Єдиний унікальний номер: 378/641/25
Провадження № 2/378/284/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2025 року Ставищенський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Марущак Н. М.

за участю секретаря Замші В. С.,

представника позивачки ОСОБА_1 ,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду селища Ставище цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи Ставищенська селищна рада Білоцерківського району Київської області, Головне управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області, про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

До суду з вказаним позовом звернулась ОСОБА_2 , в якому з урахуванням заяви про виправлення недоліків (т. 1 а. с. 133 - 137) посилається на наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її (позивачки) батько ОСОБА_4 .

Ставищенською районною державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа № 344/2010 щодо майна померлого ОСОБА_4 , який за життя заповіту не складав.

Особами, які прийняти спадщину після смерті ОСОБА_4 є вона (позивачка) та ОСОБА_5 (мати спадкодавця). Із заявою 07.10.2010 року на прийняття спадщини в її (позивачки) інтересах (малолітньої), як дочки померлого ОСОБА_4 , звернулася її (позивачки) мати ОСОБА_6 .

До складу спадкової маси спадкодавця увійшла земельна ділянка площею 4,742 га, що посвідчується державним актом серія КВ №2009522 від 09.02.2004р. на право власності на земельну ділянку, кадастровий номер :01:002:0019, що розташована на території Василиської сільської ради Ставищенського району.

У зв`язку з тим, що в період дії воєнного стану не працює Публічна кадастрова карта України, вона (позивачка) у квітні 2025 року до землевпорядної організації на предмет отримання інформації щодо наявності відомостей про вказану земельну ділянку, проте інформація в Державному земельному кадастрі була відсутня.

За таких обставин, вона замовила у ПП «Кадастр» технічну документацію із землеустрою щодо встановлення та відновлення меж даної земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Так, межі вказаної земельної ділянки з кадастровим номер :01:002:0019 були відновлені, як і інформація в Державному земельному кадастрі. Згідно отриманого 11.04.2025 року Витягу із державного земельного кадастру щодо даної земельної ділянки площа її значиться 2,3712 га.

Вона (позивачка), звернувшись до Ставищенської державної нотаріальної контори, із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 батька ОСОБА_4 , зокрема щодо вищевказаної земельної ділянки, отримала 08.05.2025 року постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії з посиланням на те, що згідно матеріалів спадкової справи №344/2010 заведеної на майно померлого ОСОБА_4 , заяву на прийняття спадщини, окрім неї (позивачки), було подано її бабусею матір`ю спадкодавця ОСОБА_5 , якій 23.11.2011 року за №3417 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частку земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0019; наявні відомості у Державному земельному кадастрі відносно земельної ділянки з даним кадастровим номером, що належала спадкодавцю, суперечить інформації, відображеній у державному акті серії КВ №009522 виданого 09.02.2004, а саме, значиться площа 2,3712 га, замість 4,742 га, конфігурація земельної ділянки відмінна від зображеної в державному акті.

Держгеокадастр повідомив, що на підставі Технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, в т.ч. при поділі чи об`єднанні земельних ділянок, розробленої ПП «Земекспертцентр» в 2011 року, було зареєстровано 19.02.2013 року земельну ділянку з кадастровим номером :01:002:0051, яка наразі обліковується за ОСОБА_3 .

23 жовтня 2024 року її (позивачки) бабуся ОСОБА_5 померла.

02.05.2025 року приватним нотаріусом Кіцула Оксана Михайлівна на підставі свідоцтва про право на спадщину №196 від 02.05.2025 було зареєстровано речові права на земельну ділянку з кадастровим номером :01:002:0051, площею 2,3712га за ОСОБА_3 .

З огляду на вище викладене, земельна ділянка з кадастровим номером :01:002:0051 площею 2,3712га утворилася внаслідок її виділу на підставі отриманого 23.11.2011 року ОСОБА_5 свідоцтва про права на спадщину за законом, із земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0019, що належала спадкодавцю ОСОБА_4 на підставі державного акту серія КВ №2009522 від 09.02.2004р.

Вказана обставина також підтверджується технічною документацією з відновлення меж розробленою ПП «Кадастр» 11.04.2025 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0019, оскільки вищевказана земельна ділянка межує згідно кадастрового плану від точки А до точки Б із земельною ділянкою з кадастровим номером :01:002:0051 ОСОБА_5 .

Внаслідок такого виділу успадкованої частки покійною ОСОБА_5 , що проведено з порушенням встановленого законом порядку, утворився новий об`єкт з кадастровим номером :01:002:0051, яка за розміром відповідає розміру частки співвласника у праві на спадщину, речові права на яку було зареєстровано за ОСОБА_5 , а згодом успадковано 02.05.2025 року ОСОБА_3 .

