживчого кредиту. Підставою для Угоди є Договір про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ "Альфа-Банк", що укладений між відповідачкою та Банком. 25.04.2023р. шляхом підписання акцепту пропозиції на укладення угоди про надання споживчого кредиту № 500766329 банк прийняв пропозицію відповідачки на укладення Угоди про надання споживчого кредиту № 500766329 від 25.04.2023р. У Додатку № 1 до угоди сторони узгодили графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супутніх послуг. Також сторонами підписано Паспорт споживчого кредиту, в розділі 3 якого вказані основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача. Документи були підписані позичальницею аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора "9555" шляхом направлення 25.04.2023р. на номер НОМЕР_3. Таким чином, 25.04.2023р. між Банком та відповідачкою з дотриманням приписів чинного законодавства України було укладено кредитний договір з наступними умовами: тип кредиту - кредит готівкою; сума кредиту - 331 921 грн. 24 коп.; процентна ставка - 4,99 % річних; тип ставки - фіксована; строк кредиту - 120 місяців; дата повернення кредиту - 25.04.2033р.; порядок повернення кредиту - згідно графіку платежів до 25 числа кожного місяці з дати надання кредиту до повного погашення кредиту по 3 850 грн. 84 коп., з загальною кількістю платежів 120. Підписанням аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора позичальниця підтвердила, що вона ознайомлена зі всією інформацією, необхідною для прийняття усвідомленого рішення щодо отримання кредиту, інформацією про умови кредитування та орієнтовну вартість кредиту, надану виходячи із обраних умов кредитування. Позичальниця кредит отримала, проте не виконала взяті на себе зобов`язання, припинивши здійснювати платежі в рахунок повернення кредиту та сплачувати проценти за користування ним. Загальна заборгованість згідно з угодою № 500766329 від 25.04.2023р. становить 318 309 грн. 95 коп., з яких: - за кредитом 303 397 грн. 95 коп.; - по відсотках 4 204 грн. 87 коп.; - по комісії 10 707 грн. 13 коп.

За таких обставин позивач просив стягнути із відповідачки заборгованість за кредитним договором у заявленому розмірі.

Представник позивача Гірчак А.М. в судові засідання 28.07.2025р. та 30.09.2025р. не з`явився, хоча належним чином в порядку, визначеному ст.ст. 128-130 ЦПК України, повідомлений про час, дату і місце судового розгляду. Водночас у прохальній частині позовної заяви та у заяві від 20.05.2025р. просив розглянути справу за відсутності представника позивача, дав згоду на заочний розгляд справи.

Відповідачка в судові засідання 28.07.2025р. та 30.09.2025р. не з`явилася, хоча належним чином в порядку, визначеному ст.ст. 128-130 ЦПК України, повідомлена про час, дату і місце судового розгляду шляхом направлення поштовим зв`язком судових повісток за адресою реєстрації місця проживання, а також через розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України про виклик відповідачки до суду. Відповідачка про причини неявки суд не повідомила, а також не подала до суду відзив на позовну заяву та заяви про розгляд справи за її відсутності чи відкладення розгляду справи.

З огляду на приписи ст.ст. 211 та 223 ЦПК України суд визнав за можливе розглянути справу по суті без учасників сторін за наявними у справі доказами.

30.09.2025р. судом в порядку, визначеному ст.ст. 280, 281 ЦПК України, постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.

Дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне.

