Провадження № 2/522/3073/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2025 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Шенцевої О.П.,

при секретарі Сафтюк-Панько Б.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Атмосфера Буд» про поділ майна подружжя та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси 06 вересня 2023 року надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Атмосфера Буд» про поділ майна подружжя.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що 30 жовтня 1998 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_4 ) уклали шлюб, який зареєстрований у відділі ЗАГС Адміністрації Московського району м. Мінська Республіки Білорусь, про що складений актовий запис №1099. Під час шлюбу за кошти ОСОБА_1 було придбане майно, яке зареєстровано на ім`я дружини ОСОБА_3 . Станом на день подачі позову в провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа 522/12790/23 між подружжям ОСОБА_5 про розірвання шлюбу. На момент подачі позову між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 існує конфлікт майнового характеру щодо поділу майна, набутого ними як подружжя. Також ОСОБА_1 зазначив у позові, що все життя працює моряком, а ОСОБА_3 ніде не працювала і грошові кошти, які заробляв ОСОБА_1 віддавав дружині, яка їх вкладала в нерухомість, а тому договори були укладені від її імені. ОСОБА_1 вказує, що звертається до суду з цією заявою, оскільки йому стало відомо, що дружина ОСОБА_3 , після подання ним позову до суду про розірвання шлюбу, звернулась до ТОВ «Атмосфера Буд» із заявами про розірвання договорів майнових прав та повернення їй грошових коштів, а це близько 60 тисяч доларів США.

Зазначений спір стосується наступного майна:

1. квартири за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 102,2 кв.м.;

2. нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 2,6 кв.м.;

3. транспортного засобу Peugeot, моделі 3008, 2010 року випуску;

4. майнові права за Договорами купівлі-продажу майнових прав, що були укладені між ОСОБА_3 та ТОВ «Атмосфера Буд», у тому числі на фактично сплачені грошові кошти за зазначеним договорами:

1)Договір №А2, 4-1089 купівлі-продажу майнових прав від 14 вересня 2020 року з ТОВ «Атмосфера Буд» на квартиру за будівельною адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 27,84 кв.м., кількість житлових кімнат 1, поверх 25;

2) Договір №3, 7-1936 купівлі-продажу майнових прав від 15 вересня 2021 року з ТОВ «Атмосфера Буд», на квартиру за будівельною адресою: АДРЕСА_4 , загальною площею 63,24 кв.м., кількість житлових кімнат 2, поверх 16;

3) Договір №АМПЗ-1/115 купівлі-продажу майнових прав від 04 листопада 2021 року 3 ТОВ «Атмосфера Буд» на об`єкт нерухомості за будівельною адресою: АДРЕСА_5 », паркінг «3», паркомісце 1/115;

4) Договір №АМП2-2/220 купівлі-продажу майнових прав від 01 жовтня 2021 року з ТОВ «Атмосфера Буд» на об`єкт нерухомості за будівельною адресою: АДРЕСА_5 », паркінг «2», паркомісце 2/220;

5) Договір №2, 5-1178 купівлі-продажу майнових прав від 23 червня 2021 року з ТОВ «Атмосфера Буд» на квартиру за будівельною адресою: АДРЕСА_6 , загальною площею 34,47 кв.м.;

6) Договір №АМП2-2/242 купівлі-продажу майнових прав від 01 жовтня 2021 року з ТОВ «Атмосфера Буд» на об`єкт нерухомості за будівельною адресою: АДРЕСА_5 », паркінг «2», паркомісце 2/242.

Заходи досудового врегулювання спору вживалися, але результатів не дали, тому позивач звернувся з позовом до суду та просив суд в порядку поділу майна:

Визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 102,2 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101.; та нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 2,6 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101.

Визнати за ОСОБА_3 право приватної власності на автомобіль Peugeot моделі 308, 2010 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 та майнові права за Договорами купівлі-продажу майнових прав, що були укладені між ОСОБА_3 та ТОВ «Атмосфера Буд», у тому числі на фактично сплачені грошові кошти за зазначеним договорами:

1)Договір №2, 4-1089 купівлі-продажу майнових прав від 14 вересня 2020 року з ТОВ «Атмосфера Буд» на квартиру за будівельною адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 27,84 кв.м., кількість житлових кімнат 1, поверх 25;

2) Договір №3, 7-1936 купівлі-продажу майнових прав від 15 вересня 2021 року з ТОВ «Атмосфера Буд», на квартиру за будівельною адресою: АДРЕСА_4 , загальною площею 63,24 кв.м., кількість житлових кімнат 2, поверх 16;

3) Договір №АМПЗ-1/115 купівлі-продажу майнових прав від 04 листопада 2021 року з ТОВ «Атмосфера Буд» на об`єкт нерухомості за будівельною адресою: АДРЕСА_5 », паркінг «3», паркомісце 1/115;

4) Договір №АМП2-2/220 купівлі-продажу майнових прав від 01 жовтня 2021 року з ТОВ «Атмосфера Буд» на об`єкт нерухомості за будівельною адресою: АДРЕСА_5 », паркінг «2», паркомісце 2/220;

5) Договір №2, 5-1178 купівлі-продажу майнових прав від 23 червня 2021 року з ТОВ «Атмосфера Буд» на квартиру за будівельною адресою: АДРЕСА_6 , загальною площею 34,47 кв.м.;

6) Договір №АМП2-2/242 купівлі-продажу майнових прав від 01 жовтня 2021 року з ТОВ «Атмосфера Буд» на об`єкт нерухомості за будівельною адресою: АДРЕСА_5 », паркінг «2», паркомісце 2/242.