Тому, при відновленні нею (позивачкою) меж земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0019 за їх фактичним використанням, що було здійснено на підставі Технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі, розробленою ПП «Кадастр» у 2025 році було внесено зміни до відомостей Державного земельного кадастру про межі земельної ділянки, зокрема щодо площі, яка наразі становить - 2,3712га .

Позивачка просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 на земельну ділянку кадастровий номер: :01:002:0019, площею 2,3712 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Василиської сільської ради Білоцерківського району Київської області, право власності на яку посвідчено Державним актом на право власності на земельну ділянку серія КВ №2009522 від 09.02.2004р, та зареєстрованим в Книзі реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 615.

Ухвалою Ставищенського районного суду від 23.06.2025 відкрито провадження по даній справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку загального провадження з призначенням підготовчого судового засідання та залучено до участі у справі в якості третьої особи Головне управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області (т. 1 а. с. 63 65)..

Ухвалою суду від 4 липня 2025, постановленою в підготовчому судовому засіданні, позовну заяву ОСОБА_2 було залишено без руху, надано час для виправлення недоліків (т. 1 а. с. 101 102).

24.07.2025 року позивачкою подано заяву про усунення недоліків (т. 1 а. с. 133 137).

Позивачка ОСОБА_2 в судове засідання не прибула, її представник ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, підтвердила обставини, викладені в позові та заяві про уточнення позовних вимог.

Відповідачка в судове засідання повторно не прибула, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином шляхом направлення судової повістки, копії ухвали про відкриття та позовної заяви з додатками за зареєстрованим місцем проживання (т. 1 а. с. 62, 67, 104, т. 2 а. с. 37), проте, вказані поштові відправлення двічі повернулись з довідками відділення ПАТ «Укрпошта» з відмітками щодо отримання поштового відправлення «адресат відсутній за вказаною адресою» (т. 1 а. с. 108, 132, 184, т. 2 а. с. 45). Тому суд вважає, що відповідачка відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України про розгляд справи повідомлена належним чином. Крім того, відповідачка про розгляд справи в судовому засіданні повідомлена шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті Судової влади України (т. 2 а. с. 40).

Представник третьої особи Ставищенської селищної рада Білоцерківського району Київської області в судове засідання не прибув, до суду представник селищної ради Цимбалюк А. Ю. подав заяву, в якій справу просить розглядати без участі представника Ставищенської селищної ради, зазначивши, що селищна рада проти задоволення позовних вимог не заперечує (т. 1 а. с. 85).

Представник третьої особи Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області в судове засідання не прибув, до суду представник управління Мороз С. подав заяву, в якій справу просить розглядати без участі представника управління, зазначивши, що оскільки земельна ділянка з кадастровим номером :01:002:0019 є об`єктом Державного земельного кадастру на підставі розробленої ПП «Кадастр» технічної документації із землеустрою щодо встановлення та відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно державного акту КВ№009522 від 09.02.2004р. на право власності на земельну ділянку, площа земельної ділянки 2.3712га, тобто її межі сформовані і фактично належить ОСОБА_4 , а відтак, вступ в спадщину позивачкою можливий, зокрема, на підставі рішення суду про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування (т. 1 а. с. 78 79).

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивачки ОСОБА_2 ОСОБА_1 та дослідивши письмові докази, дійшов наступних висновків.

Сужом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

З матеріалів спадкової справи (т. 1 а. с. 113 - 131) встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (т. 1 а. с. 115), після смерті якого в Ставищенській державний нотаріальній конторі 18.11.2010 заведена спадкова справа в спадковому реєстрі № 50315309 (т. 1 а. с. 117). Спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 прийняла його на той час неповнолітня дочка (позивачка ОСОБА_2 ) (т. 1 а. с. 120), від імені якої подала до Ставищенської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини в шестимісячний строк її мати ОСОБА_6 (т. 1 а. с. 113). Також спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 прийняла його мати ОСОБА_5 (т. 1 а. с. 119), як спадкоємиця першої черги, що постійно проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини (т. 1 а. с. 114). Заяви про прийняття спадщини від інших осіб в матеріалах спадкової справи відсутні. Відповідно до довідки виконавчого комітету Василиської сільської ради Ставищенського району Київської області від 18.11.2010, яка наявна в матеріалах спадкової справи (т. 1 а. с. 118), на час смерті ОСОБА_4 був зареєстрований в АДРЕСА_1 , з ним до дня його смерті в будинку була зареєстрована його мати ОСОБА_5 (т. 1 а. с. 118).

