Справа № 463/5595/25
Провадження № 2/463/1765/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2025 року Личаківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді: Стрепка Н.Л.,

з участю секретаря судового засідання: Онишкевича О.І.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу, -

встановив:

позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача на користь позивача вартості необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу в розмірі 25619,27 грн. (двадцять п`ять тисяч шістсот дев`ятнадцять гривень двадцять сім копійок), а також здійснення розподілу судових витрат.

Позов мотивує тим, що постановою Львівського апеляційного суду від 24 вересня 2024 року у справі №463/8278/23, яка набрала законної сили, встановлено факт відсутності пломби Оператора ГРМ - АТ «Львівгаз» на лічильнику газу, який був встановлений у відповідача, а також проведення донарахування необлікованого об`єму природного газу АТ «Львівгаз» ОСОБА_1 з дотримання вимог Кодексу газорозподільних систем. Вважає, що у зв`язку із виявленим порушенням ОСОБА_1 зобов`язаний сплатити вартість недоврахованого об`єму природного газу в розмірі 116609,01 грн. АТ «Львівгаз» за правилами, встановленими Кодексом газорозподільних систем. При цьому звертає увагу на те, що судами сформовано сталу та чітку правову позицію, що відсутність пломби є самостійним видом порушення та не потребує підтвердження факту втручання в роботу вузла обліку чи доказування факту здійснення неправильного обліку або відсутності обліку спожитого газу лічильника. Як на правову підставу своїх вимог посилається на положення Закону України «Про ринок природного газу», Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року №2498, Кодексу газорозподільних систем, правові позиції Верховного Суду, висловлені у постанові від 20 червня 2024 року у справі №216/5657/22, постанові від 14 січня 2020 року у справі №910/17955/17, від 5 жовтня 2022 року у справі №906/513/18, постанові від 23 листопада 2021 року у справі №920/1047/20, а також ряд правових позицій судів апеляційної інстанції, в тому числі Львівського апеляційного суду, в аналогічних спорах.

Матеріали даного позову надійшли до Личаківського районного суду м. Львова через систему «Електронний суд» 19 червня 2025 року, автоматизованою системою документообігу суду для розгляду таких було визначено суддю Стрепка Н.Л.

Ухвалою суду від 20 червня 2025 року дану справу прийнято до розгляду, відкрито у ній провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в ній матеріалами. При цьому даною ухвалою сторонам було встановлено строк для подання заяв по суті, зокрема визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Копію вказаної вище ухвали, а також копію позовної заяви з додатками того ж дня - 20 червня 2025 року було скеровано сторонам для відома, доставлено позивачу в його електронний кабінет 23 червня 2025 року, поштове відправлення, що скеровувалось відповідачу, 30 червня 2025 року повернулось до суду без вручення у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою. Водночас 23 червня 2025 року на адресу суду через систему «Електронний суд» надійшла заява представника відповідача адвоката Панкевича Т.І., що діє на підставі ордеру серії ВС №1229162 від 15 вересня 2023 року, про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді, 25 червня 2025 року представнику відповідача було надано доступ до матеріалів справи в системі «Електронний суд» та згідно з довідками про доставку електронних документів копію позовної заяви з додатками, а також копію ухвали про відкриття провадження у справі, було доставлено до його електронного кабінету того ж дня 25 червня 2025 року.

З врахуванням положень ч. 2 ст. 279 ЦПК України розгляд даної справи по суті розпочався 21 липня 2025 року, у зв`язку з перебуванням головуючого судді Стрепка Н.Л. у відпустці з 11 серпня 2025 року до 28 вересня 2025 року розгляд справи здійснюється судом наступного робочого дня після завершення такої.

З наведеного вище вбачається, що учасники справи повідомлені про розгляд такої належним чином, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні не подали, а також відповідачем та його представником не подавалось до суду відзиву на позов, строк для подання такого сплив. Відтак з врахуванням того, що відповідно до ст. 275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі, з метою дотримання розумного строку розгляду справи суд згідно з ч.ч. 1, 2, 5, 8 ст. 279 ЦПК України вважає за можливе завершити розгляд справи та ухвалити рішення за наявними у такій матеріалами.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

При цьому у відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. А згідно з ч.ч. 1-4 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач повинен подати суду докази разом з поданням відзиву. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Суд у відповідності до вимог ч. 5 ст. 12 ЦПК України та прецедентної практики ЄСПЛ створив для сторін рівні можливості відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Разом з тим, у відповідності до вимог ч. 7 ст. 81 ЦПК України суд розглянув можливість самостійно збирати докази і не знайшов підстав для реалізації такого свого права, оскільки ніщо не ставить під сумнів добросовісність здійснення учасниками справи своїх процесуальних прав та обов`язків.

