Справа №613/1358/24 Провадження № 2/613/61/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2025 року м. Богодухів

Богодухівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Сеник О.С.,

за участю секретаря судового засідання Дегтяр А.Ю.,

представника позивача - Хлопова А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Богодухові за правилами загального позовного провадження цивільну справу № 613/1358/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Служба у справах дітей Богодухівської міської ради Харківської області про визначення місця проживання дитини,-

ВСТАНОВИВ:

13.08.2024 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , за участю третьої особи - Служби у справах дітей Богодухівської РДА, в якому просить суд визначити місце проживання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком за адресою : АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 15.11.2022 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб, від шлюбу сторони мають спільну дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З березня 2024 року позивач та відповідачка не мають сімейних відносин, шлюб перестав існувати. Відповідачка постійно кудись їздила, вдома не бувала по кілька тижнів. До сина не мала ніяких материнських почуттів, ігнорувала сина, кричала на нього, била, вихованням сина не займалась. У відповідачки є інший чоловік. У зв`язку з викладеним ОСОБА_1 подав позов про розірвання шлюбу.

Стверджує, що відповідачка є членом якоїсь секти і перераховувала їй значні суми коштів, у т.ч. перерахувала їй допомогу на дитину, а коли у неї закінчились кошти, вона по телефону повідомила, що привезе дитину, у зв`язку з чим позивачем зроблено висновок, що вона хотіла продати свою дитину. З огляду на такі дії відповідачки позивач переживає за дитину і стан її здоров`я, побоюється, щоб матір не зробила дитині нічого поганого.

Вказує, що відповідачка ніде не працює, свого житла не має. Крім того, за твердженням позивача, вона має психічні розлади, по 3-4 рази на місяць у неї бувають приступи неадекватності, в такому стані вона може будь-що зробити і нічого не пам`ятає. Відповідачка жорстоко поводилася з дитиною, застосовувала фізичне і психічне насильство, неприпустимі методи виховання, які принижують людську гідність дитини, не приділяла уваги дитині і не займалася нею.

Дитина наразі проживає з позивачем та його матір`ю, яка допомагає у догляді за сином. У нього є все необхідне, батько піклується про розвиток дитини, має роботу, самостійний дохід, постійне місце проживання, спиртних напоїв не вживає, за місцем роботи та проживання характеризується позитивно. Стан здоров`я позивача дозволяє йому опікуватися дитиною. Син виявляє прихильність до батька та його матері, яка також піклується про нього.

Враховуючи викладене, з посиланням на ст.ст. 160, 161 Сімейного кодексу України, ОСОБА_1 стверджує про наявність підстав для визначення місця проживання дитини з батьком.

Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 20.09.2024 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження. Призначено у справі підготовче засідання.

16.10.2024 відповідачка ОСОБА_2 подала до суду заяву про відкладення розгляду справи, в якій просила відмовити у задоволенні заяви про визначення місця проживання дитини з батьком, не розглядати справу без її присутності, оскільки вона влаштувалася на роботу і на даний час не має змоги відпроситися. Зазначила, що проживає як ВПО у м. Києві. Стверджує, що позивач відібрав у неї дитину, погрожував їй, про що є запис телефонної розмови та скриншоти з переписки, де їй не дають побачити дитину. Вказала, що ОСОБА_1 не дає змоги виховувати дитину, оскільки стояв на обліку у лікаря-психіатра і має психічні розлади, зловживає алкоголем, приймає наркотичні речовини та ліки від епілепсії.

У вказаній заяві було зазначено адресу відповідачки : АДРЕСА_2 .

28.10.2024 представником відповідачки було подано клопотання про відкладення розгляду справи, для подання відзиву на позовну заяву та отримання позовної заяви з додатками стороною відповідача, оскільки копії цих документів ОСОБА_2 не отримувала. У цьому клопотанні представник відповідача вказала місце проживання ОСОБА_2 - АДРЕСА_2 .

05.11.2024 відповідачка отримала судову повістку СМС-повідомленням на номер, вказаний нею у заяві про відкладення розгляду справи.

05.11.2024 представником відповідачки Глазун Т.О. в її електронний кабінет було отримано копії позовної заяви з додатками та ухвали про відкриття провадження у справі.

14.11.2024 безпосередньо відповідачці ОСОБА_2 судом було надіслано копію ухвали про відкриття провадження у справі, позовної заяви з додатками та судову повістку за адресою, вказаною нею у своїй заяві та представником відповідачки у відзиві - АДРЕСА_2 . 10.12.2024 конверт з копією позовної заяви, ухвалою про відкриття провадження у справі та судовою повісткою, направлений судом відповідачці ОСОБА_2 за адресою : АДРЕСА_2 , повернувся без вручення адресату з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання».

25.11.2024 представником відповідачки було надіслано до суду клопотання про відкладення розгляду справи, обґрунтоване тим, що відповідачка не отримала копії позовної заяви з додатками, що унеможливлює подання нею відзиву на позов.

Ухвалою суду від 02.12.2024 за клопотанням представника позивача замінено третю особу Службу у справах дітей Богодухівської районної державної адміністрації Харківської області на Службу у справах дітей Богодухівської міської ради Харківської області.

04.12.2024 представником відповідачки було подане клопотання про проведення судових засідань у режимі відеоконференції за участю представника відповідача адвоката Глазун Т.О. за допомогою власних технічних засобів.

Ухвалою суду від 05.12.2024 задоволено клопотання представника відповідача про проведення судових засідань (як підготовчого, так і подальших судових засідань) в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за участю представника відповідача адвоката Глазун Т.О. з використанням власних технічних засобів.

24.12.2024 відповідачкою було подано відзив на позовну заяву, у якому ОСОБА_2 зазначає, що твердження позивача про відсутність у неї материнських почуттів до сина, погане поводження з ним не відповідають дійсності, такі відомості є неправдивими на нічим не підтвердженими. Надані позивачем скриншоти нібито з любовних переписок ніяк не ідентифікують відповідачку і до неї не стосуються. Твердження позивача про те, що ОСОБА_2 вступила в якусь секту, є виключно безпідставними звинуваченнями, не підтвердженими жодними доказами.