До спадкового майна померлого ОСОБА_4 належить земельна ділянка кадастровий номер :01:002:0019, що знаходиться на території Василиської сільської ради, площею 4,742 га, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала спадкодавцю на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії КВ № 009522, виданого 09.02.2024 на підставі розпорядження Ставищенської РДА від 09.04.2003 № 166 (т. 1 а. с. 121).

23.11.2011 року Ставищенською державною нотаріальною конторою спадкоємиці ОСОБА_5 (матері спадкодавця) видано свідоцтво про право на спадщину за законом за реєстровим № 3417 на частину вищевказаної земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0019 площею 4,742 га (т. 1 а. с. 125). У даному свідоцтві зазначено, що спадкоємцями зазначеного у свідоцтві майна (вищевказаної земельної ділянки) ОСОБА_4 є його мати ОСОБА_5 на 1/2 частку та дочка ОСОБА_2 на 1/2 частку (т. 1 а. с. 125).

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_5 за життя фактично було здійснено виділ успадкованої нею після смерті ОСОБА_4 1/2 частки земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0019 площею 4,742 га, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а. с. 228 233), свідоцтвом про право власності від 06.03.2013 (а. с. 225) та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а. с. 226), після такого виділу була сформована земельна ділянка з кадастровим номером :01:002:0051 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Василиської сільської ради Ставищенського району, площею 2,3712 (1/2 частина від загальної площі 4,742 га успадкованої земельної ділянки),

Зокрема, відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (т. 1 а. с. 228 233), вказана земельна ділянка з кадастровим номером :01:002:0051 зареєстрована в Державному земельному кадастрі Відділом у Ставищенському районі ГУ Держгеокадастру у Київській області 19.02.2013 за ОСОБА_5 на підставі технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, в тому числі при поділі земельної ділянки, від 15.06.2011, розробленої ПП «Землеекспертцентр» ОСОБА_7 .

Право власності на виділену ОСОБА_5 земельну ділянку з кадастровим номером :01:002:0051 посвідчено свідоцтвом про право власності індексний номер 1010264, виданим 06.03.2013 реєстратором реєстраційної служби Ставищенського районного управління юстиції Київської області Совичем С. П.. Даним реєстратором було зареєстровано вказане право власності на зазначену ділянку за ОСОБА_5 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 06.03.2013 на підставі вищевказаного свідоцтва про право на спадщину реєстровий номер 3417, виданого 23.11.2011 Державним нотаріусом Ставищенської районної державної нотаріальної контори Київської області Цимбалюк В. М., підстава внесення запису рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 740194 від 06.03.2013. реєстраційний номер об`єкта 2 (т. 1 а. с. 225, 226).

Із матеріалів спадкової справи до майна померлої ОСОБА_5 (т. 1 а 187 250, т. 2 а. с. 1 12) встановлено, що ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 (т. 1 а. с. 189), до дня смерті проживала в АДРЕСА_2 , інші особи за вказаною адресою зареєстровані не були (т. 1 а. с. 205). Після смерті останньої спадщину прийняла її дочка ОСОБА_3 , подавши до приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Кіцули О.М. заяву в установлений шестимісячний строк (т. 1 а. с. 188), за заповітом, посвідченим секретарем виконавчого комітету Василиської сільської ради 03.08.2015 за реєстровим № 05, яким спадкодавиця заповіла все своє майно своїй дочці ОСОБА_8 (т. 1 а. с. 192, 193, 201), яка в подальшому змінила прізвище на дівоче прізвище « ОСОБА_9 » (т. 1. а. с. 197). 02.05.2025 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Кіцулою О.М. ОСОБА_3 (дочці спадкодавиці) видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом за реєстровим № 196 на земельну ділянку з кадастровим номером :01:002:0051 площею 2,3712 га (т. 2 а. с. 10).

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про Державний земельний кадастр» відомості про межі земельної ділянки вносяться до Державного земельного кадастру на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) - у разі встановлення (відновлення) меж земельної ділянки за її фактичним використанням відповідно до статті 107 Земельного кодексу України та у разі зміни меж суміжних земельних ділянок їх власниками.