Таким чином, враховуючи таку засаду цивільного судочинства як змагальність, а також те, що в даному процесі кожна сторона мала рівні можливості відстоювати свою позицію в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом, дана справа буде вирішена на основі зібраних доказів з покладенням на сторін ризику настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням тієї чи іншої процесуальної дії. Обставини справи встановлюватимуться таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

При цьому суд враховує те, що відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Верховний Суд неодноразово звертав увагу на преюдиціальність фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ.

Зокрема у постанові Верховного Суду від 20 червня 2024 року по справі №216/5657/22 суд зазначив, що преюдиціальність це обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу.

Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами. У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження і оцінку.

При цьому відповідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так з наданих позивачем доказів вбачається, що ОСОБА_1 звертався до суду з позовом до АТ «Оператор газорозподільчої системи «Львівгаз» про захист прав споживачів, у якому просив в тому числі визнати незаконними та скасувати акти складені АТ «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз», якими проведено донарахування обсягу спожитого природного газу у кількості 1 954,75 куб.м. на суму 116609,01 грн. по особовому рахунку № НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ), а також зобов`язати АТ «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» здійснити перерахунок заборгованості за постачання природного газу по особовому рахунку № НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) за період з 06 червня 2022 року по 05 грудня 2022р., з урахуванням скасування донарахованого обсягу спожитого природного газу у кількості 1 954,75 куб.м. на суму 116609,01 грн. В зазначеній позовній заяві ОСОБА_1 вказував, що є споживачем за адресою АДРЕСА_1 .

З копії ухвали Личаківського районного суду м. Львова від 25 вересня 2023 року у справі №463/8278/23 вбачається, що такою зазначений позов ОСОБА_1 було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова 21 березня 2024 року у справі №463/8278/23 позов було задоволено, водночас постановою Львівського апеляційного суду від 24 вересня 2024 року задоволено апеляційну скаргу АТ «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» та скасовано вказане рішення Личаківського районного суду м. Львова від 21 березня 2024 року, ухвалено нову постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_1 до АТ «Оператор газорозподільчої системи «Львівгаз» про захист прав споживачів шляхом скасування протиправних рішень, актів, зобов`язання до вчинення дій відмовлено.

В даній постанові апеляційний суд встановив, що 5 грудня 2022 року працівниками АТ «Львівгаз» за адресою АДРЕСА_1 , під час перевірки газового лічильника складено акт про порушення №LV001665. В акті вказано, що встановлено порушення Кодексу газорозподільних систем, та зроблено відмітку про порушення Розділу ХІ, Глава 2, п. 3, п.п. 1, а саме: «пошкодження ЗВТ (лічильника газу) або робота комерційного ВОГ чи його складових в позаштатному режимі, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним ВОГ не обліковується або обліковується некоректно». Крім цього в графі детального зазначення виду, обставин та суті порушення вказано: «відсутня пломба АТ «Львівгаз».

5 грудня 2022 року представниками АТ «Львівгаз» складено протокол про направлення ЗВТ та/або пломби на експертизу за № 0007632, згідно якого лічильник газу типу Метрікс G-4, зав. №096413, рік випуску 2000 року з показами 18604,65 куб.м., який встановлено за адресою АДРЕСА_2 , споживач ОСОБА_1 , направлено на експертизу в Сервісний центр ПАТ «Львівгаз».

За результатами експертизи ЗВТ тип Метрікс G-4, зав. №096413, рік випуску 2000 року з показами 18604,65 куб.м., який знято відповідно до протоколу №0007632 від 5 грудня 2022 року, яка проведена комісією в складі представників АТ «Львівгаз» та в присутності ОСОБА_1 , 15 грудня 2022 року було складено Акт експертизи ЗВТ та/або пломби №1133, в якому зафіксований висновок комісії: «не виявлено втручання в роботу ЗВТ».

На засіданнях комісії з розгляду актів про порушення споживачами вимог Кодексу ГРМ від 13 лютого 2023 року та від 12 червня 2023 року прийнято рішення про задоволення акту про порушення №001665 від 5 грудня 2022 року, по споживачу ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 .

В подальшому АТ «Оператор газорозподільчої системи «Львівгаз» здійснено розрахунок збитків за несанкціоноване втручання в роботу лічильника газу ОСОБА_2 за період з 6 червня 2022 року по 5 грудня 2022 року та складено акт розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості від 7 березня 2023 року, згідно з якими обсяг донарахованого природного газу 1954,75 куб.м., сума до оплати 116609,01 грн.