Сам позивач неодноразово телефонував їй у нетверезому стані, погрожував, і саме він у розмовах поводив себе неадекватно. Крім того, у позовній заяві він дозволах собі зазначати неприпустимі речі про нібито продаж відповідачкою дитини, хоча сам стверджує, що відібрав у неї дитину, а відповідачка кудись поїхала.

Зазначила, що позивач та його матір вигнали відповідачку з їх будинку, де вона проживала, позивач силою відібрав у неї дитину і не віддає до цього часу, створюючи умови, щоб визначити місце проживання дитини саме з ним. У двір відповідачку ніхто не пускає, не дають бачитися з дитиною, спілкуватися з нею. З цього приводу ОСОБА_2 зверталася до поліції та до служби у справах дітей.

Стверджує, що саме відповідач може зашкодити здоров`ю дитини, оскільки вживає спиртні напої, поводить себе агресивно, навіть його матір викликала з цього приводу поліцію, а відповідачка оплачувала накладений на нього штраф.

Вказала, що за змістом позовної заяви, вихованням дитини займається матір позивача, та сама відповідачка - мати дитини - штучно позбавлена цього права. При цьому, в позові ставиться питання про визначення місця проживання дитини з батьком, а не з бабою з боку батька.

Пояснила, що твердження позивача про наявність у неї психічних розладів та відсутність роботи є неправдивими, непристойними, нічим не підтверджені. ОСОБА_2 зареєстрована як ФОП, навчається за професією кухар, кондитер, за місцем навчання характеризується позитивно, знімає житло, отримує дохід, є адекватною здоровою людиною, а дії позивача розцінює як спосіб уникнення мобілізації та для штучного створення умов для відібрання у неї дитини.

У вказаному відзиві було зазначено додатки : відповідь з ГУНП у м. Києві, відповідь служби у справах дітей Богодухівської МР, довідка від лікаря, витяг з реєстру платників податків, витяг з ЄДР ФОП, характеристика з місця навчання, однак, фактично цих додатків до суду разом із відзивом подано не було, про що складено відповідний акт.

31.12.2024 відповідачкою знову було подано відзив на позовну заяву з відповідними додатками.

Ухвалою суду від 21.01.2025 відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про залучення в якості третьої особи ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою суду від 21.01.2025 клопотання відповідачки ОСОБА_2 про проведення судового засідання в режимі відеоконференції - повернуто заявниці без розгляду як таке, що не було підписане відповідачкою.

Ухвалою суду від 28.01.2025 задоволено клопотання відповідачки про проведення судового засідання в режимі відеоконференції. Ухвалено проводити судове засідання, призначене на 14.02.2025, та подальші судові засідання у справі № 613/1358/24 в режимі відеоконференції між Богодухівським районним судом Харківської області та Деснянським районним судом м. Києва.

13.02.2025 представником позивача подано відповідь на відзив, у якій зазначено, що за змістом відзиву відповідачки, остання з 14.11.2023 навчається у Богодухівському регіональному центрі професійної освіти Харківської області, поряд з цим, з 14.11.2024 є фізичною особою-підприємцем з реєстрацією діяльності у м. Київ. Таким чином, незрозуміло, як відповідачка поєднує навчання у м. Богодухів з діяльністю підприємця у м. Київ.

Представник позивача зазначив, що на даний час Богодухівським районним судом Харківської області розглядається позов ОСОБА_1 про розірвання шлюбу із ОСОБА_2 , в рамках якої 27.09.2024 відповідачкою подано клопотання про надання строку для примирення. Водночас, на даний час відповідачка проживає з іншим чоловіком у м. Києві, що свідчить про її маніпуляції з метою схилити суд на свій бік.

Пояснив, що їх син з народження проживає разом з ОСОБА_1 та його матір`ю. Відповідачка свідомо покинула їх і переїхала до іншого чоловіка в м. Київ, на даний час між нею та сином втрачено соціальний зв`язок. Між тим, позивачем створено належні умови для щасливого дитинства сина, від народження він має тісний психоемоційний контакт зі своєю дитиною. До тверджень відповідачки про створення батьком перешкод у спілкуванні і вихованні дитини, на думку позивача, слід ставитися критично оскільки виховання дитини матір`ю, яка знаходиться за 500 км, є неможливим.

Вважає, що відповідачка не надала жодного доказу на підтвердження своєї спроможності ростити сина, відсутні і докази наявності у неї житла та умов проживання у ньому малолітньої дитини. Крім того, у відповідачки сумнівний дохід. Вся кореспонденція суду, яка була направлена на ім`я ОСОБА_2 на адресу останньої в м. Київ, повернулась з відміткою пошти «адресат відсутній за вказаною адресою».

Враховуючи викладене, вважає, що визначення місця проживання дитини з матір`ю не відповідає інтересам дитини, оскільки може призвести до негативних та непередбачуваних психологічних травм для дитини, відбудеться зміна її стійкого сімейного середовища, оточення, розрив звичайних життєвих зв`язків, однозначна зміна особистого сприйняття оточення, перебування у невідомому, новому і навряд чи сімейному колі.

Ухвалою суду від 23.07.2025 за клопотанням представника позивача зобов`язано Службу у справах дітей Богодухівської міської ради Харківської області скласти та подати до суду висновок за результатами розгляду питання визначення місця проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою : АДРЕСА_1 .

Ухвалено викликати у судове засідання свідків : ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

22.08.2025 до суду було надано висновок органу опіки та піклування.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просили їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, а також відповіді на відзив.

Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлена належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи не подала.

Представник відповідачки - адвокат Глазун Т.О. у надісланих до суду письмових заявах від 21.04.2025 та від 25.04.2025 просила судовий розгляд у справі № 613/1358/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини проводити за відсутності відповідачки та її представника за наявними матеріалами у справі, врахувавши відзив на позовну заяву, в задоволенні позову відмовити.

Представник третьої особи Служби у справах дітей Богодухівської міської ради в судове засідання, призначене на 19.09.2025, не прибула, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, у поданій до суду письмовій заяві просила розглянути справу за її відсутності, повідомила, що позовні вимоги підтримує.

У судовому засіданні, призначеному на 03.09.2025, представник третьої особи позовні вимоги підтримала. Пояснила, що в ході підготовки висновку щодо визначення місця проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було встановлено, що у липні 2024 року його матір ОСОБА_2 залишила постійне місце проживання у с. Павлівка Богодухівського району Харківської області та фактично самоусунулась від виховання та утримання дитини, залишивши її проживати разом із батьком ОСОБА_1 .. У березні 2025 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано за рішенням суду. З липня 2024 року матір спілкувалася з дитиною по телефону лише один раз - у серпні 2024 року. Після цього за місцем проживання дитини мати не з`являлась, ніякого контакту з дитиною не підтримувала, не телефонувала, ніяк не намагалася поспілкуватися з дитиною, не бере жодної участі у вихованні та утриманні сина. На даний час її фактичне місце проживання невідоме. Працівники Служби у справах дітей неодноразово намагалися зв`язатися з відповідачкою по телефону, який зазначений у позовній заяві, однак, це виявилось неможливим, оскільки абонент не перебував у мережі. За зверненням Служби у справах дітей Богодухівської міської ради працівники Деснянського районного у м. Києві Центру соціальних служб та Служби у справах дітей Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації здійснили виїзд за адресою, яку ОСОБА_2 вказала у відзиві як місце свого проживання - АДРЕСА_2 , однак, зі слів мешканки квартири з`ясувалося, що ОСОБА_2 там не проживає і ніколи не проживала, мешканці квартири вона невідома.

За місцем реєстрації ( АДРЕСА_3 ) ОСОБА_2 фактично не проживає, за період проживання у с. Павлівка характеризується негативно.

За результатами виїзду працівників Служби у справах дітей та Центру соціальних служб Богодухівської міської ради за місцем проживання батька - ОСОБА_1 у АДРЕСА_1 , було встановлено, що за місцем проживання присутні бабуся ОСОБА_7 і дитина, батько ОСОБА_1 був 25.07.2025 мобілізований. Разом з тим, до цього моменту батьком було створено всі умови для виховання та розвитку дитини (достатньо великий будинок з належними санітарно-гігієнічними умовами, наявність у будинку обладнаного спального місця для дитини та місця для ігор і відпочинку, на подвір`ї обладнано дитячий майданчик, встановлено гірку, гойдалку, батут, у будинку багато пізнавальних іграшок для дитини). Хлопчик доглянутий, розвинутий відповідно віку, має одяг і взуття відповідно до сезону, було помітно, що дитина у цій родині отримує достатньо любові і турботи.

За результатами звернення до закладу охорони здоров`я за місцем проживання дитини було встановлено, що ОСОБА_3 здоровий, на обліку у лікаря з приводу хронічних захворювань не перебуває, на прийом до лікаря у разі необхідності дитину приводять батько або бабуся.

За результатами співбесіди з батьком дитини ОСОБА_1 в режимі відеозв`язку було з`ясовано, що він підтримує вимоги щодо визначення місця проживання дитини з ним, бажає і готовий виховувати та утримувати дитину. Підтвердив, що виховував дитину самостійно, без матері, з липня 2024 року.

На даний час, з серпня 2025 року, у зв`язку з тим, що батько ОСОБА_3 був мобілізований та проходить військову службу, а місцезнаходження матері дитини невідоме, дитину ОСОБА_3 було тимчасово влаштовано на проживання та виховання до сім`ї бабусі ОСОБА_7 ..

Враховуючи викладене, за результатами вивчення питання щодо визначення місця проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та розгляду його на Комісії з питань захисту прав дитини Богодухівської міської ради органом опіки та піклування було визнано доцільним визначити місце проживання дитини з батьком ОСОБА_1 ..

Вислухавши думку представників позивача, представника третьої особи, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що дитина ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , його батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 27.12.2022, виданого Богодухівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Богодухівському районі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків).

Позивач ОСОБА_1 зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою Павлівської сільської ради від 14.02.2020 № 02-22/16 (т.1, а.с.7).

Як вбачається зі змісту копії витягу з наказу Міністерства економіки України від 07.02.2024 № 3433 та характеристики з місця роботи від 09.08.2024, ОСОБА_1 на момент подачі позову працював у ТОВ «Салтівський м`ясокомбінат» з 09.06.2022 на посаді помічника готувача фаршу ковбасного цеху № 4, мав відстрочку від призову на військову службу у зв`язку з бронюванням строком до 07.08.2024.

Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади від 28.09.2023 відповідачка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адресою : АДРЕСА_3 .

Згідно з довідкою Гутянського старостинського округу від 29.07.2024 № 614 про склад зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, дитина ОСОБА_3 був зареєстрований разом із матір`ю за адресою : АДРЕСА_3 .

Відповідно до довідки-характеристики Гутянського старостинського округу від 29.07.2024 № 616, позивач ОСОБА_1 зареєстрований та проживає за адресою : АДРЕСА_1 , за час проживання скарги від сусідів не надходили, дані про зловживання спиртними напоями відсутні, правила суспільного проживання не порушував.

Згідно з характеристикою ТОВ «Салтівський м`ясокомбінат» від 09.08.2024, ОСОБА_1 на вказаному підприємстві працює з 09.06.2022, за місцем роботи характеризується як кваліфікований, старанний, дисциплінований працівник, який до виконання службових обов`язків ставиться відповідально і сумлінно. Свою роботу виконує на високому рівні, професійно, своєчасно і правильно виконує доручені завдання. Завжди розсудливий, доброзичливий, комунікабельний. З колегами підтримує рівні взаємини, не конфліктує. Громадських нарікань не мав.

Згідно з довідкою Управління ЦНАП Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації від 15.08.2024 № 3003- ОСОБА_2 зареєстрована як внутрішньо переміщена особа за адресою : АДРЕСА_2 .

Згідно з довідкою КНП «Міський заклад з надання психіатричної допомоги» Київської міської державної адміністрації від 22.10.2024 ОСОБА_2 в амбулаторному відділенні КНП «МЗНПД» під наглядом лікаря-психіатра не перебуває.

Як вбачається з листа Деснянського управління поліції ГУНП у м. Києві від 31.10.2024, відповідачка ОСОБА_2 зверталась з приводу встановлення побачень з сином ОСОБА_3 , їй було рекомендовано звернутися до суду з приводу встановлення місця мешкання дитини ОСОБА_3 та узгодження графіку побачень одного з батьків, оскільки ця ситуація відноситься до цивільно-правових та вирішується в суді.

Згідно з відповіддю Служби у справах дітей Богодухівської міської ради від 21.11.2024 № 01-32/1624 на адресу ОСОБА_2 , остання зверталася щодо здійснення перешкод ОСОБА_1 та ОСОБА_7 перешкод у спілкуванні та визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 ..

Службою у справах дітей Богодухівської міської ради з посиланням на ст.141 СК України, норми Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою КМУ № 24.09.2008 № 866, роз`яснено відповідачці право того з батьків, що проживає окремо від дитини, при виникненні спору між батьками щодо участі у вихованні дитини, подати до Служби у справах дітей Богодухівської міської ради відповідну заяву, на підставі якої Комісією з питань захисту прав дітей розглядається питання спору між батьками, за результатами проведеної роботи складається висновок, та рішенням виконавчого комітету міської ради встановлюється участь у вихованні дитини того з батьків, хто проживає окремо. Виходячи зі змісту відповіді, на час її надання до Служби у справах дітей Богодухівської міської ради заяв щодо виникнення спору не надходило.

Як пояснила у судовому засіданні представник Служби у справах дітей Богодухівської міської ради, ОСОБА_2 у листопаді 2024 року зверталася на гарячу лінію з питання виникнення спору щодо побачень з дитиною, однак, після отримання вказаного письмового роз`яснення ОСОБА_2 до Служби з питання вирішення спору щодо участі у вихованні дитини ОСОБА_3 жодного разу не зверталась, а спроби провести з нею співбесіду, дослідити можливість визначення місця проживання дитини з нею за місцем її проживання виявилися марними, оскільки ОСОБА_2 фактично не мешкає за адресою, повідомленою нею суду, а за номером телефону, вказаним у позовній заяві, зв`язатися з нею неможливо (абонент не перебуває у мережі).

Згідно з довідкою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та витягу реєстру платників єдиного податку № 92045 від 19.11.2024 ОСОБА_2 зареєстрована як фізична особа-підприємець з 13.11.2024.

Відповідно до характеристики ОСОБА_2 , наданої 12.11.2024 адміністрацією Закладу професійної (професійно-технічної) освіти «Богодухівський регіональний центр професійної освіти Харківської області», ОСОБА_2 навчається за державним замовленням на базі загальної середньої освіти за професією : кухар, кондитер з 14 листопада 2023 року і по теперішній час. За місцем навчання характеризується позитивно.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснила, що є матір`ю відповідачки ОСОБА_2 (бабусею малолітнього ОСОБА_3 ), мешкає у АДРЕСА_1 . Підтвердила, що її донька ОСОБА_2 залишила місце проживання у с. Павлівка і більше року не спілкується зі своєю дитиною ОСОБА_3 .. Як стало відомо ОСОБА_4 від сторонніх осіб, перед цим ОСОБА_2 витратила гроші, які призначалися дитині на операцію, програла їх у казино, та заборгувала велику суму грошей. На даний час онук проживає з батьком - ОСОБА_1 та іншою бабусею - ОСОБА_7 .. Його повністю утримує та виховує батько, який виявляє любов та увагу до дитини. Син дуже прив`язаний до батька, любить його, не відпускав його навіть сходити одного в магазин. Натомість, матір тривалий час не намагалася поспілкуватися з дитиною, не бере ніякої участі у її житті.

Зазначила, що протягом проживання з матір`ю її донька неодноразово втікала з постійного місця проживання без причин та будь-яких пояснень, була достроково відрахована з професійно-технічного училища у зв`язку з поганою успішністю та неналежною поведінкою, мала борги, у зв`язку з чим ОСОБА_4 у 2024 році почали телефонувати кредитори та вимагати повернення грошей. З 2023 року донька припинила спілкування з матір`ю, навесні 2024 року залишила чоловіка і дитину та поїхала у невідомому напрямку.

На думку свідка, визначення місця проживання дитини з матір`ю є недоцільним та буде суперечити інтересам дитини. Натомість, батько ОСОБА_1 за своїми моральними якостями здатний забезпечити дитині належні догляд та піклування.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснила, що є подругою родини ОСОБА_8 , з позивачем та його матір`ю підтримує дружні стосунки. Зазначила, що ОСОБА_2 під час проживання у родині ОСОБА_8 неналежним чином виконувала батьківські обов`язки стосовно дитини ОСОБА_3 , зокрема, їй доводилось постійно нагадувати про те, що дитину необхідно нагодувати, поміняти памперс тощо. Коли дитині було півтора року, відповідачка витратила кошти, які зберігалися на її банківській картці та призначалися дитині на операцію, в тому числі гроші, які давав батько дитини, і допомогу, яку вона отримувала від держави. Під час проживання з чоловіком і дитиною ОСОБА_2 не приділяла дитині жодної уваги, про дитину завжди піклувався батько. Матір неодноразово висловлювала намір покинути дитину, яка їй не потрібна. З липня 2024 року ОСОБА_2 залишила постійне місце проживання у с. Павлівка і відтоді ніяк не намагалася спілкуватися з сином. На даний час дитина дуже прив`язана до батька, а слова «мама» вона навіть не знає.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснив, що є сусідом ОСОБА_1 .. Зазначив, що ОСОБА_2 під час проживання у с. Павлівка, з чоловіком і сином, недбало ставилась до своїх батьківських обов`язків, зокрема, неодноразово безпричинно залишала дитину саму у колясці на вулиці, після чого дитина починала плакати, хлопчика заспокоювали бабуся або сусіди. ОСОБА_2 неодноразово вголос висловлювала намір покинути дитину, казала, що вона їй не потрібна, також говорила про намір покінчити життя самогубством.

Фактично догляд за дитиною здійснювали батько і бабуся. Як стало відомо свідку, ОСОБА_2 витратила гроші, які збиралися дитині на операцію, це з`ясувалося перед самою поїздкою до лікарні, куди їх повинен був везти сам ОСОБА_5 .. Зникнення коштів відповідачка ніяк не пояснювала. Під час проживання у с. Павлівка ОСОБА_2 ніколи не працювала, проживала за рахунок заробітної плати чоловіка та допомоги від держави і міжнародних організацій. На даний час відповідачка не спілкується з сином, хоча батько і бабуся не перешкоджають і не заперечують проти спілкування матері з дитиною. ОСОБА_2 ніяк не допомагає в утриманні сина.

Батько ОСОБА_1 належним чином виконує батьківські обов`язки, дитина прив`язана до батька, постійно супроводжував його навіть під час роботи по господарству. На даний час дитина отримує від батька та бабусі все необхідне для свого забезпечення та розвитку.

Відповідно до висновку Богодухівської міської ради як органу опіки та піклування від 21.08.2025, складеного на виконання ухвали Богодухівського районного суду Харківської області від 23.07.2025, в ході розгляду питання про визначення місця проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було встановлено, що спільне життя подружжя ОСОБА_8 не склалося, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано рішенням Богодухівського районного суду Харківської області від 17.03.2025 по справі № 613/1305/24, дитина залишилася проживати з батьком за адресою : АДРЕСА_1 .

28.07.2025 посадовою особою Служби у справах дітей спільно з працівником КЗ «Центр надання соціальних послуг Богодухівської міської ради Харківської області» здійснено виїзд до родини ОСОБА_1 за адресою : АДРЕСА_1 . Під час обстеження за вказаною адресою знаходились бабуся ОСОБА_7 та онук ОСОБА_3 , зі слів бабусі, її сина, батька дитини, 25.07.2025 було мобілізовано до лав Збройних Сил України і вона залишилась з онуком сама.

На подвір`ї зазначеного домоволодіння розташований житловий будинок, в якому зроблений сучасний ремонт, чисто, затишно, для дитини створені гарні умови для повноцінного розвитку : окреме спальне місце, облаштовані місця для відпочинку та дозвілля, наявна велика кількість пізнавальних, розвиваючих іграшок відповідно до віку та потреб. Також на подвір`ї об лаштований майданчик для дитини : встановлено гірку, гойдалку, пісочницю та батут. Зі слів бабусі, все це було придбано та облаштовано батьком ОСОБА_1 для сина ОСОБА_3 . Під час відвідування хлопчик був активний, життєрадісний, зацікавлений присутністю сторонніх осіб, охоче йшов на контакт, демонстрував емоційну відкритість. Було помітно, що дитина в цій родині отримує достатню кількість любові, уваги та турботи. Як пояснила бабуся ОСОБА_7 , до моменту мобілізації її син ОСОБА_1 самостійно виховував та утримував свого малолітнього сина ОСОБА_3 , оскільки мати ОСОБА_2 з липня 2024 року не проживає разом з ними, не бере участі у вихованні сина, не підтримує контакт та не спілкується з ним. Місце перебування матері їй не відоме.

Згідно з довідками-характеристиками старости Гутянського старостинського окруу від 30.07.2025 та 21.08.2025, на батька ОСОБА_1 протягом періоду проживання на території округу не зафіксовано жодних скарг з боку сусідів або інших мешканців, відомості про зловживання алкогольними напоями відсутні, випадків порушення правил суспільного проживання не виявлено; мати ОСОБА_2 протягом проживання на території округу не підтримувала дружніх стосунків із сусідами, мала неврівноважений характер, періодично зловживала спиртними напоями, не виконувала батьківських обов`язків щодо виховання дитини, залишала її без догляду. На даний час ОСОБА_2 перебуває на реєстраційному обліку за адресою : АДРЕСА_3 , але з липня 2024 року на території Гутянського старостинського округу не проживає.

За інформацією КНП «ЦПМСД Богодухівської міської ради» дитина ОСОБА_3 медичним супроводом забезпечений, в разі потреби на прийом до лікарів приводять батько та бабуся.

Для забезпечення проведення оцінки потреб сім`ї, з метою встановлення спроможності матері, батька виконувати обов`язки з виховання дитини та догляду за нею 24.07.2025 Службою у справах дітей були направлені запити до КЗ «Центр надання соціальних послуг Богодухівської міської ради» та Деснянського районного в м. Києві центру соціальних служби.

Відповідно до повідомлення Деснянського районного у м. Києві центру соціальних служби від 01.08.2025 № 648 мати дитини ОСОБА_2 за адресою : АДРЕСА_2 , зі слів мешканки квартири, ніколи не проживала і така особа їй невідома. При неодноразових спробах спеціалістів центру зв`язатися з ОСОБА_2 мобільним зв`язком - абонент не перебував у мережі.

Відповідно до інформації КЗ «Центр надання соціальних послуг Богодухівської міської ради від 29.07.2025, за результатами оцінки потреб сім`ї ОСОБА_8 складних життєвих обставин не виявлено, потреби дитини задоволені у повному обсязі, хлопчик здоровий, розвивається відповідно до віку, зі слів представника старостату та сусідів виховний потенціал батька оцінюється як належний. Мати досить тривалий час участі у вихованні дитини не бере, її місцезнаходження залишається невідомим, контакт із нею відсутній.

Під час розмови фахівців центру з ОСОБА_1 через засоби відеозв`язку ОСОБА_1 повідомив, що перебуває у навчальній частині, проте, висловив готовність виконувати батьківські обов`язки та брати участь у вихованні сина.

