КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2025 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Оніщук М.І.,

судді Шебуєва В.А., Кафідова О.В.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану від його імені та в його інтересах адвокатом Бойком Євгеном Васильовичем, на заочне рішення Деснянського районного суду міста Києва від 11 квітня 2024 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Укрглобал-Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Укрглобал-Фінанс" звернулося до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 , згідно з яким просило суд:

- стягнути з відповідача на користь ТОВ "ФК "Укрглобал-Фінанс" заборгованість за Договором № 3111786 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 19.08.2022 станом на 28.06.2023 у розмірі 47593,20 грн., яка складається з: 8000 грн. 00 коп. - заборгованість за кредитом; 39593 грн. 20 коп. - заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 1.4 Кредитного договору за ставкою 1,99 % за кожен день користування кредитом за період з 19.08.2022 по 14.08.2023 (включно);

- стягнути з відповідача на користь ТОВ "ФК "Укрглобал-Фінанс" судові витрати у розмірі 2684 грн. 00 коп. та 5000 грн. 00 коп. витрат про професійну правничу допомогу.

Позовні вимоги обгрунтовано тим, що відповідно до укладено між ТОВ "Лінеура Україна" та ОСОБА_1 договору № 3111786 від 19.08.2022 відповідач отримав кредит у розмірі 8000 грн. 00 коп. строком на 360 днів, шляхом переказу на його платіжну картку № НОМЕР_1 , емітовану АТ "Ощадбанк", зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,99 % від суми кредиту за кожен день користування.

Кредитний договір було укладено в електронному вигляді за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи первісного кредитора. Кредитний договір підписаний відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України "Про електронну комерцію".

19.08.2022 кредитні кошти були перераховані відповідачу на платіжну картку № НОМЕР_1 , емітовану АТ "Ощадбанк".

При цьому, сума кредиту по укладеному кредитному договору перераховується на платіжну картку відповідача, яка була верифікована, шляхом блокування певної суми коштів. Сума блокування грошових коштів на платіжній картці відома тільки відповідачу. Зазначення суми блокування на платіжній картці підтверджує, що саме відповідач підтверджує верифікацію платіжною карти.

Однак, у порушення умов договору, відповідач своїх зобов'язань не виконав та своєчасно не повернув кредитні кошти та нараховані відсотки.

Разом з тим, 28.06.2023 між ТОВ "Лінеура Україна" та ТОВ "ФК "Укрглобал-Фінанс" укладено договір відступлення права вимоги № 28/06/23 від 28.06.2023, відповідно до умов якого право вимоги за Договором № 3111786 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 19.08.2022 перейшло до ТОВ "ФК "Укрглобал Фінанс".

За вказаних обставин, а також посилаючись на те, що станом 28.06.2023 заборгованість відповідача становить 47593,20 грн., з яких: 8000,00 грн. - заборгованість за кредитом; 39593,20 грн. - заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 1.4 кредитного договору за ставкою 1,99 % за кожен день користування кредитом за період з 19.08.2022 по 28.06.2023, позивач звернувся до суду з цим позовом, який просив задовольнити у повному обсязі.

Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 11.04.2024 позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ "ФК "Укрглобал-Фінанс" заборгованість за Договором № 3111786 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 19.08.2022 станом на 28.06.2023 у розмірі 47593,20 грн. та понесені по справі судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2684,00 грн. та 5000,00 грн. витрати на правову допомогу (а.с. 75-78).

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 05.05.2025 заяву відповідача про перегляд заочного рішення залишено без задоволення (а.с. 118-120).

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, а також невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить заочне рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити позивачу в частині позовних вимог щодо стягнення прострочених платежів по процентах у розмірі 39593,20 грн.

Так, обґрунтовуючи доводи своєї апеляційної скарги, вказує на неврахування судом першої інстанції того, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами факту переходу права вимоги до відповідача за укладеним договором.

Також, матеріали справи не містять доказів повідомлення відповідача про те, що новий кредитор звертався з запитом до кредитора для отримання підтвердження виконання кредитором свого обов'язку та повідомлення боржника про відступлення права вимоги та про передачу їх персональних даних новому кредитору.

Крім того, позивачем не доведено належними та допустимими доказами (не надано виписки за картковими рахунками) факт перерахування грошових коштів на рахунок відповідача (факт укладення договору кредиту) та наявність заборгованості на момент звернення до суду з позовом.

Вважає, що лист ТОВ "Пейтек Україна" від 22.12.2023, який міститься у матеріалах справи, є одностороннім документом, ініційованим позивачем, та об`єктивно не підтверджує фінансові зобов`язання відповідача за відсутності фінансових, бухгалтерських документів, якими, у свою чергу, є виписка щодо руху коштів по банківському рахунку та меморіальний ордер.