Припинити право спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 102,2 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101.; та нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 2,6 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, на майнові права за Договорами купівлі-продажу майнових прав, що були укладені між ОСОБА_3 та ТОВ «Атмосфера Буд», у тому числі на фактично сплачені грошові кошти за зазначеним договорами:

1)Договір №2, 4-1089 купівлі-продажу майнових прав від 14 вересня 2020 року з ТОВ «Атмосфера Буд» на квартиру за будівельною адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 27,84 кв.м., кількість житлових кімнат 1, поверх 25;

2) Договір №АЗ, 7-1936 купівлі-продажу майнових прав від 15 вересня 2021 року з ТОВ «Атмосфера Буд», на квартиру за будівельною адресою: АДРЕСА_4 , загальною площею 63,24 кв.м., кількість житлових кімнат 2, поверх 16;

3) Договір №АМПЗ-1/115 купівлі-продажу майнових прав від 04 листопада 2021 року 3 ТОВ «Атмосфера Буд» на об`єкт нерухомості за будівельною адресою: АДРЕСА_5 », паркінг «3», паркомісце 1/115;

4) Договір №АМП2-2/220 купівлі-продажу майнових прав від 01 жовтня 2021 року з ТОВ «Атмосфера Буд» на об`єкт нерухомості за будівельною адресою: АДРЕСА_5 », паркінг «2», паркомісце 2/220;

5) Договір №А2, 5-1178 купівлі-продажу майнових прав від 23 червня 2021 року з ТОВ «Атмосфера Буд» на квартиру за будівельною адресою: АДРЕСА_6 , загальною площею 34,47 кв.м.;

6) Договір №АМП2-2/242 купівлі-продажу майнових прав від 01 жовтня 2021 року з ТОВ «Атмосфера Буд» на об`єкт нерухомості за будівельною адресою: АДРЕСА_5 », паркінг «2», паркомісце 2/242.

Витребувати у відповідача ОСОБА_3 копії договорів майнових прав та платіжні документи про внесені за них грошові кошти, а саме:

1)Договір №2, 4-1089 купівлі-продажу майнових прав від 14 вересня 2020 року з ТОВ «Атмосфера Буд» на квартиру за будівельною адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 27,84 кв.м., кількість житлових кімнат 1, поверх 25;

2) Договір №3, 7-1936 купівлі-продажу майнових прав від 15 вересня 2021 року з ТОВ «Атмосфера Буд», на квартиру за будівельною адресою: АДРЕСА_4 , загальною площею 63,24 кв.м., кількість житлових кімнат 2, поверх 16;

3) Договір №АМП3-1/115 купівлі-продажу майнових прав від 04 листопада 2021 року 3 ТОВ «Атмосфера Буд» на об`єкт нерухомості за будівельною адресою: АДРЕСА_5 », паркінг «3», паркомісце 1/115;

4) Договір №АМП2-2/220 купівлі-продажу майнових прав від 01 жовтня 2021 року з ТОВ «Атмосфера Буд» на об`єкт нерухомості за будівельною адресою: АДРЕСА_5 », паркінг «2», паркомісце 2/220;

5) Договір №2, 5-1178 купівлі-продажу майнових прав від 23 червня 2021 року з ТОВ «Атмосфера Буд» на квартиру за будівельною адресою: АДРЕСА_6 , загальною площею 34,47 кв.м.;

6) Договір №АМП2-2/242 купівлі-продажу майнових прав від 01 жовтня 2021 року з ТОВ «Атмосфера Буд» на об`єкт нерухомості за будівельною адресою: АДРЕСА_5 », паркінг «2», паркомісце 2/242.

При цьому, ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 21.08.2023 року по справі № 522/15909/23 було задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів до подання позовної заяви, якою витребувано в ТОВ «Атмосфера Буд» копій вищезазначених договорів майнових прав та які знаходяться в матеріалах справи та будуть надані до суду.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 12.09.2023 року відкрито провадження у цивільній справі № 522/17502/23 (провадження №2/522/6505/23) за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання у справі.

04 жовтня 2023 року позивач звернувся до суду зі заявою про забезпечення позову, в якій просив суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на автомобіль марки PEUGEOT, моделі 308, 2010 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , а також просив вилучити автомобіль марки PEUGEOT, моделі 308, 2010 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу у ОСОБА_3 або у будь-яких інших осіб, у яких він може перебувати у володінні або в користуванні та передати його на відповідальне зберігання.

05 жовтня 2023 року позивач звернувся до суду зі заявою про забезпечення доказів, в якому просив суд забезпечити докази шляхом витребування в ТОВ «Атмосфера Буд» належним чином завірених копій всіх договорів майнових прав, що були укладені між відповідачем та ТОВ «Атмосфера Буд», у тому числі на фактично сплачені грошові кошти за зазначеним договорами.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 05.10.2023 року заяву представника ОСОБА_1 адвоката Пилаєвої В.В. про забезпечення доказів у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Атмосфера Буд» про поділ майна подружжя було задоволено та витребувано в ТОВ «Атмосфера Буд» (65048, м.Одеса, вул.Базарна, 5/5, ) належним чином завірені копії всіх договорів майнових прав, що були укладені між ОСОБА_3 та ТОВ «Атмосфера Буд», у тому числі на фактично сплачені грошові кошти за зазначеним договорами, а саме:

1)Договір №А2, 4-1089 купівлі-продажу майнових прав від 14 вересня 2020 року з ТОВ «Атмосфера Буд» на квартиру за будівельною адресою: АДРЕСА_7 ;

2) Договір №А3, 7-1936 купівлі-продажу майнових прав від 15 вересня 2021 року з ТОВ «Атмосфера Буд», на квартиру за будівельною адресою: АДРЕСА_8 ;