З оферти № 500766329 на укладення угоди про надання споживчого кредиту від 25.04.2023р. вбачається, що позичальниця ОСОБА_1 запропонувала банку укласти угоду про надання споживчого кредиту, підставою якої є Договір про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ "Сенс Банк", укладений між ОСОБА_1 та АТ "Сенс Банк". Умови споживчого кредиту наступні: тип кредиту - "кредит готівкою"; сума кредиту - 331 921 грн. 24 коп.; процентна ставка річних - 4,99% (тип ставки - фіксована, нараховуються банком на суму кредиту, що не повернуто і сплачуються позичальником щомісяця у порядку та на умовах визначених Угодою), строк кредиту - 120 місяців. За обслуговування кредиту щомісячно, встановлена комісія: з 1 по 12 місяць користування кредитом - 0,10% від суми кредиту; з 13 по 24 місяць користування кредитом - 1,00% від суми кредиту; з 25 по 120 місяці користування кредитом - 1,50% від суми кредиту. Комісія сплачується позичальником щомісяця за кожний місяць користування кредитом відповідно до графіку платежів який є Додатком № 1 до Угоди і є його невід`ємною частиною. Комісія за обслуговування кредиту є платою позичальника банку з надання послуг з розрахунку чергового платежу у випадку дострокового погашення, операційне супроводження кредиту, здійснення інформування пор не належне виконання зобов`язань по поверненню кредиту, надання інформації по рахунках з використанням смс повідомлень, інформування щодо діючих пропозицій, тарифів та змін. Дата повернення кредиту 25.04.2033р. Для повернення заборгованості за Угодою запропоновано використовувати рахунок № НОМЕР_1 , відкритий у Банку. Кредит надається позичальнику для повернення заборгованості за кредитним договором 500737655 від 20.12.2022р., розмір - 331 921 грн. 24 коп., спосіб видачі - переказ коштів на рахунок № НОМЕР_2 , відкритий в АТ "Сенс Банк". Також у Оферті позичальниця беззаперечно підтвердила, що перед укладенням Угоди ознайомлена, в тому числі, у письмовій формі: - зі всією інформацією, необхідною для прийняття усвідомленого рішення щодо отримання Кредиту; - з нормами Закону України "Про споживче кредитування" та нормативними актами НБУ; - з інформацією, зазначеною в ч. 2 ст. 12 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг", яка розміщена на офіційній сторінці банку у мережі Інтернет за посиланням www.sensebank.com.ua. В Додатку №1 до цієї Угоди, що є невід`ємною частиною Угоди, запропонувала визначити: - детальний розпис складових загальної вартості кредиту реальної річної процентної ставки; - графік платежів з повернення Кредиту, сплати процентів за його користування; - суми комісійної винагороди та інших платежів за Угодою. В Угоді також вказано, що вона укладається шляхом формування і направлення позичальником банку засобами дистанційної комунікації, а саме платіжного застосунку "Sense Super App" або іншого дистанційного каналу комунікації запропонованого банком, Оферти на укладення Угоди і акцепту Банком цієї Оферти у строк, вказаний у Оферті. Підписанням електронним підписом цієї Оферти позичальниця засвідчила про отримання всієї інформації про умови кредитування.

25.04.2023р. представником АТ "Сенс Банк" Комісаренко А.В. підписано акцепт пропозиції на укладення угоди про надання споживчого кредиту № 500766329, у якій товариство прийняло пропозицію Кризель Г.В. на укладення угоди про надання споживчого кредиту № 500766329 від 25.04.2023р., підставою для укладення якої є договір про банківське обслуговування фізичних осіб. Умови викладені у Акцепті пропозиції на укладення угоди про надання споживчого кредиту № 500766329, аналогічні умовам викладеним у Оферті № 500766329 на укладення угоди про надання споживчого кредиту від 25.04.2023р. При цьому, в Акцепті погоджено, що угода вважається укладеною та набуває чинності з моменту підписання банком Акцепту та надання кредиту відповідно до умов Угоди та Договору. Датою угоди є дата зазначена у преамбулі угоди.

Додатком № 1 до Угоди про надання кредиту № 500766329 від 25.04.2023р. є "Графік платежів та розрахунку сукупної вартості споживчого кредиту, реальної річної процентної ставки", у якому визначено період кредитування починаючи з 25.04.2023р. до 25.04.2033р., чисту суму кредиту/платежу у розрахунковий період, суму кредиту за договором, суму процентів за користування кредитом, комісію за РРО в помісячному розрізі, протягом усього періоду кредитування. Дата щомісячного платежу до 25 числа кожного місяця, розмір мінімального платежу з 1 по 12 місяць - 3 850 грн. 84 коп., з 13 по 24 місяць - 6 838 грн. 13 коп., з 25 по 120 місяць - 8 497 грн. 74 коп.

Клієнтом ОСОБА_1 25.04.2023р. було підписано паспорт споживчого кредиту, в якому містяться умови аналогічні умовам викладеним в Угоді про надання кредиту № 500766329 від 25.04.2023р.

Згідно з довідкою АТ "Сенс Банк" № 2850133 клієнт ОСОБА_1 ідентифікована товариством. Підписання договору № 500766329 позичальником здійснено аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора, Дата відправки ідентифікатора позичальнику - 25.04.2023р., номер телефону НОМЕР_3 .