При цьому, зазначає, що позивачем не було надано доказів, на підставі яких можливо встановити, чи було емітовано на ім'яОСОБА_1 платіжну картку № НОМЕР_1 . Крім того, повні відомості про номер платіжної картки у матеріалах справи відсутні, а зазначені лише перші шість та останні чотири цифри картки.

Щодо розміру заявленої до стягнення заборгованості відповідач вказує, що визнає основний борг у розмірі 8000,00 грн. та заперечує щодо решти вимог на суму 39593,20 грн., оскільки позивач не довів підписання та укладання кредитного договору на умовах, які вказані у договорі (а.с. 125-136).

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а заочне рішення суду першої інстанції - без змін, посилаючись на те, що відповідач, підписавши кредитний договір, погодився з усіма його умовами, зокрема, й щодо сплати процентів, розмір яких визначено за спільною згодою, що відповідає принципу свободи договору.

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість заочного рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що даний позов є обґрунтованим, а обставини на які посилався позивач, є встановленими та підтвердженими належними доказами.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанцїі, вважає їх правильними та обгрунтованими, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 19.08.2022 між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 укладено договір № 3111786 про надання коштів на умовах споживчого кредиту в електронній формі та підписаний електронним цифровим підписом одноразовим ідентифікатором Х963.

Згідно пункту 1.3 договору строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів із сплати процентів кожні 10 днів. Детальні терміни повернення (дати) повернення кредиту та сплати процентів визначені в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком №1 до цього договору. Графік платежів розраховується з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки, виходячи з припущення, що клієнт виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі.

Пунктом 1.4 договору визначено фіксований тип процентної ставки. За користування кредитом нараховуються проценти на таких умовах:

Згідно пункту 1.4.1 стандартна процента ставка становить 1,99% в день та застосовується в межах всього строку кредиту, вказаного у пункті 1.3 цього договору.

Знижена процента ставка становить 1,99% в день та застосовується на умовах. Якщо клієнт до 29.08.2022 (включно) або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, клієнт, як учасник програми лояльності, отримає від товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити клієнт за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою. У випадку невиконання споживачем умов для отримання індивідуальної знижки від товариства, користування кредитом для клієнта здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних умовах), що передбачені цим договором та доступні для інших клієнтів, які не мають окремих індивідуальних знижок стандартної процентної ставки. При цьому, клієнт розуміє та погоджується, що застосування зниженої процентної ставки є виключно його правом отримання індивідуальної знижки лише як учасника програми лояльності та лише за умови виконання ним вимог для її застосування, передбачених цим Договором. Клієнт погоджується, повністю розуміє та проінформований, що у разі невикористання клієнтом права на отримання знижки (невиконання умов для отримання знижки) застосовується стандартна процентна ставка, при цьому застосування стандартної процентної ставки без знижки, не є зміною процентної ставки, порядку її обчислення та порядку сплати у бік погіршення для клієнта, оскільки надання кредиту за цим договором здійснюється саме на умовах стандартної процентної ставки. Якщо до клієнта не застосовується знижена процентна ставка відповідно до Програми лояльності, то цей пункт договору не діє по відношенню до клієнта ( пункт 1.4.2 Договору).

Відповідно до пункту 1.5.1 орієнтована реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає: за стандартною процентною ставкою за весь строк кредиту 75218,24 % річних (пункт 1.5.1); за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 75218,24 % річних (пункт 1.5.2).

Додатком №1 до договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 3111786 від 19 серпня 2022 року визначено загальну вартість кредиту для клієнта (споживача) та реальної процентної ставки за договором про споживчий кредит.

Згідно листа ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» від 22.12.2023, 19.08.2022 о 17:26:04 було успішно перераховано кошти на суму 8000 грн. 00 коп., маска карти НОМЕР_1 , номер транзакції в системі ТОВ "Лінеура Україна" - 0919164, призначення платежу: зарахування на картку.

Позивачем також на підтвердження своїх вимог було надано копії: Правил надання грошових коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту, Паспорт споживчого кредиту, який підписаний відповідачем електронним цифровим підписом.

28.06.2023 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» укладено договір про відступлення прав вимоги №28/06/23.

Відповідно до пункту 1.1 укладеного договору кредитор передає (відступає) Новому кредиторові за плату, а новий кредитор приймає належні кредиторові права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників, укладеними між кредитором і боржниками (портфель заборгованості).

Внаслідок передачі (відступлення) портфеля заборгованості за цим договором новий кредитор заміняє кредитора у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості та відповідно вказані у реєстрі боржників, набуває прав грошових вимог кредитора за цими кредитними договорами, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за кредитними договорами (пункт 1.2).

Згідно пункту 7.1 договору в якості компенсації за придбання (відступлення) прав вимоги, новий кредитор сплачує кредиторові плату в розмірі, що станом на дату підписання сторонами цього договору складає 937477,96 грн.