Спростовуючи висновки суду першої інстанції про задоволення позову ОСОБА_1 апеляційний суд звернув увагу на те, що правовідносини, що виникають між оператором газорозподільних систем та суб`єктами ринку природного газу регулюються Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року №2494.

Згідно з пунктом 1 глави 6 розділу X Кодексу ГРС власник комерційного ВОГ або суб`єкт господарювання, що здійснює його експлуатацію на підставі відповідного договору з власником, забезпечує належний технічний стан комерційного ВОГ та його складових (зокрема ЗВТ), а також проведення періодичної повірки ЗВТ в порядку, визначеному главою 7 розділу X Кодексу, та відповідає за дотримання правил експлуатації комерційного вузла обліку та його складових (ЗВТ).

Пунктом 4 глави 6 розділу Х Кодексу ГРС за збереження і цілісність комерційних та дублюючих ВОГ та пломб (відбитків їх тавр) відповідає власник (користувач), на території або у приміщенні якого вони встановлені, що має бути зафіксовано у відповідному акті про пломбування.

Згідно з частинами 1, 2 статті 59 Закону «Про ринок природного газу» суб`єкти ринку природного газу, які порушили законодавство, що регулює функціонування ринку природного газу, несуть відповідальність згідно із законом. Правопорушеннями на ринку природного газу, зокрема є: несанкціонований відбір природного газу; самовільне під`єднання до системи, зривання або пошкодження цілісності пломб, повірочного тавра, заглушок тощо, що впливає на безпеку постачання природного газу або результати вимірювання.

Пунктом 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ визначено, що: несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу - це втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу;

пошкодження пломб відсутність чи пошкодження цілісності пломб, пломбувального матеріалу, на якому встановлено пломби (дріт, кордова нитка тощо), гвинтів, на яких закріплено пломбувальний матеріал, у тому числі відсутність чи пошкодження на ЗВТ (лічильнику газу) пломб з відбитками тавр про їх повірку або індикаторів дії впливу постійного магнітного поля (далі магнітні індикатори), або підтверджений факт підробки пломби за умови наявності акта про пломбування (іншого документа, що підтверджує факт пломбування і передачу на збереження ЗВТ/лічильника газу та установлених пломб і магнітних індикаторів).

Згідно пп. 1 п.7 глави 9 розділу Х Кодексу ГРСУ разі виявлення під час перевірки комерційного ВОГ чи його складових або контрольного огляду вузла обліку ознак наведених порушень представник Оператора ГРМ на місці перевірки складає у порядку, визначеному цим Кодексом, акт про порушення, зокрема про: пошкодження пломб .

Аналізуючи наведені положення закону, колегія суддів прийшла до висновку, що відсутність пломби є самостійним видом порушення та не потребує підтвердження факту втручання в роботу вузла обліку чи доказування факту здійснення неправильного обліку або відсутності обліку спожитого газу лічильника.

Також колегія суддів враховала, що пломбування комерційного ВОГ та його складових проводиться пломбами Оператора ГРМ в місцях, передбачених проєктом, паспортами заводів-виробників ЗВТ, та в місцях, де можливе несанкціоноване втручання в роботу складових комерційного ВОГ або несанкціонований відбір природного газу (абз. 2 п.2 Глави 5 Розділу Х Кодексу ГРС)

Актом про порушення за №LV001665 від 5 грудня 2022 року було встановлено відсутність пломби Оператора ГРМ, що в свою чергу порушує захист від несанкціонованого демонтажу на місці експлуатації в цілому і дає можливість для використання газу, що не обліковується.

Колегія суддів звернула увагу на те, що за збереження та цілісність вузла обліку природного газу, як і за цілісність пломб, має відповідати саме позивач та відповідно він має нести за це відповідальність, як власник ВОГ. Доказів повідомлення позивачем ОСОБА_1 АТ «Львівгаз» про відсутність пломби матеріали справи не містили.

Відтак апеляційний суд прийшов до висновку про те, що оскільки у вказаній справі встановлено порушення, внаслідок якого здійснюється перерахунок (донарахування) об`ємів природного газу або зміна їх режиму нарахування, рішення комісії АТ «Львівгаз» від 13 лютого 2023 року та 12 червня 2023 року щодо затвердження Акту про порушення ЛВ №001665 від 5 грудня 2022 року та донарахування йому як споживачу об`єму та обсягу необлікованого природного газу і його вартості у сумі 116609,01 грн, є законним.

При цьому згідно з висновком, викладеним у постанові Великої палати Верховного Суду від 14 січня 2020 року у справі №910/17955/17, донарахований об`єм природного газу є платою за поставлений природний газ.