3) Договір №АМП3-1/115 купівлі-продажу майнових прав від 04 листопада 2021 року з ТОВ «Атмосфера Буд» на об`єкт нерухомості за будівельною адресою: АДРЕСА_1 , будинок «1», паркінг «3», паркомісце 1/115;

4) Договір №АМП2-2/220 купівлі-продажу майнових прав від 01 жовтня 2021 року з ТОВ «Атмосфера Буд» на об`єкт нерухомості за будівельною адресою: АДРЕСА_1 , будинок «1», паркінг «2», паркомісце 2/220;

5) Договір №А2, 5-1178 купівлі-продажу майнових прав від 23 червня 2021 року з ТОВ «Атмосфера Буд» на квартиру за будівельною адресою: АДРЕСА_9 , загальною площею 34,47 кв.м.;

6) Договір №АМП2-2/242 купівлі-продажу майнових прав від 01 жовтня 2021 року з ТОВ «Атмосфера Буд» на об`єкт нерухомості за будівельною адресою: АДРЕСА_1 , будинок «1», паркінг «2», паркомісце 2/242.

Та витребувано в ОСОБА_3 копії вищезазначених договорів.

10 жовтня 2023 року на електронну адресу суду надійшла заява представника відповідача ОСОБА_3 адвоката Іванової Г.С., в якій вона просила у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити та розглядати заяву без участі сторони відповідача.

11 жовтня 2023 року ухвалою Приморського районного суду м. Одеси заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Пилаєвої В.В. про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Атмосфера Буд» про поділ майна подружжя було задоволено частково та накладено арешт на автомобіль марки PEUGEOT, модель 308, 2010 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 . В іншій частині заяви було відмовлено.

31 жовтня 2023 року до суду представником відповідача ОСОБА_3 адвокатом Івановою Г.С. подано до суду відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити у задоволенні позовних вимог позивача.

09 грудня 2023 року через канцелярію суду, представником позивача за первісним позовом, адвокатом Пилаєвою В.В. було долучено до матеріалів справи копії договорів майнових прав, що були укладені між ОСОБА_3 та ТОВ «Атмосфера Буд».

06 лютого 2024 року ухвалою Приморського районного суду м. Одеси внесено виправлення в ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 05 жовтня 2023 року, шляхом зазначення стягувача та боржника.

13 лютого 2024 року до суду від представника ОСОБА_1 надійшла заява про виправлення помилки, а саме в частині зобов`язання ТОВ «Атмосфера Буд».

14 лютого 2024 року ухвалою Приморського районного суду м. Одеси внесено виправлення в ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 05 жовтня 2023 року по цивільній про поділ майна подружжя. Внесено виправлення в ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 05 жовтня 2023 року, шляхом виправлення описок в частині зобов`язання ТОВ «Атмосфера Буд».

11 квітня 2024 року позивач звернувся до суду зі заявою про забезпечення доказів, в якому просив суд забезпечити докази шляхом витребування в банківських установах належним чином завірені копії виписок руху коштів по всім відкритим рахункам на ім`я ОСОБА_3 з дати відкриття по сьогоднішній день, в тому числі і в ОСОБА_3 . При цьому, в судовому засіданні представник позивача звернулась до суду з заявою про уточнення періоду витребування, а саме з 30.10.1998 року по 11.12.2023 року.

17 квітня 2024 року ухвалою Приморського районного суду м. Одеси заяву представника ОСОБА_1 адвоката Пилаєвої В.В. про забезпечення доказів було задоволено, та витребувано в ПАТ Акціонерний банк «Південний» (65059, м.Одеса, вул. Краснова,6/1, ) належним чином завірені виписки руху коштів по всім рахункам відкритим на ім`я ОСОБА_3 в період з 30.10.1998 року по 11.12.2023 року, витребувано в Акціонерному товаристві Комерційний Банк «Приватбанк» (01001, Україна, м. Київ, вул. Грушевського, 1д, ) належним чином завірені виписки руху коштів по всім рахункам відкритим на ім`я ОСОБА_3 в період з 30.10.1998 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 , витребувано в Акціонерному товаристві «Перший український міжнародний банк» (04070, м. Київ, вул. Андріївська, 4, ) належним чином завірені виписки руху коштів по всім рахункам відкритим на ім`я ОСОБА_3 в період з 30.10.1998 року по 11.12.2023 року та витребувано в ОСОБА_3 належним чином завірені копії вищевказаних документів.

17 квітня 2024 року до суду надійшла від представника ОСОБА_3 ОСОБА_6 зустрічна позовна заява про поділ майна подружжя.

Зустрічна позовна заява обґрунтована тим, що в період шлюбу подружжям було набуто право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 102,2 кв.м., реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 101, та нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 2,6 кв.м..

У зустрічній позовній заяві ОСОБА_3 зазначає, що у первісній позовній заяві ОСОБА_1 просить визнати за ним право приватної власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , з чим ОСОБА_3 категорично не погоджується, адже це єдине добудоване житло, яке знаходиться на праві спільної сумісної власності у сторін. У даній квартирі проживає позивач за зустрічним позовом. Викладений позивачем у первісній позовній заяві варіант поділу спільного сумісного майна подружжя, враховуючи відсутність аргументації відступлення від рівності часток у майні та додані результати оцінки майна ОСОБА_1 вважає рівноцінним, та таким, що не порушує принцип рівності часток подружжя у спільному майні.

ОСОБА_3 погоджується з тим, що такий варіант поділу, відповідно до наданої ОСОБА_1 оцінки окремих його об`єктів - є рівноцінним в розумінні грошової вартості частини, що має перейти у власність кожного з подружжя. Однак, з такої самої позиції рівності часток у майні подружжя наполягає на тому, щоб саме квартира, в якій фактично проживає позивач, була виділена їй судом у особисту приватну власність з наступних причин. Наголошує на тому, шо іншого житла вона не має. Також вказує, що ОСОБА_1 вже дуже довгий час працює за кордоном моряком на іноземних суднах та на територію України після початку повномасштабного вторгнення не збирається повертатись, в тому числі через політичні переконання та погляди.

