490/4269/24
У Х В А Л А

26 вересня 2025 року м. Миколаїв

Суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Чулуп О.С. розглянувши заяву адвоката Ткачук Ганни Миколаївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення,

ВСТАНОВИВ:

23 вересня 2025 року до суду надійшла заява адвоката Ткачук Ганни Миколаївни про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат за надання правничої допомоги в розмірі 40000 грн.

Згідно ч.3 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.

Судом вирішується лише питання про судові витрати, тому клопотання розглядається без повідомлення учасників справи.

Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали заяви, додані до неї документи та матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення,не ухвалено рішення; 2) суд,вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми,присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії,що требавиконати; 3 ) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановленихстаттею 430 цього Кодексу.

Судом встановлено, що рішенням Центрального районного суду м. Миколаєві від 19 вересня 2025 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію вартості автомобіля марки BMW 520І, 2003 р.в., колір сірий,реєстраційний номер НОМЕР_1 в розмірі 143 126 грн. 20 коп.

У заяві про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат представник позивача зазначає, що судом в рішенні не відображено питання про судові витрати.

Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Позивач у позові не вказав, що подання доказів на підтвердження витрат на правову допомогу відбудеться протягом 5 днів після ухвалення рішення. В прохальній частині позову позивач також не просив стягнути витрати на правову допомогу.

Таким чином, строк на подання доказів на підтвердження витрат на правову допомогу сплив, адже позивач мав п`ять днів лише у разі заявлення про це до закінчення судових дебатів.

Згідно з частиною першою статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення (частини другої статті 127 ЦПК України).

Вирішуючи питання про поновлення пропущеного строку, суд має враховувати, що оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі, а будь-які причини не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для його поновлення.

Поновленню підлягає лише строк, який пропущений з об`єктивних і, які не залежали від волі та поведінки особи, причин. Якщо строк поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. У випадку, якщо суди обмежуються вказівкою на наявність «поважних причин» для поновлення пропущеного строку, вони не вказують чітких підстав такого поновлення.

Представник позивача Ткачук Г.М. не просить поновити пропущений процесуальний строк, а тому заяву про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування витрат слід залишити без розгляду.

Суд додатково зазначає, що постанові Верховного Суду від 26 липня 2023 року по справі №160/16902/20 зазначається про те, що передбачена процесуальними нормами можливість подати суду протягом п`яти днів докази на підтвердження витрат на правничу допомогу з метою розподілу цих витрат й ухвалення з цього питання додаткового судового рішення є не способом заявити суду про необхідність вирішення цього питання (про яке сторона не висловлювалася раніше), а механізмом довести суду факт понесення цих витрат, як умову для їх розподілу.

Якщо ж до завершення розгляду сторона не заявила суду про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді, й, відповідно, не надала документів, які ці витрати підтверджують, суд у такому випадку не має підстав розподіляти ці витрати.

Підстав для прийняття додаткового рішення не встановлено, тому заяву від 23.09.2025 про ухвалення додаткового рішення слід залишити без розгляду.

Керуючись ст. 270 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву адвоката Ткачук Ганни Миколаївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрати на правову допомогу залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя