Провадження № 2/522/1127/25
17 вересня 2025 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси, у складі :
головуючого - судді Науменко А.В.
за участю секретаря Зелінська К.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в порядку загального позовного провадження цивільну за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виділення майна та визнання права власності
Представник позивача адвокат Кірчев І.І., звернувся до суду з позовом від ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виділення майна та визнання права власності.
Відповідно до вказаного позову позивач просить суд виділити в натурі майно, що належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на праві спільної часткової власності, а саме: 685/1000 частки квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 87,0 кв. м., з них житловою площею 37,3 кв.м., як окремий об`єкт нерухомості, з визнанням права власності.
В обґрунтування позову позивач вказує, що позивач є співвласником квартири а саме: 685/1000 частки квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 87,0 кв. м., з них житловою площею 37,3 кв.м., як окремий об`єкт нерухомості.
24.10.2024р. за вих.№ 4483/03.01-12 було надано відповідь на адвокатський запит від КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради, де зазначено про необхідність звернення до суду з відповідним клопотанням, що на підставі рішення суду (запиту) буде надано інформацію про співвласників квартири. Копія відповіді від 24.10.2024р. разом з клопотанням була надана до суду для витребування доказів з КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради.
14.11.2024р. було отримано на запит представника позивача адвоката Кірчева І.І. інформаційну довідку з ДРРП №403780763, яка додається до позовної заяви, відповідно до якої за однією адресою: АДРЕСА_2 право власності зареєстровано за трьома особами:
Ухвалою суду від 03.12.2024 року провадження по справі відкрито та призначено підготовче судове засідання для розгляду справи на 23січня 2025 року о 11:20 год.
19.03.2025р. була прийнята ухвала про закриття підготовчого засідання та призначення справи до судового розгляду по суті.
На стадії підготовчого провадження судом проведені дії, передбачені ст. 197 ЦПК України, з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті протягом розумного строку, а саме остаточно визначено предмет спору та характер спірних правовідносин, позовні вимоги та склад учасників судового процесу, визначено обставини справи, які підлягають встановленню, визначено порядок розгляду справи тощо.
Від представника позивача до суду надійшло клопотання про витребування доказів необхідних для розгляду справи.
18.06.2025р. ухвалою суду було задоволено клопотання про витребування доказів з Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради інформацію про зареєстроване місце проживання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (останнє відоме місце проживання АДРЕСА_2 ), в термін до 27.07.2025 року.
30.06.2025р. на адресу суду надійшла відповідь від 25.06.2025р. за вих.№ 954ел./01-09 з Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради з інформацією про зареєстроване місце проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_3 .
Відповідачі належним чином були повідомлені про судові засідання. Але заяв та/або клопотань чи Відзивів на позовну заяву не подавали.
Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Зважаючи на не явку відповідачів до суду, які повідомлені належним чином про дату, час і місце судового засідання, відсутність відзиву та відсутність заперечень з боку позивача, суд проводить заочний розгляд справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, сприяючи всебічному й повному з`ясуванню обставин справи, що має істотне значення для правильного вирішення спору, прийшов до наступного.
ОСОБА_1 є співвласником 685/1000 частки квартири АДРЕСА_1 на підставі договору дарування від 20.05.2024р., який посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Є.С. Писаренко та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 20.05.2025р. Індексний номер 379283634 від 20.05.2024р.
З наявних матеріалів справи суд вбачає, що згідно наданого Висновку щодо технічної можливості виділу частки з об`єкта нерухомого майна від 10.10.2024р., яка оформлена ФОП ОСОБА_4 , інженером з інвентаризації нерухомого майна, кваліфікаційний сертифікат серії АЕ №001560 від 08.02.2013р., є можливість виділу в натурі 685/1000 частки об`єкта нерухомого майна у новоутворений об`єкт загальною площею 87,0 кв.м, житловою площею 32,3 кв.м.
Згідно Плану виділу 685/1000 частки квартири АДРЕСА_1 на 1 поверсі, є можливість виділу у окремий об`єкт нерухомості для присвоєння окремої нової адреси.
Також представник позивач адвокат Кірчев І.І. надав до суду фототаблицю з фото з квартири, де є зображення вхідної двері та квартири з різними кімнатами, які відмежовані з квартирою відповідача по справі ОСОБА_2 .
Відповідно до ст. 364 Цивільного кодексу України, співвласнику надається право самостійно розпоряджатися своєю часткою у спільній частковій власності. Однією з правових форм такого розпорядження є право співвласника на виділ у натурі частки із спільного майна.
Згідно статті 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ч. 1ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Пункт 1 ч. 2ст. 16 ЦК України передбачає, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.
Згідно з ч. 2ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Ч. 1 ст. 182 ЦК України, передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.
Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється чи не визнається іншою особою.
Згідно абз.3 п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.
Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до вимог ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до положень ст.ст.13,19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Керуючись ст. ст.12,13,76,77,141,259,263,264,265,268,272,273 ЦПК України, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виділення майна та визнання права власності задовольнити.
Виділити в натурі майно, що належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на праві спільної часткової власності, а саме: 685/1000 частки квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 87,0 кв. м., з них житловою площею 37,3 кв.м., як окремий об`єкт нерухомості, з визнанням права власності.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення буде виготовлений протягом десяти днів.
Суддя А.В. Науменко
Повний текст рішення виготовлений 29.09.2025 року.
Суддя А.В. Науменко