ОСОБА_3 зазначає, що вона бажає і надалі проживати в Україні, в місті Одесі, у своїй квартирі. Вона залишилась в цій квартирі з початком повномасштабного вторгнення і не покидала територію міста Одеси на тривалий час, окрім коротких виїздів до місця перебування ОСОБА_1 , для зустрічей з ним. Отже враховуючи те, що за його словами - він не збирається повертатись в Україну, маючи право особистої приватної власності на квартиру на Французькому бульварі, він скоріш за все її продасть, а для ОСОБА_3 це єдине житло. Більш того, позивач самостійно займалась пошуком, підбором цього житла, організацією ремонтних робіт, дизайном інтер`єру та облаштуванням квартири.

Крім того, увесь цей час позивач самостійно сплачує всі платежі за комунальні послуги, утримання будинку, оплачує дрібні побутові ремонти для підтримання квартири в належному для проживання стані, підтримання автомобіля в придатному стані, постійний його ремонт та оплату послуг з паркингу, ОСОБА_1 же ніякої допомоги не надає. На підтвердження чого додає копії квитанцій про оплату позивачем комунальних платежів.

Також ОСОБА_3 вказує, що за попередньою усною домовленістю між сторонами квартира була оформлена на ім`я позивача і чоловік завжди обіцяв, що у випадку розлучення квартира залишиться у її особисту власність. В той же час, враховуючи, що відповідач має плани в подальшому проживати за межами України грошові кошти, що будуть виплачені йому за рахунок компенсації внесків за Договорами з Третьою особою дозволять йому купити житло в будь-якій країні, на його вибір.

Позивач зазначила, що має проблеми зі здоров`ям, а саме з серцем та нервовою системою, що не дозволяє їй працювати та заробити на нове житло. Посилаючись на те, що тільки за останній рік позивач перенесла 2 операції та стоїть на обліку у лікарів за системними хронічними захворюваннями.

ОСОБА_3 вважає справедливим поділ майна таким чином, щоб оспорювана квартира та нежитлове приміщення перейшли у її приватну власність, тому що вона має слабке здоров`я, не має іншого житла та не має (на відміну від відповідача) побудованої роками стабільної кар`єри та високих заробітків, що дозволили б їй купити інше житло. Водночас - вона весь цей час проживає в квартирі, самостійно оплачує всі комунальні рахунки та піклується про це майно.

Окрім того, доводила до відома суду, що між подружжям існувала домовленість, що у випадку розірвання шлюбу чоловіку дістануться майнові права на недобудовану нерухомість, машина та готівкові спільні грошові кошти (збереження сім`ї), а дружині - оспорювана квартира, в якій вона проживає.

Крім зазначеного вище нерухомого та рухомого майна, ОСОБА_3 в зустрічній позовній заяві зазначає, що подружжям було набуто у спільну сумісну власність грошові кошти, які складаються з грошових коштів, які були компенсовані у зв`язку з розірванням Договорів купівлі-продажу майнових прав, у загальному розмірі 1 628 506,72 гривень, збережень сім`ї у розмірі 47 000,00 доларів США та заробітної плати відповідача у загальному розмірі 48 500 доларів США.

ОСОБА_3 доводила до відома суду, що в період шлюбу подружжям було набуто у спільну сумісну власність майнові права за Договорами купівлі-продажу майнових прав, що були укладені між ОСОБА_3 та ТОВ «Атмосфера Буд», а саме грошові кошти за зазначеним договорами:

1)Договір №A2, 4-1089 купівлі-продажу майнових прав від 14 вересня 2020 року з ТОВ «Атмосфера Буд» на квартиру за будівельною адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 27,84 кв.м., кількість житлових кімнат 1, поверх 25;

2)Договір №A3, 7-1936 купівлі-продажу майнових прав від 15 вересня 2021 року з ТОВ «Атмосфера Буд», на квартиру за будівельною адресою: АДРЕСА_10 , загальною площею 63,24 кв.м., кількість житлових кімнат 2, поверх 16;

3)Договір №AMП3-1/115 купівлі-продажу майнових прав від 04 листопада 2021 року з ТОВ «Атмосфера Буд» на об?єкт нерухомості за будівельною адресою: АДРЕСА_5 », паркінг «3», паркомісце 1/115;

4)Договір №AMП2-2/220 купівлі-продажу майнових прав від 01 жовтня 2021 року з ТОВ «Атмосфера Буд» на об?єкт нерухомості за будівельною адресою: м.Одеса, провулок Курортний, 2, будинок «1», паркінг «2», паркомісце 2/220;

5)Договір №A2, 5-1178 купівлі-продажу майнових прав від 23 червня 2021 року з ТОВ «Атмосфера Буд» на квартиру за будівельною адресою: АДРЕСА_11 , загальною площею 34,47 кв.м.:

6)Договір № AMП2-2/242 купівлі-продажу майнових прав від 01 жовтня 2021 року з ТОВ «Атмосфера Буд» на об?єкт нерухомості за будівельною адресою: м.Одеса, провулок Курортний, 2, будинок «l», паркінг «2», паркомісце 2/242.

У зв`язку з тим, що відносини сторін погіршились та сторони прийняли рішення про розлучення, щомісячні платежі за зазначеними договорами сторони перестали сплачувати, тому 01.06.2023 р. ТОВ Атмосфера Буд було прийнято рішення про розірвання вказаних Договорів купівлі-продажу майнових прав, а сплачені за цими договорами кошти будуть повернуті Покупцю, ОСОБА_3 . В жовтні 2023 року ТОВ Атмосфера Буд було повернуто ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 1 628 506,72 гривень.

В зустрічній позовній заяві ОСОБА_3 зазначає, що вказані кошти мають бути враховані в склад спільного сумісного майна подружжя, яке підлягає поділу між сторонами. Однак ці грошові кошти наразі знаходяться у відповідача за зустрічним позовом. Справа в тому, що за спільною домовленістю подружжя ОСОБА_3 не зберігала великі грошові суми коштів в квартирі в Одесі, що перш за все пов`язане з постійними обстрілами міста та загальною небезпекою у воєнний час. Вона абсолютно всі грошові кошти, що були отримані від ТОВ Атмосфера Буд - перевозила через кордон з ОСОБА_7 та передавала на зберігання матері. Саме з квартири матері позивача ці (та всі інші спільні кошти) були вивезені її колишнім чоловіком, що неодноразово відвідував квартиру матері з цією метою, або просив про це спільну повнолітню доньку сторін.

Також зазначає, що подружжя спільними зусиллями накопичували кошти, як збереження на випадок надзвичайних непередбачуваних витрат, у загальному розмірі 47000 доларів США. Тривалий час перед повномасштабним вторгненням позивачка за зустрічним позовом особисто знімала грошові кошти з банківського рахунку, на який приходила заробітна плата відповідача, частину з них використовувала на вирішення побутових питань, а частину - збирала для формування спільних сімейних збережень на чорний день. У зв`язку з початком повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України стало небезпечно зберігати кошти в такій сумі в квартирі сторін в Одесі, тому подружжям було прийнято рішення спільне вивезти ці гроші на зберігання в квартиру матері ОСОБА_3 на територію Молдови.

Тому ОСОБА_3 неодноразово їздила до матері та відвозила ці грошові кошти частинами, не перевищуючи граничний розмір коштів, який дозволено перевозити через кордон без декларування.

На підтвердження додає відповідь Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, в якій зазначено, що ОСОБА_3 перетинала кордон України, через пункт пропуску Маяки-Удобне та перебувала на території Молдови в наступні періоди: 29.03.2022 р. - 18.05.2022 р.; 11.08.2022 р. - 11.08.2022 р.; 01.10.2022 р. - 04.10.2022 р.; 07.10.2022 р. - 13.10.2022 р.; 16.10.2022 р. - 24.10.2022 р.; 27.10.2022 р. - 14.11. 2022 р.; 27.11.2022 р. - 10.12.2022 р.; 11.02.2023 р. - 12.02.2023 р.; 01.03.2023 р. - 01.03.2023 р.; 06.03.2023 р. - 06.03.2023 р.; 15.03.2023 р. - 19.03.2023 р.; 15.04.2023 р. - 15.04.2023 р.; 12.05.2023 р. - 23.05.2023 р.; 31.05.2023 р. - 31.05.2023 р.; 24.06.2023 р. - 24.06.2023 р.

Згодом, коли з`явилась потреба в цих коштах, виявилось, що грошей в квартирі матері позивач немає. Матір позивач повідомила їй, що їх забрала повнолітня дочка сторін, за дорученням батька. Ці гроші відповідач привласнив та витратив на власні потреби, не на користь сім`ї. Він та спільна дочка сторін декілька разів відвідували матір позивача протягом 2022-2023 років, в тому числі для того, щоб вивезти з її квартири спільні грошові накопичення сторін - без відома та згоди позивача.

Окрім того вказує, що в період, коли у сторін критично погіршились стосунки, з січня 2023 року та до розірвання шлюбу (11.12.2023 року), відповідач був в рейсі та отримував заробітну плату. Відповідно до ч. 2 ст. 61 СК України, об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Зазначає, що його заробітна плата за період його перебування в рейсі (5 місяців) складала близько 9700 доларів США на місяць, в загальному розмірі 48 500 доларів США. На що були витрачені ці кошти позивач не відомо, маємо усі підстави вважати, що відповідач витратив ці кошти не на користь сім`ї. У вказаний період сторони ще перебували в шлюбі, вели спільне господарство, що підтверджує те, що заробітна плата відповідача за цей час є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та підлягає поділу між подружжям.

12 серпня 2024 року представником позивача за первісним позовом було подано до суду відзив на зустрічну позовну заяву, в якій заперечується викладене в зустрічній позовній заяві. Сторона позивача за первісним позовом зазначає, що шлюбні стосунки фактично припинились ще до подання позову про розірвання шлюбу. Позивач за первісним позовом зазначає, що немає підстав вважати, що майно або кошти після цієї дати використовувались «не в інтересах сім`ї», адже він виїхав за кордон ще до початку повномасштабного вторгнення та не повертався з того часу.

13 серпня 2024 року від представника позивача адвоката Пилаєва В.В. до суду надійшла заява (уточнення позовних вимог).

13 серпня 2024 року ухвалою Приморського районного суду м. Одеси було прийнято зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Атмосфера Буд» про поділ майна подружжя та об`єднано в одне провадження.

13 серпня 2024 року до суду надійшов відзив позивача за зустрічним позовом, в якому не погоджується з твердженнями про дату повернення коштів, адже відповідач вказує жовтень 2023 як дату повернення інвестованих коштів. Також позивач не погоджується з вимогою щодо заробітку після розриву та вважає її безпідставною та посилається на те, що він перебував за кордоном, заробляв, але не жив із відповідачем і не вів з нею спільного господарства, усі перекази до того моменту вже були зроблені на рахунки відповідача.

