Справа № 639/7317/25
Провадження № 2-о/639/175/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2025 року м. Харків

Новобаварський районний суд міста Харкова у складі судді Борисенка О.О.,

розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,

установив:

Заявник ОСОБА_1 30.09.2025 звернувся до Новобаварського районного суду міста Харкова із заявою, в якій просив розірвати шлюб між ним та ОСОБА_2 , зареєстрований 15.07.2005 Відділом реєстрації актів цивільного стану Дзержинського районного управління юстиції міста Харкова за актовим записом № 384; визначити місце проживання дітей сторін разом з матір`ю ОСОБА_2 .

Матеріали заяви сформовані в системі «Електронний суд» 30.09.2025 та підписані позивачем ОСОБА_1 .

Оскільки заява не відповідає вимогам ч. 2, п. 4 ч. 3 ст. 175, ч. 5 ст. 177 ЦПК України, ухвалою суду від 01.10.2025 заяву залишено без руху, повідомлено заявника про необхідність усунення вказаних в ухвалі суду від 01.10.2025 недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали, шляхом: подання до суду спільної заяви подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , підписаної заявниками, яка серед іншого містить: зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який заявники просять суд визначити у рішенні; подання до заяви про розірвання шлюбу за заявою подружжя письмового договору про те, з ким із подружжя будуть проживати діти із зазначенням, яку участь у забезпеченні умов життя дітей заявників братиме той з батьків, хто буде проживати окремо; нотаріально посвідченого договору між подружжям про розмір аліментів на дітей.

06.10.2025 до суду від ОСОБА_1 надійшла заява, сформована в системі «Електронний суд» 04.10.2025 про уточнення позовних вимог, в якій останній зазначив позивачем ОСОБА_1 , відповідачем ОСОБА_4 , та просив: розірвати шлюб між ним та ОСОБА_2 , зареєстрований 15.07.2005 Відділом реєстрації актів цивільного стану Дзержинського районного управління юстиції міста Харкова за актовим записом № 384; визначити місце проживання дітей сторін ОСОБА_5 та ОСОБА_6 разом з матір`ю ОСОБА_2 ; визнати питання утримання дітей та участі батька у їх вихованні.

Оглянувши матеріали заяви про уточнення позовних вимог, суд доходить такого висновку.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні.

Позовна вимога про визнання питання утримання дітей та участі батька у їх вихованні не передбачена законом.

У статті 18 СК України визначено, що кожен учасник сімейних відносин, який досяг чотирнадцяти років, має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу. Суд застосовує способи захисту, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Способами захисту сімейних прав та інтересів, зокрема, є встановлення правовідношення; зміна правовідношення.

За змістом частин 1, 2, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Отже, питання щодо участі утримання дітей вирішується за домовленістю між їх батьками, а у разі наявності спору той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до іншого батька з позовом про стягнення з нього аліментів, або із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів.

За заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення (частина перша статті 158 СК України).

Відповідно до частини другої статті 159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. У разі наявності спору про способи участі одного з батьків у вихованні дитини, зокрема, якщо орган опіки та піклування не визначив способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею, не виключається вирішення такого спору в судовому порядку незалежно від того, хто з батьків звертається з позовом (той, хто проживає з дитиною, чи той, хто проживає окремо), і визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї, що є ефективним способом захисту та не суперечить закону.

Аналіз зазначених норм статей свідчить про те, що питання участі батька у вихованні дітей вирішується за домовленістю між батьками, або органом опіки та піклування та судом у разі наявності спору між батьками.

Крім того, згідно з п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

В порушення зазначеної норми закону, первісна заява та заява про уточнення позовних вимог не містить зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Суд також зауважує, що до заяви про уточнення позовних вимог долучений документ щодо фактичного місця проживання відповідача, складений іноземною мовою, та до матеріалів справи не долучено належно оформленого перекладу цього документу на державну українську мову.

Положеннями ч. 1 ст. 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ст. 9 ЦПК України та ч. 1 ст. 12 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» цивільне судочинство і діловодство в судах України провадиться державною мовою.

Відповідно до ст. 10 Конституції України державною мовою в Україні є українська мова. Держава забезпечує всебічний розвиток і функціонування української мови в усіх сферах суспільного життя на всій території України. Застосування мов в Україні гарантується Конституцією України та визначається законом.

Частиною 1 статті 14 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної» визначено, що у судах України судочинство провадиться, а діловодство здійснюється державною мовою.

Відповідно до частин 1, 2, 4, 5 ст. 95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.

Згідно з частинами 3, 4 ст.14 Закону України «Про засади державної мовної політики», сторони, які беруть участь у справі, подають до суду письмові процесуальні документи і докази, викладені державною мовою. У межах території, на якій поширена регіональна мова (мови), що відповідає умовам ч.3 ст.8 цього Закону, допускається подача до суду письмових процесуальних документів і доказів, викладених цією регіональною мовою (мовами), з перекладом, на державну мову без додаткових витрат для сторін процесу.

Отже, Законом встановлено вимоги, відповідно до яких сторони, які беруть участь у справі, подають до суду письмові процесуальні документи і докази, викладені державною мовою.

У свою чергу, із наданих ВССУ роз`яснень, які викладені у листі «Про практику розгляду судами цивільних справ з іноземним елементом» від 16.05.2013 року слідує, що суд приймає документи, складені мовами іноземних держав, за умови супроводження їх нотаріально засвідченим перекладом українською мовою.