Згідно з інформацією Служби у справах дітей Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації від 01.08.2025 № 102/41-2722 при виїзді за адресою : АДРЕСА_2 , двері у квартирі ніхто не відчинив. Неодноразово працівники Служби намагалися зв`язатися із ОСОБА_2 по номеру телефона, вказаним у позовній заяві, проте, на дзвінки ніхто не відповів. Провести обстеження умов проживання та з`ясувати думу матері щодо проживання дитини з батьком не виявилось можливим.

За результатами спілкування з батьком ОСОБА_1 засобами відеозв`язку з`ясовано, що батько з липня 2024 року самостійно здійснює виховання дитини, забезпечує належні умови проживання, повноцінне матеріальне утримання дитини, задовольняє усі потреби сина відповідно до його віку, бере активну участь у житті дитини, створює стабільне та безпечне середовище для його розвитку.

Мати дитини, натомість, фактично самоусунулась від виконання батьківських обов`язків. Вона не підтримує жодного контакту з сином, не спілкується з ним, не телефонує, не надає жодної матеріальної допомоги та моральної підтримки. За словами батька. Спільне проживання дитини з матір`ю припинилося ще в липні 2024 року, коли вона залишила місце постійного проживання у с. Павлівка, залишивши сина на утриманні батька. Відтоді, за свідченням батька, вона лише один раз телефонувала (у серпні 2024 року), після чого жодного контакту з дитиною не було. Відсутність участі матері у житті дитини є тривалою та системною, що може свідчити про втрату нею інтересу до виконання батьківських обов`язків.

14.08.2025 до Служби у справах дітей надійшла заява та відповідні документи від бабусі дитини ОСОБА_7 про тимчасове влаштування до неї малолітнього онука ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою : АДРЕСА_1 . Враховуючи, що малолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишилась без батьківського піклування (батько проходить службу в лавах ЗСУ, мати близько року не виконує батьківські обов`язки), наказом начальника Служби від 15.08.2025 малолітню дитину ОСОБА_3 влаштовано на тимчасове проживання до сім`ї бабусі ОСОБА_7 ..

З огляду на викладене, беручи до уваги найкращі інтереси дитини, ставлення обох батьків до виконання батьківських обов`язків, рекомендації Комісії з питань захисту прав дитини, виконавчий комітет Богодухівської міської ради Харківської області як орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 разом із батьком ОСОБА_1 ..

Обставини, викладені у висновку, підтверджуються доданими до нього документами:

листом КЗ «Центр надання соціальних послуг Богодухівської міської ради Харківської області» від 29.07.2025 № 233/02-20, згідно з яким за результатами візиту в родину ОСОБА_1 та вивчення оцінки потреб сім`ї встановлено, що потреби дитини задоволені в повному обсязі, хлопчик здоровий, розвивається відповідно до віку, зі слів представників старостату та сусідів виховний потенціал батька належний, мати досить тривалий час участі у вихованні дитини не бере, місцезнаходження її невідоме; під час розмови через засоби відеозв`язку із ОСОБА_1 останній повідомив, що на даний час перебуває в учбовій частині і висловив готовність виконувати обов`язки з виховання сина;

протоколом бесіди з питань спору щодо місця проживання дитини з одним із батьків від 14.08.2025, згідно з яким батьки дитини ОСОБА_3 не проживають разом із липня 2024 року, не спілкуються близько року, мати у липні 2024 року поїхала з м. Богодухів, залишивши сина з батьком, з того часу дзвонила 1 раз (орієнтовно у серпні 2024 року), з батьком більше не спілкувалася. Дитина жодного разу не цікавилась матір`ю, не цікавиться її життям та місцем її перебування; з батьком систематично грається. На даний час, під час перебування батька в лавах ЗСУ, майже щодня спілкується по дистанційному зв`язку;

листом Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації від 01.08.2025 № 102/41-2722, згідно з яким виходом на місце : АДРЕСА_2 , двері у квартирі ніхто не відчинив. Спеціалістами Служби залишено запрошення матері дитини. Неодноразово спеціалісти намагалися зв`язати з ОСОБА_2 по телефону НОМЕР_2 , проте, на дзвінки ніхто не відповідав. Провести обстеження умов проживання матері ОСОБА_2 та з`ясувати її думку щодо проживання дитини з батьком не виявилось можливим;

листом Деснянського районного у м. Києві центру соціальних служб від 01.08.2025 № 648, згідно з яким спеціалістом центру було здійснено відвідування за адресою : АДРЕСА_2 , мешканка квартири повідомила, що ОСОБА_2 ніколи не проживала за цією адресою, і така особа їй невідома. При неодноразових спробах зв`язатися із ОСОБА_2 абонент не перебуває в мережі;

листом КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги Богодухівської міської ради Харківської області» від 28.07.2025, згідно з яким ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває під наглядом лікаря ОСОБА_9 , медичним супроводом забезпечений, хронічних захворювань не має, на диспансерному обліку не перебуває, 06.06.2025 був у лікаря з приводу проведення вакцинації. В разі потреби на прийом до лікарів дитин6у приводять батько та бабуся;

довідкою-характеристикою Гутянського старостинського округу від 30.07.2025, згідно з якою ОСОБА_1 проживає за адресою : АДРЕСА_1 , склад сім`ї : син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мати - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . За час проживання на території старостинського округу скарги від сусідів не надходили, дані про зловживання спиртними напоями відсутні, правила суспільного проживання не порушував;

довідкою-характеристикою Гутянського старостинського округу від 21.08.2025 № 15-01-04/160 згідно з якою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка зареєстрована за адресою : АДРЕСА_3 , фактично проживала за адресою : АДРЕСА_1 . Склад сім`ї : чоловік - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . За час проживання на території старостинського округу дружні стосунки з сусідами не підтримувала, має неврівноважений характер, періодично вживала спиртні напої, не виконувала батьківські обов`язки щодо виховання своєї дитини, залишала без догляду;