Приватним підприємством «Кадастр» у 2025 р. за замовленням позивачки було виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення та відновлення меж земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0019 в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала гр.. ОСОБА_4 на підставі державного акту серія КВ №2009522 від 09.02.2004р. та знаходиться на території Василиської сільської ради Білоцерківського району Київської області (т. 1 а. с. 18 -32)

Згідно матеріалів зазначеної технічної документації (пояснювальної записки, завдання на виконання робіт, каталогу координат, акту звірки і погодження меж земельної ділянки, збірного кадастрового плану, абрису земельної ділянки) площа земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0019 (після виділу частки в натурі на місцевості ОСОБА_5 ) склала 2,3712 га - (1/2 частина від загальної площі 4,742 га), її межі (від А до Б межують із земельною ділянкою :01:002:0051, яка була виділена ОСОБА_5 із успадкованої після смерті ОСОБА_4 земельної ділянки площею 4,472 га (т. 1 а. с. 18 32).

Відповідно до абрису матеріалів зазначеної технічної документації (а. с. 30 зв.) та вищевказаного витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (т. 1 а. с. 228 233), земельна ділянка з кадастровим номером :01:002:0051 площею 2,3712 га межує із земельною ділянкою з кадастровим номером :01:002:0019 площею 2,3712 га.

На звернення позивачки ОСОБА_2 від 08.05.2025до Ставищенської державної нотаріальної контори із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлого батька ОСОБА_4 - вищевказану земельну ділянку з кадастровим номером :01:002:0019 (т. 1 а. с. 127), держаний нотаріус вказаної нотаріальної контори ОСОБА_10 винесла 08.05.2025 постанову про відмову у вчиненні вказаної нотаріальної дії.№186/02-31 (т. 1 а. с. 131), посилаючись на наступне. Заяву на прийняття спадщини крім позивачки було подано її бабусею матір`ю спадкодавця ОСОБА_5 , якій 23.11.2011 за №3417 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частку спадкового майна, що складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 4,742 га з кадастровим номером :01:002:0019, що належала спадкодавцю на підставі державного акту серія КВ №2009522 від 09.02.2004р. Наявні відомості у Державному земельному кадастрі відносно земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0019, що належала спадкодавцю на підставі державного акту серія КВ №2009522 (т. 1 а. с. 130) суперечить інформації, відображеній в даному державному акті, а саме, значиться площа 2,3712 га, замість 4,742 га, конфігурація земельної ділянки відмінна від зображеної в державному акті.

Відповідно до ч. 1.ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно ч. 1, 2, 3 ст. 1223 ЦК право на спадкування мають особи, визначені в заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Як встановлено ч. ч. 1, 2, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1278 ЦК Україничастки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі.

Частиною 3 статті 1296 ЦК Українивизначено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно ч. 2 ст. 373 ЦК України право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону.

Згідно статті 79 ЗК України земельна ділянка це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Законодавством також встановлено, що межі земельних ділянок визначаються в технічній документації із землеустрою та в натурі (на місцевості).

У відповідності до вимог ч.ч.1, 2, 3, 4, 6, 9, 10, 3 ст. 79-1 ЗК України формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

Відповідно до ст. 15 Закону України „Про Державний земельний кадастр до Державного земельного кадастру включаються такі відомості про земельні ділянки: кадастровий номер; місце розташування; опис меж; площа; міри ліній по периметру; координати поворотних точок меж; дані про прив`язку поворотних точок меж до пунктів державної геодезичної мережі; дані про якісний стан земель та про бонітування ґрунтів; відомості про інші об`єкти Державного земельного кадастру, до яких територіально (повністю або частково) входить земельна ділянка; цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель); склад угідь із зазначенням контурів будівель і споруд, їх назв; відомості про обмеження у використанні земельних ділянок; відомості про частину земельної ділянки, на яку поширюється дія сервітуту, договору суборенди земельної ділянки; нормативна грошова оцінка; інформація про документацію із землеустрою та оцінки земель щодо земельної ділянки та інші документи, на підставі яких встановлено відомості про земельну ділянку. Відомості про земельну ділянку містять інформацію про її власників (користувачів), зазначену в частині другій статті 30 цього Закону, зареєстровані речові права відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 16 вказаного Закону земельній ділянці, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру, присвоюється кадастровий номер. Кадастровий номер земельної ділянки є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі. Система кадастрової нумерації земельних ділянок є єдиною на всій території України. Структура кадастрових номерів земельної ділянки визначається Кабінетом Міністрів України. Кадастрові номери земельних ділянок зазначаються у рішеннях органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування про передачу цих ділянок у власність чи користування, зміну їх цільового призначення, визначення їх грошової оцінки, про затвердження документації із землеустрою та оцінки земель щодо конкретних земельних ділянок. Кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. Зміна власника чи користувача земельної ділянки, зміна відомостей про неї не є підставою для скасування кадастрового номера. Скасований кадастровий номер земельної ділянки не може бути присвоєний іншій земельній ділянці. Інформація про скасовані кадастрові номери земельних ділянок зберігається у Державному земельному кадастрі постійно.