Так відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про ринок природного газу» результати вимірювань вузла обліку природного газу можуть бути використані за умови забезпечення єдності вимірювань.

Згідно з абз 3. п.5.3. Розділу V Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕ КП від 30 вересня 2015 року №2498, у разі виявлення порушень вимог Кодексу газорозподільних систем при обліку спожитого природного газу побутовим споживачем та споживачем, що не є побутовим, за розрахункову одиницю розподіленого та спожитого природного газу беруться об`єми природного газу, які нараховуються згідно з вимогами Кодексу газорозподільних систем.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 59 Закону України «Про ринок природного газу», правопорушеннями на ринку природного газу є зокрема несанкціонований відбір природного газу.

При цьому відповідно до п. 4 Глави 1 Розділу І Кодексу газорозподільних систем, несанкціонованим відбором природного газу є відбір (споживання) природного газу з газорозподільної системи з порушенням вимог чинного законодавства, зокрема цього Кодексу.

Так згідно з п. 3 ч. 2 ст. 13 Закону України «Про ринок природного газу» споживач зобов`язаний не допускати несанкціонованого відбору природного газу.

Відповідно до абз. 2 п. 2 Глави 5 Розділу Х Кодексу газорозподільних систем пломбування комерційного ВОГ та його складових проводиться пломбами Оператора ГРМ в місцях, передбачених проєктом, паспортами заводів-виробників ЗВТ, та в місцях, де можливе несанкціоноване втручання в роботу складових комерційного ВОГ або несанкціонований відбір природного газу.

Відповідно до п. 5 Глави 5 Розділу Х Кодексу газорозподільних систем власник комерційного ВОГ або сторона, відповідальна за збереження комерційного ВОГ, згідно з відповідним договором про відповідальне зберігання та/або актом про пломбування чи іншим документом, який був оформлений при встановленні пломб/магнітних індикаторів, відповідає за збереження і цілісність пломб (номерних, з відбитками тавр), пломбувального матеріалу, на якому встановлено пломби (дріт, кордова нитка тощо), та гвинтів, на яких закріплено пломбувальний матеріал.

Відповідно до п. 4 глави 1 розділу І Кодексу газорозподільних систем несанкціоноване втручання в роботу 3ВТ/лічильника газу - втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу.

Відповідно до пп. 3 п. 1 Глави 2 Розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать: 3) несанкціоноване втручання в роботу 3ВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу).

Відповідно до абз. 9 п.7 глави 9 розділу Х Кодексу газорозподільних систем, розрахунок необлікованого або облікованого частково об`єму природного газу внаслідок порушення здійснюється за наявності акта про порушення та у порядку, визначеному в розділі XI цього Кодексу.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст.ст. 611-612 Цивільного кодексу України).

Відповідно до вимог ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Для відшкодування шкоди за правилами статті 1166 ЦК України необхідно довести такі елементи: неправомірність (протиправність) поведінки особи; наявність шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою; вина особи, що завдала шкоду.

Як виснувано Верховним судом у постанові від 26 вересня 2018 року у справі №0909/4190/12, протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи.

Так протиправність поведінки відповідача у відносинах з позивачем щодо надання йому послуг з газопостачання встановлено постановою Львівського апеляційного суду від 24 вересня 2024 року у справі №463/8278/23 та такою підтверджено законність донарахування йому як споживачу об`єму та обсягу необлікованого природного газу і його вартості у сумі 116609,01 грн.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення в повному обсязі.

При цьому хоч в позовній заяві позивач зазнає, що ціна позову складає 116609,01 грн. та у супровідному листі до позовної заяви, сформованому через систему «Електронний суд» вказує, що подає позовну заяву до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу у розмірі 116609,01 грн., водночас в прохальній частині позовної заяви просить стягнути з такого 25619,27 грн. вартості необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу та згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи лише в межах заявлених вимог. Відтак суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача 25619,27 грн.вартості необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу.

При цьому у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати, а саме на оплату судового збору в розмірі 2422,40 грн., оплата якого підтверджується наданою позивачем платіжною інструкцією №2297 від 16 червня 2025 року.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 12, 81, 82, 141, 263-265, 268, 273, 274, 279 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

позов Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» вартість необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу в розмірі 25 619 (двадцять п`ять тисяч шістсот дев`ятнадцять) гривень 27 (двадцять сім) копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» судові витрати в розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 (сорок) копійок судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз», місцезнаходження: 79039, м. Львів, вул. Золота, 42, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 03349039.

Відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової кратки платника податків НОМЕР_2 .

Суддя: Стрепко Н.Л.