довідкою Гутянського старостинського округу від 21.08.2025 № 402, згідно з якою ОСОБА_2 з липня 2024 року на території Гутянського старостинського округу фактично не проживає;

заявою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка повідомила, що її син, ОСОБА_1 , більше року самостійно виховує та утримує сина ОСОБА_3 .. Мати ОСОБА_2 не приймає участі у вихованні та утриманні сина, не підтримує контакту та не спілкується з ним. Місце її перебуванні невідоме. До того, як мобілізували ОСОБА_1 , він самостійно повністю забезпечував та виховував свого сина;

актом обстеження умов проживання за адресою : АДРЕСА_1 , згідно з яким житло розміщене в одноповерховому будинку, який складається з 3 спалень, 3 коридорів, ванної кімнати, має окремо розташовану кухню, в якій наявна окрема ванна, опалення пічне, вода та зручності у будинку. Умови проживання відповідають загальноприйнятим нормам (чисто, затишно, відсутні неприємні запахи), у будинку зроблений сучасний ремонт, у всіх кімнатах прибрано, на час обстеження готова їжа в наявності. Створені належні умови для розвитку дитини, у хлопчика задоволені всі його індивідуальні потреби, він отримує в родині батька любов і турботу. У дитини є окреме місце для сну, відпочинку та дозвілля, у будинку та на подвір`ї багато іграшок, на подвір`ї є гірка, великий батут, який йому батько подарував на День народження. Дитина чиста, доглянута, охоче контактувала з працівниками Служби. За цією адресою проживають : ОСОБА_1 (батько), який на час обстеження призваний на військову службу; ОСОБА_7 - бабуся; ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (прабабуся); ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (син); ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (дідусь) - призваний до лав ЗСУ. Під час відвідування дитина активна, доброзичлива, зацікавлена візитом сторонніх людей;

фотографіями домоволодіння ОСОБА_1 , якими зафіксовано присутність у домоволодіння дитини ОСОБА_3 , наявність на подвір`ї батуту, гірки, гойдалки, коляски, іграшок.

Надаючи оцінку позовним вимогам, суд зазначає, що між сторонами існує спір щодо місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить, зокрема, зміст поданих ОСОБА_2 письмової заяви до суду про відкладення розгляду справи та відзиву на позовну заяву. Доказів наявності домовленості між батьками дитини щодо місця проживання малолітньої дитини матеріали справи не містять, натомість, сама відповідачка у своїй письмовій заяві заперечила можливість досягнення такої домовленості з батьком дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Статтею 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Статтями 11, 15 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї разом з батьком або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів.

Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкування з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч.1-4 ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті.

Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню.

Згідно зі ст.ст.158, 159 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї.

Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

За змістом статті 31 ЦК України малолітньою особою є дитина віком до чотирнадцяти років.

Відповідно до ч. 1, ч.4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Згідно зі ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

За приписами ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Базові положення принципу забезпечення найкращих інтересів дитини покладені в основу багатьох рішень Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), які стосуються застосування статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР.

При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (рішення ЄСПЛ від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України», рішення від 11липня 2017 року у справі «М. С. проти України»).

У рішенні Європейського суду з прав людини «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

У постановах Верховного Суду від 23 вересня 2021 року у справі № 223/306/20 (провадження № 61-9005св21), від 14 вересня 2022 року у справі № 466/1017/20 зазначено, що міжнародні та національні норми не містять положень, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною. При визначенні місця проживання дитини судам необхідно крізь призму врахування найкращих інтересів дитини встановлювати та надавати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору. Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах.

У постанові Верховного Суду від 14 лютого 2019 року у справі № 377/128/18 (провадження № 61-44680св18) зазначено, що тлумачення частини першої статті 161 СК України дає підстави для висновку, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема, особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку.

Аналіз наведених норм права, практики Європейського суду з прав людини дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків.

Норми міжнародного права та національне законодавство не містять положень, які б наділяли одного з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною.

При визначенні місця проживання дитини судам потрібно крізь призму врахування найкращих інтересів дитини встановлювати та надавати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору.

Отже, під час розгляду справ щодо визначення місця проживання дитини суди передусім повинні враховувати інтереси самої дитини, оцінюючи сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах.

Судом встановлено, що дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , від народження проживає у родині батька ОСОБА_1 , разом із батьком та бабусею (матір`ю позивача) ОСОБА_7 за адресою : АДРЕСА_1 . Починаючи з липня 2024 року та до моменту мобілізації на військову службу у липні 2025 року самостійно, без участі матері, виховував сина, самостійно його утримував, повністю забезпечив дитині належні умови проживання та розвитку. Дитина забезпечена медичним супроводом, здорова, отримує належну турботу, любов і увагу в родині батька, спілкується з бабусею по материнській лінії ( ОСОБА_4 ), яка проживає у тому ж селі.

Дослідженими у судовому засіданні доказами, у т.ч. показаннями свідків (матері самої ОСОБА_2 - бабусі малолітнього ОСОБА_3 , сусідів сторін) підтверджено, що мати ОСОБА_2 з липня 2024 року не проживає разом із сином, який станом момент від`їзду матері був півторарічним, не бере участі у вихованні та утриманні сина, не спілкується з ним.

Виходячи зі змісту характеристики за місцем реєстрації та показань свідків, відповідачка за місцем проживання характеризується негативно, в тому числі як особа, яка протягом часу проживання однієї родиною з позивачем недбало ставилась до виконання материнських обов`язків стосовно дитини ОСОБА_3 ..

Суд зауважує, що відповідачка, будучи достовірно обізнаною про наявність даного спору та заперечуючи проти позову, протягом тривалого часу розгляду справи жодного разу не прибула в судове засідання, та не взяла участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції, хоча судом було забезпечено їй таку можливість.

Натомість, представником відповідача було подано клопотання про розгляд справи за відсутності сторони відповідача.

Стороною відповідача не надано жодних доказів наявності у ОСОБА_2 власного або орендованого житла, отримання нею доходу, наявності у неї роботи або отримання доходу від підприємницької діяльності.