У відзиві на зустрічну позовну заяву відповідач заперечив наявність фактичних подружніх відносин на час отримання доходів та висловив припущення щодо самостійного розпорядження позивачкою спірними грошовими коштами. Також стороною відповідача було подано до матеріалів справи аудіозапис розмови з тещею та тестем, на спростування того, що кошти за договорами інвестування були вивезені до матері ОСОБА_3 на зберігання, які ні про які гроші не чули не бачили і неправдиві свідчення з цього приводу суду давати не збираються.

Позивач за первісним позовом вказує, що відповідач безпідставно звинувачує позивача у привласненні коштів. Вона заявляє, що ці гроші вивезла до матері, а пізніше їх нібито забрав позивач без жодного доказу. Та стверджує, що за даними банківських виписок (ПУМБ, ПриватБанк, Південний), ОСОБА_1 переказав ОСОБА_3 понад 5,5 млн грн (включаючи суми, вкладені в інвестдоговір). Всі кошти були вільно використані відповідачем, отже вона вже отримала більше ніж половину спільного.

06 вересня 2024 року представник позивач за зустрічним позовом подала відповідь на відзив на зустрічну позовну заяву, у якій у свою чергу, заперечила допустимість цього доказу, вказавши на порушення порядку його отримання без згоди учасників розмови, що, на її думку, свідчить про незаконність цього запису. Вона також просила викликати свою матір як свідка з метою підтвердження факту передачі коштів на зберігання. Також, позивач заперечила твердження відповідача щодо зняття та привласнення нею грошових коштів у 20202021 роках, вказавши, що витрачались вони на потреби сім`ї, включаючи оплату побутових витрат, навчання доньки, медичне обслуговування, подорожі, оформлення документів відповідача як моряка та інші потреби подружжя.

Одночасно з зустрічною позовною заявою, позивачем подано клопотання про витребування доказів, а саме інформації про рух коштів ОСОБА_1 . Крім того, представник ОСОБА_3 адвокат Іванова Г.С. в судовому засіданні заявила клопотання про витребування доказів, а саме копії закордонного паспорта, послужної книжки моряка та посвідчення особи моряка ОСОБА_1

09 вересня 2024 року ухвалою Приморського районного суду м. Одеси клопотання про витребування доказів по цивільній справі було задоволено та витребувано інформацію про рух коштів ОСОБА_1 з банківських установ. Водночас, щодо клопотання про витребування засвідчених належним чином копій всіх сторінок дійсного закордонного паспорту, дійсної послужної книжки моряка та посвідчення особи моряка ОСОБА_1 , суд вважає його недоцільним, а тому не вбачає підстав для задоволення даного клопотання.

23 жовтня 2024 року була отримана відповідь АТ ПУМБ відповідно до якої в ОСОБА_3 за період з 01.01.2023 року по 11.12.2023 рік було відкрито два рахунки, гривневий та доларовий.

12 листопада 2024 року ухвалою Приморського районного суду м. Одеси було закрито підготовче провадження по справі ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Атмосфера Буд» про поділ майна подружжя та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя та призначено справу до судового розгляду по суті на 18 лютого 2025 року на 15:00.

29 липня 2025 року до суду надійшла заява представника ОСОБА_1 адвоката Пилаєвої В.В. про відвід головуючої по справі судді Шенцевій О.П., яка отримана суддею 25 серпня 2025 року, у зв`язку з перебуванням у щорічній основній відпустці з 28.07.2025 року по 22.08.2025 року.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 26 серпня 2025 року зупинено провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Атмосфера Буд» про поділ майна подружжя та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя до вирішення питання про відвід.

01 вересня 2025 року ухвалою Приморського районного суду м. Одеси у задоволенні заяви адвоката Пилаєвої В.В. про відвід судді Шенцевої О.П. відмовлено.

04 вересня 2025 року ухвалою суду поновлено провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Атмосфера Буд» про поділ майна подружжя та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя.

15 вересня 2025 року представником ОСОБА_3 подано до суду заяву в якій повідомлялось, що ОСОБА_3 після укладення шлюбу 07.02.2025 року змінила прізвище на " ОСОБА_8 "та просила врахувати вказане при винесенні рішення.

19 вересня 2025 року представником ОСОБА_1 адвокатом Галюровим М.Ю. подано заяву про зміну предмету позову (про поділ спільного майна подружжя).

Представник ОСОБА_1 в судовому засіданні 19.09.2025 за первісним позовом позовні вимоги підтримав, позов просив задовольнити, в задоволенні зустрічного позову просив відмовити в повному обсязі.

Представник ОСОБА_3 в судовому засіданні 19.09.2025 просив в позовних вимогах за первісним позовом відмовити та задовольнити зустрічний позов в повному обсязі.

Суд оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, дійшов наступних висновків.

Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Вимогами ст. 10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що 30.10.1998 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_9 було укладено шлюб, який зареєстрований у відділі ЗАГС Адміністрації Московського району м. Мінська, Республіки Білорусь, про що складений актовий запис №1099.

Судом з`ясовано, що в період шлюбу подружжям було набуто право власності на:

квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 102,2 кв.м., реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 101, та нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 2,6 кв.м.,

автомобіль «Peugeot» моделі 308, 2010 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2

майнові права за Договором №A2, 4-1089 купівлі-продажу майнових прав від 14 вересня 2020 року з ТОВ «Атмосфера Буд» на квартиру за будівельною адресою: АДРЕСА_12 ; майнові права за Договором №A3, 7-1936 купівлі-продажу майнових прав від 15 вересня 2021 року з ТОВ «Атмосфера Буд», на квартиру за будівельною адресою: АДРЕСА_10 , загальною площею 63,24 кв.м., кількість житлових кімнат 2, поверх 16; майнові права за Договором №AMП3-1/115 купівлі-продажу майнових прав від 04 листопада 2021 року з ТОВ «Атмосфера Буд» на об?єкт нерухомості за будівельною адресою: АДРЕСА_5 », паркінг «3», паркомісце 1/115; майнові права за Договором №AMП2-2/220 купівлі-продажу майнових прав від 01 жовтня 2021 року з ТОВ «Атмосфера Буд» на об?єкт нерухомості за будівельною адресою: АДРЕСА_5 », паркінг «2», паркомісце 2/220; майнові права за Договором№A2, 5-1178 купівлі-продажу майнових прав від 23 червня 2021 року з ТОВ «Атмосфера Буд» на квартиру за будівельною адресою: АДРЕСА_11 , загальною площею 34,47 кв.м.: майнові права за Договором №AMП2-2/242 купівлі-продажу майнових прав від 01 жовтня 2021 року з ТОВ «Атмосфера Буд» на об?єкт нерухомості за будівельною адресою: АДРЕСА_13 , паркінг «2», паркомісце 2/242.