Тобто, у разі, коли письмові докази подаються до суду іноземною мовою, додається їх засвідчений у встановленому порядку переклад українською мовою. Вірність перекладу документів юридичного характеру повинна бути нотаріально посвідчена в порядку ст. 79 Закону України «Про нотаріат».

Відповідно до положень пункту 8 Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України № 814 від 20.08.2019 року, із змінами, внесеними згідно з Наказами Державної судової адміністрації, діловодство в суді ведеться державною мовою, крім випадків, передбачених законодавством України. Усі документи суду складаються державною мовою. У діловодстві суду можуть використовуватися вхідні документи, викладені іноземною мовою, забезпечені перекладом відповідно до вимог чинного законодавства.

Отже, до письмових доказів, викладених іноземною мовою, повинні додаватися переклади українською мовою, засвідчені належним чином.

Відповідно ч. 1 ст. 177 ЦПК України, у разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї, в електронній формі через електронний кабінет, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

За змістом ч. 7 ст. 43 ЦПК України, у разі подання до суду в електронній формі заяви по суті справи, зустрічного позову, заяви про збільшення або зменшення позовних вимог, заяви про зміну предмета або підстав позову, заяви про залучення третьої особи, апеляційної скарги, касаційної скарги та документів, що до них додаються, учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання таких матеріалів іншим учасникам справи.

Такі документи в електронній формі направляються з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а у разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення.

В порушення вимог ч. 1 ст. 177 ЦПК України, доказу надсилання позивачем відповідачу позовної заяви з копіями доданих до неї документів, з урахуванням положень ст. 43 ЦПК України, матеріали заяви не містить.

Згідно з ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір».

Відповідно до п.п.3 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу справляється судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Станом на 01.01.2025 прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3028,00 грн, отже сума судового збору за позовом про розірвання шлюбу становить 1211,20 грн.

Частиною 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Якщо позовну заяву подано в електронній формі, судовий збір становить 968,96 грн.

На підтвердження сплати судового збору, як до первісної заяви, так і до заяви про уточнення позовних вимог, заявник надав квитанцію № 1490-7052-0851-1357 від 30.09.2025 про сплату судового збору у розмірі 605,60 грн.

Отже, недоплаченою сумою судового збору в частині вимоги про розірвання шлюбу є 363,36 грн.

Крім того, суд зазначає, що позовна заява. Крім вимоги про розірвання шлюбу, містить ще дві вимоги немайнового характеру: про визначення місця проживання дітей; про вирішення питання утримання дітей та участі батька у їх вихованні.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 6 Закону України у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до п.п.2 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру справляється судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на 01.01.2025 становить 1211,20 грн.

Якщо позовну заяву подано в електронній формі, відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору, та судовий збір становить 968,96 грн за кожну вимогу.

Судовий збір сплачується за такими реквізитами: Отримувач коштів: ГУК Харківська обл./м. Харків/Новобаварський/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37874947, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача 899998, рахунок отримувача UA0020658, код класифікації доходів бюджету 22030101.

Суд зазначає, що само по собі звернення особи до суду із заявою не спричиняє безумовне відкриття провадження у справі. Адже суддя, відкриваючи провадження, перевіряє, зокрема, чи дотрималася особа, яка подала заяву, порядку здійснення права на звернення до суду. Процесуальним наслідком недотримання заявником умов реалізації права на звернення до цього суду із заявою є залишення її без руху або її повернення в разі не усунення недоліків.

Суддя може вирішити питання про відкриття, повернення чи відмову у відкритті провадження по справі, яка не була належним чином оформлена та містила недоліки, лише після їх усунення. При цьому у ЦПК України відсутні винятки з указаного порядку.

Оскільки заявник не у повній мірі виправив недоліки заяви, подана ним заява про уточнення позовних вимог не відповідає вимогам пунктів 4, 8 ч. 3 ст. 175, частина 1, 4 ст. 177 ЦПК України, а чинним ЦПК України не передбачено повторне залишення заяви (позовної заяви) без руху, суд повідомляє ОСОБА_1 про необхідність виправлення недоліки заяви у встановлений в ухвалі суду від 01.10.2025 строк.

Керуючись статями 175, 177, 260, 261, 293, 294 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Повідомити ОСОБА_1 про необхідність виправити недоліки уточненої позовної заяви про розірвання шлюбу, шляхом: подання до суду заяви, яка серед іншого, містить: зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; подання до суду документу щодо фактичного місця проживання відповідача з належно оформленим перекладом цього документу на державну українську мову; подання суду доказів надсилання відповідачу копії позовної заяви та копій всіх поданих суду документів, з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу; подання до суду документів, що підтверджують доплату судового збору за вимогу про розірвання шлюбу у розмірі 363,36 грн та документів, що підтверджують сплату судового збору у розмірі 968,96 грн за кожну вимогу немайнового характеру, протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали суду від 01.10.2025 про залишення без руху заяви ОСОБА_1 про розірвання шлюбу за заявою подружжя.

Роз`яснити, що інакше заява буде вважатися неподаною та повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Веб-адреса цього документу у Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua/ з посиланням на номер справи.

Суддя Олександр БОРИСЕНКО