Справа № 946/4023/25
Провадження № 2/946/2953/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 вересня 2025 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:
головуючого судді Пащенко Т.П.,
за участю секретаря судового засідання Топтигіної О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ізмаїлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання та стягнення додаткових витрат, -
У травні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання та стягнення додаткових витрат, а саме, просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання ОСОБА_3 у розмірі частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з 18.07.2025 року і до закінчення дитиною навчання, по 31.08.2028 року, а також, половину понесених додаткових витрат на оплату навчання в розмірі 8000,00 грн. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач є батьком ОСОБА_3 , який навчається у Придунайській філії ПрАТ «Вищий навчальний заклад» Міжрегіональної Академії управління персоналом» за освітньо-кваліфікаційним рівнем бакалавр, спеціальність психологія, на денній формі навчання, на контрактній основі. Стипендію не отримує. Сума оплати за рік складає 22 000,00 грн. Термін навчання 4 роки, закінчення навчання 31.08.2028 року. Відповідач не надає будь-якої матеріальної допомоги та не виконує свій обов`язок щодо утримання сина, який продовжує навчання, хоча, має таку можливість. Син повністю знаходиться на матеріальному забезпеченні позивачки. Позивачкою здійснена оплата за навчання сина у розмірі 17 600,00 грн. за період навчання на І курсі, що є додатковими витратами на дитину. Половину вказаних витрат у розмірі 8800,00 грн. має нести відповідач.Також просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання ОСОБА_3 у розмірі частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, починаючи з 18.07.2025 року і до закінчення дитиною навчання, по 31.08.2028 року.
Ухвалою судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 02.06.2025 відкрито провадження у справі у порядку спрощеного провадження (а.с.19).
Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 08.09.2025 ухвалено провести розгляд справи в заочному порядку.
Позивачка в судове засідання не прибула, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, згідно заяви від 14.07.2025 позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з`явився, сповіщений про час, дату та місце судового розгляду належним чином, про що свідчить поштове рекомендоване повідомлення, причини неявки суду не повідомив, відзив проти позовних вимог не надав, тому суд відповідно до ч.4 ст.223, ч.1 ст.280 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у зв`язку з відсутністю заперечень проти такого вирішення справи позивачки.
Згідно ч.2 ст.281 розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою.
Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Частиною 1 ст.274 ЦПК України передбачено, що в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах, що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя.
Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У відповідності до вимог ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області 26.07.2007 року, актовий запис №498 (а.с.9).
Згідно довідки №45 від 19.05.2025 року, виданої Придунайською філією ПрАТ «Вищий навчальний заклад «Міжрегіональної Академії управління персоналом» ОСОБА_3 навчається на І курсі за освітньо-кваліфікаційним рівнем бакалавр, спеціальність психологія, на денній формі навчання, на контрактній основі. Стипендію не отримує (а.с.14).
Відповідно до контракту на навчання в ПрАТ «Вищий навчальний заклад «Міжрегіональної Академії управління персоналом» строк навчання 4 роки, навчання розпочинається з 02.09.2024 року, вартість навчання за рік становить 22 000,00 грн. (а.с.13).
Позивачкою здійснено оплату за навчання ОСОБА_3 , 18.07.2007 року, у розмірі 17 600,00 грн., що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки від 29.07.2024 року (а.с.15).
Відповідно до виконавчого листа, виданого 25.06.2019 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області, судом вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 200 грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22.07.2009 року до досягнення дитиною повноліття, тобто, до ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.16).
Після реєстрації шлюбу з ОСОБА_6 14.11.2015 року позивачка змінила прізвище з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області 14.11.2015 року, актовий запис №845 (а.с.8).
Щодо стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 27 Конвенції про права дитини держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей.
Батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати (стаття 198 СК України).
Статтею 199 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.
Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, що перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) існування потреби у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку.
Згідно зі статтею 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 6 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 на момент звернення до суду навчається на І курсі Придунайської філії ПрАТ «Вищий навчальний заклад «Міжрегіональної Академії управління персоналом» за освітньо-кваліфікаційним рівнем бакалавр, спеціальність психологія, на денній формі навчання, на контрактній основі, стипендію не отримує, у зв`язку із чим потребує матеріальної допомоги.
З огляду на вищевикладене, суд вважає за можливе стягувати з відповідача на користь позивачки на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти у розмірі частини всіх видів заробітку (доходів) платника щомісячно, починаючи з 18.07.2025 року до закінчення навчання, але не більше, ніж до досягнення двадцятитрьохрічного віку.
Щодо стягнення додаткових витрат на дитину, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину вразі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.
За змістом вказаної норми, в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.
Як встановлено судом, позивачкою 29.07.2024 року здійснено оплату за навчання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 17 600,00 грн., що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки від 29.07.2024 року (а.с.15). На момент оплати за навчання дитина ще була неповнолітньою.
У відповідності до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Суду не надано відповідачем доказів щодо наявності обставин, які б перешкоджали стягненню додаткових витрат на дитину.
Виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства (ч.1 ст. 13 ЦПК України), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
За таких обставин, суд вважає за можливе позов задовольнити в повному обсязі та стягувати з відповідача на користь позивачки на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти у розмірі частини всіх видів заробітку (доходів) платника щомісячно, починаючи з 18.07.2025 року до закінчення навчання, але не більше, ніж до досягнення двадцятитрьохрічного віку, а також стягнути з відповідача додаткові витрати на дитину у сумі 8800,00 грн.
Відповідно до ч. 1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
У відповідності до ч. ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів.
Враховуючи вищевикладене, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в сумі 1211,20 грн.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.
Керуючись ст. ст. 12,13, 77-81, 141, 258, 263-268, 273 ЦПК України, ст. ст. 182, 185, 191,199, 200 СК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , до ОСОБА_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання та стягнення додаткових витрат задовольнити.
Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , на корить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_5 , в розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 18 липня 2025 року до закінчення строку навчання, але не більше, ніж до досягнення дитиною двадцятитрьохрічного віку.
Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , на корить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , додаткові витрати на дитину, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_5 , у твердій грошовій сумі у розмірі 8800,00 (вісім тисяч вісімсот гривень нуль копійок) гривень.
Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , в дохід держави судові витрати (судовий збір) в сумі 1211,20 (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок) гривень, зарахувавши до спеціального фонду Державного бюджету України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України.
Суддя: Т.П.Пащенко