Частинами 3, 10 статті 24 вищезазначеного Закону передбачено, що державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за заявою власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності (у разі поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок) або уповноваженої ними особи.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановлених цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 11 ЦК України передбачені підстави виникнення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ч.1 ст.12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд.

Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ч.ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно частини 1 статті 125 ЗК України право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Відповідно до п. „а ч. 1 ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання прав.

З урахуванням положень ч. 1 ст. 15, ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом наведених норм права потреба в такому способі захисту виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами (документами), підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Головним управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області в своїх письмових поясненнях суду зазначено, що оскільки земельна ділянка з кадастровим номером :01:002:0019 є об`єктом Державного земельного кадастру на підставі розробленої ПП «Кадастр» технічної документації із землеустрою щодо встановлення та відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно державного акту КВ№009522 від 09.02.2004р. на право власності на земельну ділянку, площа земельної ділянки 2.3712га, тобто її межі сформовані і фактично належить ОСОБА_4 , а відтак, визнання права власності за позивачкою в порядку спадкування можливе, зокрема, на підставі рішення суду про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування (т. 1 а. с. 78 79).

Таким чином, враховуючи, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку кадастровий номер :01:002:0019 площею 4,742 га набули його дочка -позивачка ОСОБА_2 та його мати ОСОБА_5 (кожен на частку), в подальшому ОСОБА_5 за життя фактично було здійснено реальний виділ успадкованої нею після смерті ОСОБА_4 1/2 частки вказаної земельної ділянки на підставі вищевказаної технічної документації із землеустрою (15.06.2011), після такого виділу була сформована земельна ділянка з кадастровим номером :01:002:0051 площею 2,3712 (1/2 частина від загальної площі 4,742 га успадкованої земельної ділянки), яка була зареєстрована в Державного земельному кадастрі 19.02.2013, право власності на яку було зареєстровано за ОСОБА_5 06.03.2013, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 останньої право власності в порядку спадкування за заповітом на дану ділянку набула Відповідачка, а в подальшому при відновленні Позивачкою меж земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0019 за їх фактичним використанням, що було здійснено на підставі Технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі, розробленої ПП «Кадастр» у 2025 році, було внесено зміни до відомостей Державного земельного кадастру про межі земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0019, зокрема щодо площі, яка наразі становить - 2,3712га, та враховуючи, що вищевказаною постановою державного нотаріуса від 08.05.2025 у зв`язку з розбіжностями в площі даної земельної ділянки після вищевказаного виділу з неї ОСОБА_5 своєї успадкованої 1/2 частки, - суд погоджується з доводами позивачки, що вона позбавлена можливості іншим шляхом, окрім захисту своїх прав у судовому порядку, належним чином оформити успадковану частину земельної ділянки після смерті батька.

З урахування викладеного суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, за позивачкою слід визнати право власності в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 на земельну ділянку, кадастровий номер :01:002:0019, площею 2,3712 га (що становить 1/2 частину від загальної площі 4,742 га успадкованої позивачкою земельної ділянки).

В позові та в судовому засідання представник позивача не просила стягнути витрати по справі з відповідачки, тому суд не вирішує питання про розподіл вказаних витрат.

Керуючись ст. ст. 15 ч. 1, 373 ч. 2, 392, 1220 ч. 1, 1223 ч. 1, ч. 2, ч. 3, 1225 ч. 1, 1268 ч. 1, ч. 2, ч. 5, 1278, 1296 ч. 3 ЦК України, ст. 79, 79-1, 125, 152 ЗК України, ст.ст. 15, 16 Закону України „Про Державний земельний кадастр, ст. ст. 2, 4, 11-13, 76, 80, 81, 89, 263-265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 на земельну ділянку, кадастровий номер: :01:002:0019, площею 2,3712 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Василиської сільської ради Білоцерківського району Київської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками її розгляду.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування учасників справи:

Позивачка: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , ІПН НОМЕР_1 ).

Відповідачка: ОСОБА_3 ( АДРЕСА_4 , ІПН НОМЕР_2 ).

Третя особа: Ставищенської селищної ради Білоцерківського району Київської області (09401, селище Ставище, вул. Цимбала Сергія, 35/1, ).

Третя особа: Головне управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області (03115, місто Київ, вул. Серпова, 3/14, ).

Повне рішення складено 03 жовтня 2025 року.

Суддя Н. М. Марущак