Відповідно до меморіального ордеру № від 25.04.2023р. вказаної дати отримувачу ОСОБА_1 перераховано кошти у сумі 331 921 грн. 24 коп., призначення платежу - перерахування коштів за кредитним договором № 500766329 від 25.04.2023р.

З виписки по особовим рахункам з 25.04.2023р. до 05.09.2024р. та з наданого банком розрахунку заборгованості за період з 25.04.2023р. до 05.09.2024р. вбачається, що ОСОБА_1 станом на 05.09.2024р. має заборгованість за кредитним договором № 500766329 у розмірі 318 309 грн. 95 коп., з яких: 303 397 грн. 95 коп. - тіло кредиту; 4 204 грн. 87 коп. - відсотки за користування кредитом; 10 707 грн. 13 коп. - комісія. З них же вбачається, що ОСОБА_1 25.04.2023р. були перераховані кошти у сумі 331 921 грн. 24 коп. та, що вона здійснювала часткові погашення по кредиту, зокрема 25.04.2023р., 28.05.2024р. та 30.05.2024р. Внесено коштів на погашення заборгованості, всього у сумі 53 666 грн. 77 коп., з них 28 523 грн. 29 коп. зараховано на погашення тіла кредиту, 17 841 грн. 23 коп. зараховано на погашення відсотків. Також відповідачці у вказаний період була нарахована комісія за обслуговування кредиту у сумі 18 009 грн. 38 коп. на погашення якої з коштів внесених відповідачкою на погашення кредиту були зараховані кошти в сумі 7 302 грн. 25 коп. (графа розрахунку "комісія за обслуговування, погашено").

Доказів які б спростовували наданий позивачем розрахунок та доводили б повне виконання боржником кредитних зобов`язань відповідачкою суду не надано.

02.04.2024р. АТ "Сенс Банк" на адресу ОСОБА_1 рекомендованим листом направлено вимогу про усунення порушень (опис вкладення Укрпошта Стандарт на ім`я ОСОБА_1 з відбитком печатки "Укрпошта, вантажне відділення, Київ 02300, 02.04.2024р.").

Встановивши вказані обставини, суд вважає, що зі сторони відповідача порушені вимоги чинного законодавства, що регулює кредитні правовідносини.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (в тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно - телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.

За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Загальні правила щодо форми договору визначені ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

За правилам ч. 1 ст. 1049 та ст. 1050 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

У разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, при цьому кредитодавець має право вимагати від позичальника достроково повернути всю суму кредиту та внести інші платежі, передбачені договором.

Відповідно до ст.ст. 526, 629 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Враховуючи наведене, суд доходить висновку про доведеність банком за допомогою належних доказів обставин, які підтверджують укладення з відповідачкою кредитного договору з погодженням усіх суттєвих умов, зокрема, процентів.

Водночас, слід зауважити, що згідно наданих позивачем розрахунку та виписки, вбачається, що відповідачці банком були вчинені комісійні нарахування у розмірі 18 009 грн. 38 коп., на погашення якої були зараховані сплачені позичальницею кошти у сумі 7 302 грн. 25 коп.

Споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника (п. 11 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про споживче кредитування" № 1734-VIII в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Тобто, споживчим є будь-який кредит наданий споживачу для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит (ч.ч. 1 та 2 ст. 11 Закону України "Про споживче кредитування" № 1734-VIII).

Умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними (ч. 5 ст. 12 Закону України "Про споживче кредитування" № 1734-VIII).

У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19 зазначено, що: у кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 11 ЗУ "Про споживче кредитування". Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 ЗУ "Про споживче кредитування" № 1734-VIII.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 10 січня 2024 року у справі № 727/5461/23.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч.ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України).

Водночас, з матеріалів даної справи не вбачається необхідності внесення плати за додаткові, супутні послуги товариства, що пов`язані з обслуговуванням кредиту. Товариство, заявляючи вимоги про стягнення комісії, не зазначило переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що реально були надані відповідачу та за які ним встановлена комісія за обслуговування кредиту, як і докази надання таких послуг, в тому числі більше одного разу на місяць.

Статтею 534 ЦК України визначено, що у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов`язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором або законом:

1) у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов`язані з одержанням виконання;

2) у другу чергу сплачуються проценти і неустойка;

3) у третю чергу сплачується основна сума боргу.

