Справа № 344/5246/24
Провадження № 22-з/4808/87/25
Головуючий у 1 інстанції Антоняк Т.М.
Суддя-доповідач Максюта
30 вересня 2025 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд в складі:
головуючого (суддя-доповідач) Максюти І.О.,
суддів: Пнівчук О.В., Баркова В.М.,
розглянувши у письмовому провадженні заяву представника Приватного акціонерного товариства «Прикарпаттяобленерго» адвоката Оліградського Мирослава Васильовича про ухвалення додаткового рішення щодо вирішення питання про розподіл судових витрат, у справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Григорчук Мирослав Васильович до акціонерного товариства «Прикарпаттяобленерго» про визнання неправомірними дій, зобов`язання вчинити дії,
У березні 2024 року адвокат Григорчук М.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся з позовом до АТ «Прикарпаттяобленерго», у якому просив: визнати неправомірними дії представників філії «Коломийська» AT «Прикарпаттяобленерго» щодо інформування споживача ОСОБА_2 про наміри здійснити заміну приладів обліку електроенергії та ймовірне відключення від електропостачання; скасувати акти № 243589-4 та 243589-5 від 20.11.2023 року (встановлення/зміни/технічної перевірки/збереження пломб вузла обліку (засобу обліку), встановленого на об`єкті Споживача); зобов`язати відповідача негайно відновити електропостачання будинку; стягнути з АТ «Прикарпаттяобленерго» десять тисяч гривень як витрати на професійну правничу допомогу.
Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 20 травня 2025 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до АТ «Прикарпаттяобленерго» про визнання неправомірними дій, зобов`язання вчинити дії - відмовлено.

Додатковим рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 17 червня 2025 року частково задоволено вимоги представника АТ «Прикарпаттяобленерго» - адвоката Оліградського М.В. про стягнення судових витрат.

Не погодившись із рішенням від 20 травня 2025 року та додатковим рішенням від 17 червня 2025 року ОСОБА_1 подала апеляційні скарги.

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 09 вересня 2025 року апеляційні скарги ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Григорчук Мирослав Васильович, залишено без задоволення, а рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 20 травня 2025 року та додаткове рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 17 червня 2025 року - без змін.

У вересні 2025 року представником акціонерного товариства «Прикарпаттяобленерго» Оліградським М.В. подано заяву про ухвалення додаткового рішення.

Заява мотивована тим, що ухвалюючи 09 вересня 2025 року постанову, Івано-Франківський апеляційний суд не вирішив питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Прикарпаттяобленерго».

У вересні 2025 року від представника ОСОБА_3 адвоката Григорчука М.В. надійшли заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, у яких представник позивачки просить суд відмовити в задоволенні заяви. При цьому зазначив, що відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, докази щодо витрат на правничу допомогу повинні бути подані до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Представником відповідача АТ «Прикарпаттяобленерго» не зроблено заяву про стягнення з позивача витрат на правничу допомогу у встановлений строк. Також вважає, що заявлений адвокатом Оліградським М.В. розмір витрат на професійну правничу допомогу є довільним, неспівмірним та неогрунтованим, зважаючи на складність справи, обсяг наданих послуг, кількість витраченого часу та ціну позову.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що заява про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Згідно з положеннями статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Відповідно до положень частини 1, пунктів 1, 4 частини 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

У статті 134 ЦПК України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

У частині восьмій статті 141 ЦПК України зазначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У постанові Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/129 наведено правовий висновок про те, що «однією з основних засад (принципів) судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Метою запровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді та захиститися у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до врегулювання спору в досудовому порядку. Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається у такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу; 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами: - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат».

Матеріалами справи підтверджується, що правничу допомогу акціонерному товариству «Прикарпаттяобленерго» у апеляційній інстанції надавав адвокат Оліградський М.В. на підставі договору про надання професійної правничої допомоги № 2024/22 від 02.01.2024 року (а.с.79 том 2)

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу у матеріалах справи містяться такі докази: копія Договору про надання правничої допомоги №2024/22 від 02 січня 2024 року, акт приймання-передачі послуг від 03 липня 2025 року за договором по надання правничої допомоги №2024/22 від 02.01.2024 року, платіжна інструкція №V53901/1 від 03 липня 2025 року, подані разом з відзивом на апеляційну скаргу 08.07.2025 року (а.с.78-82 том 2).