У відзиві на позов відповідачкою не спростовано доводів представника позивача про наявність у ОСОБА_2 грошових заборгованостей, відсутності у неї житла та можливості забезпечити дитині стабільні та гармонійні умови для життя та повноцінного розвитку.

Надаючи оцінку поданим разом із відзивом документам (довідці про реєстрацію як ВПО, довідці про неперебування на обліку у лікаря-психіатра, витягу про реєстрацію ОСОБА_2 як ФОП, характеристиці з місця навчання у м. Богодухів, докази звернення до органу поліції та на гарячу лінію Мінсоцполітики), суд відмічає, що всі заходи на отримання таких документів були вжиті відповідачкою лише після подання ОСОБА_1 даного позову про визначення місця проживання дитини (13.08.2024).

До цього моменту відповідачка жодного разу не зверталась до органів опіки та піклування із заявою про визначення місця проживання дитини з нею або про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною з боку батька, натомість, самостійно залишила півторарічного сина з батьком за відсутності домовленості щодо способу участі батьків у вихованні та утриманні дитини.

Звернувшись у листопаді 2024 року (після подачі ОСОБА_1 позову до суду) із заявою на гарячу лінію, відповідачка отримала письмове роз`яснення Служби у справах дітей Богодухівської міської ради щодо порядку визначення місця проживання дитини та вирішення спору між батьками щодо участі у її вихованні, була поінформована про можливість і способи її участі у вирішенні цього питання, проте, як пояснила представник третьої особи у судовому засіданні, після цього ОСОБА_2 жодного разу з будь-якою заявою до Служби у справах дітей Богодухівської міської ради не зверталась, жодних документів не подавала.

Крім того, суд зауважує, що відповідач та її представник у поданих до суду документах зазначали місце проживання ОСОБА_2 - АДРЕСА_2 , та просили направляти поштову кореспонденцію за цією адресою. Разом з тим, вся поштова кореспонденція, направлена судом за цією адресою, була повернута «за закінченням терміну зберігання» або «адресат відсутній за вказаною адресою».

Суд зауважує, що Службою у справах дітей Богодухівської міської ради в ході вивчення питання доцільності визначення місця проживання дитини ОСОБА_3 з одним із батьків було вжито вичерпних заходів для встановлення зв`язку із відповідачкою ОСОБА_2 , з`ясування її думки з приводу місця проживання дитини, надання їй можливості викласти свої аргументи та подати докази, вивчення умов її проживання.

Зокрема, фахівці Служби у справах дітей та соціальних служб (як за місцем проживання дитини, так і за місцем проживання матері) намагалися зв`язатися з відповідачкою по телефону, а також виходили за адресою, вказаною стороною відповідача як місцем проживання ОСОБА_2 - АДРЕСА_2 , однак, з`ясувалося, що за цією адресою відповідачка не проживає, телефон абонента не перебуває в мережі, іншого телефону відповідачка Службі не повідомила, самостійно зв`язатися зі службою у справах дітей на намагалася.

В силу ч. 3 ст. 2, ч. 1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін та диспозитивності.

Згідно з ч.4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За приписами ч. 3 ст. 12, ч. 1, ч.5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

У відповідності до ч.ч.1, 2 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст.81 ЦПК України).

Разом з тим, відповідачкою не надано жодних доказів на спростування доводів позивача та на підтвердження можливості визначення місця проживання з нею у розумінні ст.160, 161 СК України.

Частинами четвертою - шостою статті 19 СК України передбачено, що при розгляді судом спорів щодо визначення місця проживання дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Судом встановлено, що за результатами вивчення питання про визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 органом опіки та піклування - виконавчим комітетом Богодухівської міської ради Харківської області було складено обґрунтований висновок, з якого вбачається, що відповідними фахівцями за дорученням органу опіки та піклування було детально досліджено обставини, за яких дитина стала проживати з батьком, вивчено умови проживання дитини у родині батька, ставлення обох батьків до виховання дитини, вжито вичерпних заходів для обстеження умов проживання матері та можливості її брати участь у вихованні дитини. Вказаний висновок складений за результатами дослідження документів та вивчення фактичних обставин, що стосуються вирішення спору щодо вирішення місця проживання дитини, у зв`язку з чим у суду відсутні підстави вважати його недостатньо обгрунтованим та не брати його до уваги.

Судом з`ясовано, що станом на час розгляду справи дитина ОСОБА_3 є дворічним ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), що унеможливлює висловлення ним свої думки при вирішенні між батьками спору щодо місця його проживання відповідно до ст.171 СК України.

Враховуючи, що позивач тривалий час самостійно опікується дитиною ОСОБА_3 без участі матері, беручи до уваги непроживання матері з дитиною протягом більш ніж року, починаючи з півторарічного віку дитини, добросовісне виконання позивачем батьківських обов`язків, створення батьком для дитини необхідних умов для проживання та розвитку, забезпечення її усім необхідним, а також ненадання відповідачкою належних і допустимих доказів належного виконання нею материнських обов`язків щодо дитини ОСОБА_3 , можливості забезпечити умови для стабільного і гармонійного розвитку дитини, суд дійшов висновку про доцільність визначення місця проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком ОСОБА_1 , що за встановлених судом обставин найбільш відповідає інтересам дитини, які мають першочергове значення при вирішенні зазначеного спору.

З огляду на викладене, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у зв`язку з чим з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору за подачу даного позову в сумі 1211,20 грн.

Керуючись ст.ст. 10-13, 19, 43, 76-81, 141, ст.ст.223, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Служба у справах дітей Богодухівської міської ради Харківської області про визначення місця проживання дитини, - задовольнити.

Визначити місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком, ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять грн. 20 коп.).

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач : ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ,зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адресою : АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Третя особа - Служба у справах дітей Богодухівської міської ради Харківської області, адреса : 62103, Харківська область, м. Богодухів пл. Соборності, 2, .

Повний текст рішення складено 29.09.2025.

Суддя О.С. Сеник