11 грудня 2023 року рішенням Приморського районного суду м. Одеси по цивільній справі № 522/12790/23 шлюб сторін було розірвано.

Судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі з 30.10.1998 року по 11.12.2023 року.

Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Статтею 63 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Частинами 1, 2 статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї.

Конструкція статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом з тим, зазначена презумпція може бути спростована одним із подружжя у судовому порядку у разі оспорювання ним поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі No 372/504/17 (провадження No 14-325цс18).

Також Верховний Суд у постанові від 12.02.2020 року у справі No 725/1776/18 вказав, що зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу.

Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Згідно правового висновку, викладеного Верховним Судом у постанові від 18.01.2023 року у справі 359/441/20, у сімейному законодавстві України встановлено спростовну презумпцію спільності майна подружжя, яка полягає у тому, що майно, набуте за час шлюбу, вважається об`єктом права спільної сумісної власності (виключення зазначені у статті 57 СК України), допоки одним із подружжя, який це заперечує, не доведено інше.

Системне тлумачення ст.ст. 61,63,69,70 СК України та ст. 372 ЦК України, дає підстави для висновку, що майно, яке є об`єктом права спільної сумісної власності, належить подружжю з моменту його набуття, незалежно від того, за ким із подружжя здійснена реєстрація права.

До складу майна, що підлягає поділу, входить як майно, наявне у подружжя на час розгляду справи, так і те, що знаходиться у третіх осіб. Разом з тим при поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.

При поділі майна подружжя шляхом визначення часток кожного із подружжя майно відбувається зміна режиму права спільної власності - зі спільної сумісної власності на спільну часткову власність.

За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності.

При розгляді даної справи судом враховується що сторони визнають дане майно спільним майном подружжя і не заявляють вимог про відступлення від рівності часток при розподілі вказаного майна.

Суд, враховуючи не спростовану сторонами презумпцію рівності часток подружжя при розподілі спільного майна подружжя, та керуючись рівністю часток подружжя приходить до висновку про те, що слід визначити спільним майном подружжя квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 102,2 кв.м., реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 101, та нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 2,6 кв.м., та здійснити розподіл даного майна шляхом визнання права власності на частку вказаного майна за кожними з них.

Щодо автомобіля, суд встановив, що транспортний засіб «Peugeot» моделі 308, 2010 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , був придбаний під час шлюбу, а отже, відповідно до ч.1 ст. 60 СК України, є об`єктом спільної сумісної власності подружжя.

Згідно з ч. 3 ст. 60 СК України, право на майно, набуте одним із подружжя під час шлюбу, незалежно від того, на кого з них воно зареєстроване, належить обом із подружжя.

Разом із тим, суд враховує, що автомобіль зареєстрований на ім`я ОСОБА_1 .

Відповідно до матеріалів справи відповідач, ОСОБА_3 не претендує на передачу їй у натурі транспортного засобу.

У зв`язку з фізичними характеристиками автомобіля та неможливістю його поділу в натурі, з метою уникнення надмірних витрат, доцільно залишити автомобіль одному з подружжя з компенсацією іншій стороні.

Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою (абзаци перший і другий частини другої статті 364 ЦК України).

Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення (частина друга статті 183 ЦК України).

Право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо:

1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі;

2) річ є неподільною;

3) спільне володіння і користування майном є неможливим;

4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї (частина перша статті 365 ЦК України).

Відповідно до п. 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року, якщо розділ майна неможливий у натурі, допускається присудження одного з об`єктів одному із співвласників із виплатою іншому компенсації.

При оцінці можливості поділу суд врахував, що переоформлення чи реалізація транспортного засобу (продаж через агентів, оплата зберігання та ПДВ, можливе знецінення) може істотно перевищувати економічний ефект від грошової компенсації.

У зв`язку з цим, з метою збереження вартості майна та обмеження витрат, суд визнає доцільним залишити автомобіль за ОСОБА_1 , одночасно визначивши компенсацію на користь ОСОБА_3 у розмірі половини ринкової вартості транспортного засобу.

Таким чином, суд дійшов висновку, що справедливим і обґрунтованим буде залишення автомобіля за ОСОБА_1 як за особою, яка є власником, з виплатою грошової компенсації в розмірі 1/2 вартості транспортного засобу іншій стороні ОСОБА_2 .

Відповідно до звіту про незалежну оцінку вартості рухомого майна колісного транспортного засобу легкового автомобіля «Peugeot» моделі 308, 2010 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , оціночна вартість автомобіля складає 368 367,00 (триста шістдесят вісім тисяч триста шістдесят сім) гривень.

Стороною відповідача вказаний звіт оскаржений не був, з чого суд робить висновок, що сторона відповідач погоджується оціночною вартістю автомобіля, яка вказана в звіті про незалежну оцінку вартості рухомого майна.

