Справа № 301/1829/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" вересня 2025 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області в складі головуючої Даруда І.А., при секретарі Сатін Н.М., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Іршава цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Іршавського районного суду Закарпатської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання права на спадкове майно, стверджуючи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько - ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , яке видано виконкомом Кам`янської сільської ради Іршавського району Закарпатської області, актовий запис № 45.

Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається із житлового будинку та надвірних споруд, що розташовані в АДРЕСА_1 та 1/2 частки земельної ділянки площею 4,50 га , наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Кам`янської сільської ради ур. «Буковина» Іршавського району Закарпатської області, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ЗК 00590066, виданого на підставі рішення Кам`янської сільської ради від 27.09.2001 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів за № 92. Вищенаведене стверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, яке видано 22.03.2007 року державним нотаріусом Іршавської державної нотаріальної контори Матій А.В., зареєстровано в реєстрі за № №11-82.

Спадкодавець ОСОБА_1 , при житті розпорядження щодо майна, яке належало йому на праві власності, не залишав.

Позивач спадщину за померлим батьком ОСОБА_1 прийняв, так як на день його смерті проживав та був зареєстрований разом з ним у спадковому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що стверджується довідкою Кам`янської сільської ради № 1366. Інші спадкоємці майна померлого ОСОБА_1 , які б прийняли спадщину- відсутні.

Згідно виписки з погосподарської книги Кам`янської сільської ради за 2006-2010 роки, особовий рахунок № НОМЕР_2 , забудовником житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 був ОСОБА_1 .

При зверненні до приватного нотаріуса щодо оформлення спадщини на право на спадкове майно, у видачі свідоцтва позивачу було відмовлено , в зв`язку з тим , що на даний час відсутній оригінал свідоцтва про право на спадщину за законом , яке видано 22.03.2007 року, правовстановлюючі документи на спадковий житловий будинок і його реєстрація в БТІ, а тому йому рекомендовано звернутись до суду щодо визначення права власності на спадкове майно.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Азарова І.В. в підготовче судове засідання не з`явилися, натомість представник позивача подала до суду заяву в якій позовні вимоги підтримала, а справу просила розглянути без її участі та участі позивача ОСОБА_1 ..

Відповідач ОСОБА_2 в підготовче судове засідання не з`явилася, про час та місце проведення судового засідання була повідомлена своєчасно і належним чином. Натомість, 01.09.2025 від останньої до суду надійшла заява, в якій така просила проводити розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнала, не заперечила проти задоволення таких судом.

Суд, всебічно та в повному обсязі дослідивши матеріали справи прийшов до наступних висновків.

Судом під час підготовчого судового засідання було встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько - ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , яке видано виконкомом Кам`янської сільської ради Іршавського району Закарпатської області, актовий запис № 45.(а.с. 19)

Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається із житлового будинку та надвірних споруд, що розташовані в АДРЕСА_1 та 1/2 частки земельної ділянки площею 4,50 га , наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Кам`янської сільської ради ур. «Буковина» Іршавського району Закарпатської області, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ЗК 00590066, виданого на підставі рішення Кам`янської сільської ради від 27.09.2001 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів за № 92. Вищенаведене стверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, яке видано 22.03.2007 року державним нотаріусом Іршавської державної нотаріальної контори Матій А.В., зареєстровано в реєстрі за № №11-82.(а.с.23-24)

Спадкодавець ОСОБА_1 , при житті розпорядження щодо майна, яке належало йому на праві власності, не залишав.

Позивач спадщину за померлим батьком ОСОБА_1 прийняв, так як на день його смерті проживав та був зареєстрований разом з ним у спадковому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що стверджується довідкою Кам`янської сільської ради № 1366 (а.с. 25). Інші спадкоємці майна померлого ОСОБА_1 , які б прийняли спадщину- відсутні.

Згідно виписки з погосподарської книги Кам`янської сільської ради за 2006-2010 роки, особовий рахунок № НОМЕР_2 , забудовником житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 був ОСОБА_1 .(а.с. 26)

Також, судом було встановлено, що інших осіб, які б претендували на майно після смерті спадкодавця - не має.

Отже, ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем відкритої спадщини на вищевказане спадкове майно.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За правилами ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ст. 1223 ЦК Кодексу, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з частинами першою-третьою статті 12, частинами першою п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд бере до уваги те, що відповідачем ОСОБА_2 , позовні вимоги було визнано, не надано до суду жодних заперечень, проти задоволення позову чи письмових доказів, які б спростовували доводи позивача.

Зважаючи на те, що надані позивачем докази є належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, при цьому, судом не встановлено обставин, які б свідчили про порушення прав, свобод та інтересів інших осіб, внаслідок ухвалення судом рішення про задоволення позовних вимог, тому на переконання суду позовні вимоги викладені в даній позовній заяві підлягають до задоволення в повному обсязі.

Згідно ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц).

Керуючись ст. ст. 4, 12, 19, 83, 175, 177, 200, 184, 259, 263, 265, 268 ЦПК України, ст.ст. 16, 392, 1216, 1220, 1223 , 1268 ЦК України, суд, -

Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на спадкове майно, яке складається з : житлового будинку і надвірних споруд, що розташовані в АДРЕСА_1 та 1/2 частки земельної ділянки площею 4,50 га , наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Кам`янської сільської ради ур. «Буковина» Іршавського району Закарпатської області, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ЗК 00590066, виданого на підставі рішення 16 сесії 23 скликання Кам`янської сільської ради від 27.09.2001 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів за № 92.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: І. А. Даруда