За такого, суд вважає, що у задоволенні вимог про стягнення з відповідачки коштів у сумі 10 707 грн. 13 коп. (заборгованість по комісії) - слід відмовити.

А загальна заборгованість відповідачки перед позивачем за кредитним договором (проценти, основна сума боргу) підлягає зменшенню на суму стягнутих (списаних) банком грошових коштів у розмірі 7 302 грн. 25 коп. (комісія за розрахунково-касове обслуговування).

Таким чином розмір стягнутої з відповідачки заборгованості за кредитом підлягає зменшенню на 7 302 грн. 25 коп., що узгоджується з наданими банком розрахунком та випискою, та з відповідачки на користь позивача слід стягнути 300 300 грн. 57 коп. (заборгованість по кредиту).

Позивач також просить стягнути з відповідача на свою користь витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 25 587 грн. 00 коп.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України).

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" № 5076-VІ від 05.07.2012р. (далі - Закон № 5076-VІ) договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону № 5076-VІ).

У постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 910/12876/19 зауважено, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини. Водночас чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. З урахуванням наведеного суд зазначив, що процесуальним законодавством передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Так, у справі "Схід / Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. (ч. 4 ст. 137 ЦПК України).

Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

На підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу надано копії свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серія МК № 001698 від 08.11.2019 року на ім`я Гірчак А.М. та договору про надання послуг від 28.01.2025р. № 1006, який було укладено між АТ "СЕНС БАНК" та адвокатом Адвокатським об`єднанням "СмартЛекс", за умовами пункту 3.1 якого замовник сплачує на користь виконавця винагороду (гонорар) у розмірі: - за підготовку і подання позовної заяви до суду 375 грн.; - за отримання рішення суду 225грн.; - комісійна винагорода від стягнутих коштів на користь замовника 7,85%. Згідно розрахунку вказаного виду витрат наведеного позивачем у позовній заяві їх сума становить: 375 грн. + 225 грн. + 318 309 грн. 95 коп. (сума позову) * 7,85% = 25 587 грн. 00 коп.

Таким чином враховуючи вищевикладене, предмет та складність справи, час, необхідний для вчинення дій і надання послуг, зазначених в акті на підтвердження факту надання правової допомоги, відсутність заперечень відповідачки щодо вказаного розміру витрат (їх не співмірності), обставини проведення розгляду справи у відсутність представника позивача, а також засад розумності, справедливості та співмірності, суд приходить до висновку про стягнення на користь позивача з відповідачки судових витрат на професійну правничу допомогу надану в суді пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 24 138 грн. 77 коп. (94,34%).

На підставі вимог ст. 141 ЦПК України, судові витрати зі сплати судового збору в сумі 3 819 грн. 71 коп., понесені позивачем при подачі позову, слід стягнути з відповідачки на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 3 603 грн. 51 коп. (94,34%).

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-89, 141, 258-268, 273, 279-283 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов Акціонерного товариства "СЕНС БАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь Акціонерного товариства "СЕНС БАНК" () заборгованість за кредитним договором № 500766329 від 25.04.2023р. у розмірі 300 300 (триста тисяч триста) грн. 57 коп. - заборгованість за кредитом.

Відмовити в частині позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь Акціонерного товариства "СЕНС БАНК" () заборгованості за кредитним договором № 500766329 від 25.04.2023р. в сумі 18 009 (вісімнадцять тисяч дев`ять) грн. 38 коп., з яких: 3 097 (три тисячі дев`яносто сім) грн. 38 коп. - заборгованість за кредитом; 4 204 (чотири тисячі двісті чотири) грн. 87 коп. - заборгованість по відсоткам; 10 707 (десять тисяч сімсот сім) грн. 13 коп. - заборгованість по комісії.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь Акціонерного товариства "СЕНС БАНК" () судові витрати: судовий збір в сумі 3 603 (три тисячі шістсот три) грн. 51 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 24 138 (двадцять чотири тисячі сто тридцять вісім) грн. 77 коп.

Судові витрати зі сплати судового збору в сумі 216 (двісті шістнадцять) грн. 20 коп. та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 1 448 (одна тисяча чотириста сорок вісім) грн. 23 коп. покладаються на позивача Акціонерне товариство "СЕНС БАНК".

Копію заочного рішення направити відповідачу рекомендованим листом із повідомленням.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Врадіївський районний суд Миколаївської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений та підписаний "03" жовтня 2025 року.

Суддя Ф.Г. Сокол