КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 2-152/12
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Болотова Є.В.,

суддів: Музичко С.Г., Сушко Л.П.

при секретарі Ганжалі С.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії заступника начальника Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Андрющенко Ірини Василівни, заінтересовані особи: заступник начальника Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Андрющенко Ірина Василівна, акціонерне товариство «Таскомбанк»,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 16 квітня 2025 року, постановлену під головуванням судді Машкевич К.В.,-

встановив:

У вересні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із названою скаргою.

ОСОБА_1 просив: поновити строк для звернення до суду із скаргою; визнати неправомірними дії заступника начальника Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві ( назва на момент вчинення виконавчих дій) ОСОБА_2 щодо винесення постанови від 21 грудня 2017 року про відкриття виконавчого провадження;скасувати постанову від 21 грудня 2017 року про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1; зобов`язати уповноважену особу Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) вчинити дії щодо закінчення виконавчого провадження № НОМЕР_1.

Обгрунтовуючи поважність причин пропуску строку для звернення до суду із названою скаргою, ОСОБА_1 зазначив, що про наявність відкритого виконавчого провадження № НОМЕР_1 йому стало відомо в червні 2021 року.

29 вересня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до відділу державної виконавчої служби із заявою про закінчення виконавчого провадження.

12 січня 2022 року заявник звернувся із скаргою на бездіяльність виконавця до начальника ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ), оскільки відповіді на заяву про закінчення виконавчого провадження не отримав.

ОСОБА_1 зазначає, що після введення 24 лютого 2022 року в Україні воєнного станувизначені Законом України «Про виконавче провадження» строки перервалися.

Заявник вважає, що строк для звернення до суду ним не пропущено, але просить його поновити та задовольнити вимоги скарги.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 16 квітня 2025 року названу скаргу залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду скасувати та направити матеріали справи для продовження розгляду.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 підтримала доводи апеляційної скарги.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про його час і місце повідомлені належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника ОСОБА_1 , перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Залишаючи скаргу без розгляду, суд першої інстанції виходив із необгрунтованістю ОСОБА_1 поважних причин пропуску строку на оскарження рішення державного виконавця.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Пропущений для подання скарги строк може бути поновлено судом за наявності поважних причин його пропуску на підставі клопотання особи, яка подає скаргу, що має бути заявлено одночасно зі скаргою.

У разі подання скарги з пропуском строку і за відсутності поважних причин для його поновлення та клопотання особи, яка подає скаргу, така скарга залишається судом без розгляду.

За ч. 5 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (ст. 126 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Отже, строки на подання скарги є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається у скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз`яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

З`ясування обставин дотримання заявником процесуального строку на звернення до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, наявності клопотання про його поновлення зазначеного строку та поважних причин для його поновлення має першочергове значення, оскільки правовим наслідком недотримання встановленого законом строку звернення із скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, відсутності клопотання про поновлення зазначеного строку та поважності причин для його поновлення, є залишення скарги без розгляду та повернення її заявникові.

Встановлено, що рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від від 12 вересня 2012 року задоволено позов АТ «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 211 456, 84 доларів США, що еквівалентно 1 687 002 грн 67 коп.

27 березня 2015 року видано виконавчий лист та пред`явлений стягувачем до виконання до Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві.

21 грудня 2017 року відкрито виконавче провадження № НОМЕР_1.

До матеріалів справи долучено копію матеріалів виконавчого провадження № НОМЕР_1, згідно яких ОСОБА_1 12 лютого 2021 року заявник звертався до начальника Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби із скаргою на протиправність дій державного виконавця Проца В.С. та зобов`язання закрити виконавче провадження. Обгрунтовуючи скаргу, ОСОБА_1 повідомив, що ще 15 лютого 2018 року звертався із заявою про закінчення виконавчого провадження.

Крім того, ОСОБА_1 у травні 2023 року звертався до Київського апеляційного суду із апеляційною скаргою на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 14 квітня 2023 року про видачу дубліката виконавчого листа в справі № 2-152/12.

У черві 2024 року ОСОБА_1 уже звертався до Голосіївського районного суду міста Києва із скаргою на дії заступника начальника Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Андрющенко І.В.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 31 липня 2024 року названу скаргу залишено без розгляду у зв'язку із необґрунтованістю поважності причин пропуску для звернення до суду.

Дослідивши матеріали справи, колегією суддів встановлено, що про наявність виконавчого провадження № НОМЕР_1 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості заявник був обізнаний ще у лютому 2018 року, через два місяці після його відкриття.

Заявник звертався у лютому 2018 року та у лютому 2021 року із скаргами про закриття виконавчого провадження № НОМЕР_1. Відтак, вказане спростовує посилання ОСОБА_1 на те, що про наявність виконавчого провадження № НОМЕР_1 він дізнався у червні 2021 року.

Враховуючи, що ОСОБА_1 пропустив визначений ч. 1 ст. 449 ЦПК України десятиденний строк на звернення до суду із скаргою на дії державного виконавця та не надав доказів на підтвердження поважності причин його пропуску, суд першої інстанціїдійшов обґрунтованого висновку про залишення скарги ОСОБА_1 без розгляду.

Доводи апеляційної скарги про те, що органом державно виконавчої служби не надіслано ОСОБА_1 рекомендованим поштовим відправленням постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1 від 22 грудня 2017 року, колегія суддів оцінює критично, оскільки вказане не спростовує доведеність обізнаності заявника про наявність виконавчого провадження ще у лютому 2018 року.

Доводи апеляційної скарги про те, що заявник з лютого 2018 року по 22 лютого 2024 року вчиняв дії для досудового врегулювання спору шляхом подачі безпосередньо до органу виконавчої служби, колегія суддів відхиляє, оскільки зазначене не є поважною підставою для поновлення процесуального строку для звернення до суду із скаргою на дії державного виконавця.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду від 16 квітня 2025 року постановлена з додержанням норм процесуального права, відтак підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 16 квітня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.

Повний текст складено 06 жовтня 2025 року.

Суддя-доповідач Є.В. Болотов

Судді: С.Г. Музичко

Л.П. Сушко