Відповідно до п. 2 акту приймання-передачі послуг від 03 липня 2025 року за договором про надання правничої допомоги №2024/22 від 02.01.2024 року сторони дійшли згоди, що вартість наданих послуг складає 8000 грн. без ПДВ. Послуги полягали у аналізі та вивченні апеляційної скарги, формуванні правової позиції, складанні та поданні відзиву на апеляційну скаргу, складанні процесуальних заяв, участі адвоката у судових засіданнях суду апеляційної інстанції. При цьому окрема вартість кожної послуги не визначалася.

Згідно з п.4.2. розділу 4 договору про надання правничої допомоги №2024/22 від 02.01.2024 року остаточна сума даного договору визначається сторонами на підставі погоджених та підписаних Актів приймання передачі наданих послуг, враховуючи складність справи, фактично витрачений час, винагороду за досягнення бажаного результату та інші істотні обставини.

У справі «East/West Alliance Limited проти України» Європейський Суд з прав людини зазначив, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір - обґрунтованим.

Аналіз матеріалів справи свідчить, що у суді апеляційної інстанції адвокат Оліградський М.В. подав заяву про вступ у справу як представника, два відзиви на апеляційні скарги від 18.06.2025 року та від 01.07.2025 року, заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції та взяв участь у одному судовому засіданні.

Доводи сторони позивачки у запереченнях на заяву про ухвалення додаткового рішення про те, що розмір витрат визначений відповідачем та його представником довільно, не беруться колегією суддів до уваги, оскільки витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України). Крім того, сторони можуть погодити і орінтовний розмір витрат.

Не заслуговують на уваги і доводи представника позивача про те, що докази витрат не подані до ухвалення рішення і не заявлено про це стороною до судових дебатів, оскільки у відзиві на апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції представник відповідача Оліградський М.В. заявив про стягнення витрат на правничу допомогу, подавши разом з відзивом відповідні докази. Отже, заява про компенсацію стороні витрат на правничу допомогу з відповідними доказами подані суду до судових дебатів.

Після ухвалення апеляційним судом постанови, наступного дня, через підсистему «Електронний суд» подана заява про ухвалення додаткового рішення, оскільки судом це питання не вирішено у постанові, хоча про це заявлялося стороною і відповідні докази подавалися.

Таким чином, представник відповідача дотримався порядку, визначеного законом, щодо подання заяви про ухвалення додаткового рішення і подання відповідних доказів про витрати сторони на правничу допомогу.

Таким чином, виходячи з принципів розумності, співмірності витрат із предметом спору, складності справи та її значення для сторін, враховуючи заперечення іншої сторони щодо стягнення витрат та їх завищений розмір, проаналізувавши обсяг наданих адвокатом заявнику послуг, колегія суддів дійшла висновку, що співмірним буде стягнення з позивачки ОСОБА_1 на користь АТ «Прикарпаттяобленерго» витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку із розглядом справи в суді апеляційної інстанції у розмірі 2 000,00 грн. за послуги, які полягали у підготовці та поданні відзивів на апеляційні скарги та участі у одному судовому засіданні адвоката Оліградського М.В.

Суд не враховує роботу адвоката, яка полягала у аналізі та вивченні апеляційної скарги, формуванні правової позиції, оскільки це стосується мети надання правничої допомоги і входить у загальний її обсяг, тому окремо оцінюватися не може.

Подання заяви про участь в режимі відеоконференції також судом не враховується, оскільки така заява подається з метою зручності роботи адвоката і вона не пов`язана із предметом спору.

На підставі викладеного, керуючись статтями 137, 141, 270 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Заяву представника акціонерного товариства «Прикарпаттяобленерго» адвоката Оліградського Мирослава Васильовича про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Ухвалити у справі додаткове судове рішення.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Прикарпаттяобленерго» (, 76014, м. Івано-Франківськ, вул. Індустріальна, буд. 34) витрати на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції у розмірі 2000,00 (дві тисячі гривень нуль копійок).

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Суддя-доповідач І. О. Максюта

Судді: О.В. Пнівчук

В.М. Барков

Повний текст постанови складено 02.10.2025 р.