28.06.2023 ТОВ «ФК «Укглобал-Фінанс» на виконання умов договору про відступлення права вимоги перерахувало ТОВ «Лінеура Україна» 937 477,96 грн., що підтверджується даними платіжної інструкції №110 від 28 червня 2023 року.

Згідно даних витягу з реєстру боржників від 28 червня 2023 року до договору відступлення права вимоги №28/06/23 від 28 червня 2023 року та розрахунку заборгованості відповідач має заборгованість за кредитним договором № 3111786 від 19 серпня 2022 року у розмірі 47593,20 грн., з яких: 8000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 39593,20 грн. - заборгованість за процентами за користування.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що матеріалами справи в їх сукупності підтверджується як факт укладення відповідачем вищенаведеного кредитного договору та отримання коштів, так і факт наявності у відповідача перед позивачем, як новим кредитором, заборгованості за вищевказаним договором у заявленому до стягнення розмірі.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частинами 1, 2 статті 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно- комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Згідно зі ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

За приписом ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Частиною першою статті 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, установлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Разом з тим, особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Так, пунктами 5, 6, 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» встановлено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додається до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним із моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Правилами ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію" регламентовано, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України).

Водночас, не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину тощо) вказується особа, яка створила замовлення.

Аналогічні правові висновки зроблені Верховним Судом, наприклад, у постановах від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19 (провадження № 61-16243св20), від 10.06.2021 у справі № 234/7159/20 (провадження № 61-18967св20), які, відповідно до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України, суд враховує при виборі і застосуванні норми права до цих спірних правовідносин.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було надано суду належні та допустимі докази на підтвердження позовних вимог, яким судом першої інстанції було надано належну правову оцінку.

Так, зокрема, як вже зазначалося вище, факт отримання відповідачем кредитних коштів за кредитним договором та наявність у відповідача заборгованості за ним у заявленому до стягнення розмірі підтверджується наявними у матеріалах справи листом ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» від 22.12.2023.

Натомість, відповідачем не спростовано відсутності у нього заборгованості за кредитним договором або наявності заборгованості в іншому розмірі, зокрема не надано контррозрахунку, доказів належного виконання зобов`язань за кредитним договором матеріали справи також не містять.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що позивач не надав доказів перерахування коштів відповідачу, не заслуговують на увагу та спростовуються самим відповідачем, який в своїй апеляційній скарзі визнає факт надання йому кредитних коштів у розмірі 8000,00 грн.

Доводи апелянта щодо непогодження сторонами процентів спростовуються наявними у матеріалах справи доказами (договір, паспорт кредиту), згідно з яким сторони на власний розсуд визначили строк кредитування, а також розмір та порядок нарахування процентів за користування кредитом.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження переходу права грошової вимоги до відповідача від первісного кредитора, колегія суддів відхиляє, оскільки наявність у позивача документів кредитної справи відповідачки, копії яких додані ним до позовної заяви, свідчить про фактичне переуступлення права вимоги від ТОВ "Лінеура Україна" до ТОВ "ФК "Укрглобал Фінанс".

Крім того, оскільки предметом судового розгляду є спір про стягнення із відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором, а договір факторингу відповідачем не оспорювался, в даному випадку слід виходити з презумпції правомірності правочину вищезазначених договорів у цій справі (ст. 204 ЦК України), а також презумпції обов`язковості виконання договору (ст. 629 ЦК України).

Також, дослідивши надані позивачем докази понесення ним витрат на професійну правничу допомогу, з огляду на складність справи, враховуючи вимоги розумності і справедливості, суд першої інстанції правомірно стягнув з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн. 00 коп.

З вищенаведеного вбачається, що доводи апелянта щодо незаконності рішення не грунтуються на вимогах закону, суперечать наявним у справі доказам та фактичним обставин справи, а отже не спростовують та не впливають на законність і обгрунтованість ухваленого судом рішення.

Таким чином, ухвалюючи рішення, суд першої інстанції повно та всебічно розглянув справу, надав всім доводам сторін належну правову оцінку, оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності та постановив законне, правильне по суті і справедливе рішення. При апеляційному розгляді справи порушень норм матеріального і процесуального права, які є підставою для скасування рішення, в справі не виявлено.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду без змін.

При цьому, у зв`язку із залишенням апеляційної скарги без задоволення понесені відповідачем судові витрати (судовий збір за подання апеляційної скарги) відшкодуванню не підлягають.

Також, слід зауважити, що дана справа віднесена процесуальним законом до категорії малозначних справ, а тому, в силу положень ч. 6 ст. 19 та ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану від його імені та в його інтересах адвокатом Бойком Євгеном Васильовичем, - залишити без задоволення.

Заочне рішення Деснянського районного суду міста Києва від 11 квітня 2024 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Укрглобал-Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач М.І. Оніщук

Судді В.А. Шебуєва

О.В. Кафідова