У контексті зазначених правових норм суд вважає за необхідне визнати за ОСОБА_1 право особистої приватної власності на автомобіль «Peugeot» моделі 308, 2010 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , VIN НОМЕР_3 та стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію половини вартості зазначеного автомобіля, що становить 184183,50 (Сто вісімдесят чотири тисячі сто вісімдесят три) грн.50 коп.

Щодо вимог про поділ грошових коштів, які нібито перебували у розпорядженні ОСОБА_2 внаслідок повернення платежів за договорами купівлі-продажу майнових прав, укладеними з ТОВ «Атмосфера Буд», суд зазначає наступне.

Із матеріалів справи встановлено, що у жовтні 2023 року, в період, коли сторони ще перебували у шлюбі, ТОВ «Атмосфера Буд» здійснило повернення грошових коштів ОСОБА_3 внаслідок розірвання укладених договорів через несплату чергових платежів, які подружжя вивезло на зберігання до квартири матері ОСОБА_3 .

Проте жодними допустимими доказами не підтверджено, що на момент розгляду справи відповідні грошові кошти зберігаються, не витрачені, чи підлягають розподілу між сторонами.

Позивачем за первісним позовом не надано жодного належного доказу, який би підтверджував наявність конкретної суми коштів, що підлягає поділу, місце зберігання або використання цих коштів, збереження їх в готівковій або безготівковій формі, наявність спільної згоди сторін на порядок витрачання цих коштів.

Натомість сторона позивача намагається обґрунтувати свої вимоги посиланням на показання свідків та аудіозапис приватної розмови. Водночас, судом встановлено, що наданий аудіозапис розмови не відповідає вимогам процесуального закону до електронного доказу, зокрема, не засвідчений відповідно до ч. 2 ст. 100 ЦПК України, не містить метаданих, відсутній оригінал або електронна копія з електронним підписом, а також запис зроблений без згоди осіб, чий голос зафіксовано, що прямо суперечить вимогам ч. 8 ст. 7 ЦПК України та ст. 303 Цивільного кодексу України. Отже, цей доказ є недопустимим і не може бути врахований судом при оцінці обставин справи.

Також суд критично оцінює показання свідків ОСОБА_10 , яка стверджувала, що онука кілька разів відвідувала її і вивезла грошові кошти, які зберігалися у неї, а також, що колишній зять неодноразово записував їх розмови без її згоди, у тому числі в період, коли вона переживала втрату брата, користуючись її пригніченим станом. Інша сторона, свідок ОСОБА_11 , чітко заперечила факт отримання будь-яких грошових коштів.

У зв`язку з викладеним, суд доходить висновку, що заявлені до поділу грошові кошти фактично були відсутні на момент вирішення спору, а відтак не можуть вважатися об`єктом спільної сумісної власності, що підлягає поділу відповідно до положень статей 60, 70 Сімейного кодексу України.

З урахуванням зазначеного суд робить висновок, що об`єктом поділу між подружжям є лише наявне майно, що фактично перебуває у спільній сумісній власності подружжя на момент розгляду справи, тому суд вважає вимоги щодо поділу грошових коштів безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Щодо заробітної плати ОСОБА_1 , судом встановлено, що в спірний період з 01.01.2023 по дату розірвання шлюбу 11.12.2023 рік, відповідно до виписки у банку АТ ПУМБ було відкрито два рахунки, НОМЕР_4 (у гривні) та НОМЕР_5 (у доларах США). По рахунку НОМЕР_4 (у гривні) за вказаний період надходження складають 35531,78 гривень, а витрати 144452,58 гривень. По рахунку НОМЕР_5 (у доларах США) за підсумками оборотів по рахунку надходження складають 19300,00 доларів США, а витрати 20234,00 доларів США.

Разом з тим, сторона позивача за зустрічним позовом не надала суду належних доказів того, що вказані кошти були використані саме на потреби сім`ї, або що на час припинення шлюбних відносин зазначені суми зберігалися як актив, який підлягає поділу.

Суд виходить з того, що поділ спільного майна подружжя не може відбуватися на основі припущень або неконкретних вимог. Кожен об`єкт, який включається до складу спільного майна, має бути: реально існуючим на момент поділу належним чином ідентифікованим, підтвердженим належними доказами як спільне майно подружжя.

У даному випадку жодна з указаних умов не виконана стосовно спірних грошових коштів.

З огляду на зазначене, а також на те, що грошові кошти, отримані в зазначений період, не можуть вважатися спільним накопиченням подружжя або об`єктом, що зберігався на момент поділу майна, суд не вбачає підстав для включення вказаних сум до складу спільного майна, що підлягає поділу.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно з ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Обґрунтовуючи судове рішення, суд приймає до уваги вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, №303А, п.2958, згідно з яким Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

За таких обставин, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку щодо часткового задоволення первісного та зустрічного позовів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2,4,12,13,27,64,76,81,95,133,141,247,258-259,263-265,268,354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Атмосфера Буд» про поділ майна подружжя - задовольнити частково.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 ) право власності на частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 102,2 кв. м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101.

Визнати за ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 ) право особистої приватної власності на частину нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 2,6 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101.

Визнати за ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 ) право власності на частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 102,2 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101.

Визнати за ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 ) право власності на частину нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 2,6 кв. м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101.

Визнати за ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 ) право приватної власності на автомобіль Peugeot моделі 308, 2010 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN код НОМЕР_3 .

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 ) на користь ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 ) в порядку поділу спільного майна подружжя грошову компенсацію вартості 1/2 частки транспортного засобу автомобіль Peugeot моделі 308, 2010 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN код НОМЕР_3 у розмірі 184183,50 (Сто вісімдесят чотири тисячі сто вісімдесят три) гривні 50 копійок.

В частині задоволення інших позовних вимог - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 03 жовтня 2025 року.

Суддя: