Провадження № 2/641/2891/2025 Справа № 641/5547/25
29 вересня 2025 року м. Харків
Слобідський районний суд міста Харкова в складі головуючого судді Василенко О.Я., за участю секретаря судового засідання Жамгаряна А.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали Договір факторингу № 28/1118-01, з подальшими Додатковими угодами до нього, відповідно до якого на підставі Реєстру прав вимоги№152 від 21.09.2021 права вимоги за Договором перейшли до ТОВ «Таліон Плюс». 30.10.2023 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 30/1023-01, відповідно до якого на підставі Реєстру прав вимоги №1 від 30.10.2023 право вимоги до відповідача за Договором перейшло до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс». 04.06.2025 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач уклали Договір факторингу №04/06/2025-Ю відповідно до якого право вимоги до відповідача за Договором відступлено позивачу.
Оскільки відповідач свої зобов`язання за Договором не виконав, в результаті чого загальна сума заборгованості на момент подання позовної заяви за Договором становить 32 835,00 грн, яка складається з:10 000,00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 22 835,00 грн - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом, позивач звернувся з даним позовом до суду. Крім того позивач просить стягнути з відповідача на його користь сплачений судовий збір в сумі 2422,40 грн та 7000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Відповідач правом на відзив не скористався.
Процесуальні дії у справі
Ухвалою Слобідського районного суду міста Харкова від 04.08.2025 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.
Ухвалою суду від 10.09.2025 задоволено клопотання ТОВ`ЮНІТ КАПІТАЛ» та витребувати в банка-емітента АТ КБ «ПРИВАТБАНК» інформацію щодо платіжної карти 4149-62XX-XXXX-8144.
Позивач в судові засідання 10.09.2025 та 29.09.2025 не з`явився, в позовній заяві просив розгляд справи здійснювати за відсутністю позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач в судові засідання 10.09.2025 та 29.09.2025 не з`явився, письмових заяв не надав, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, а саме: рекомендованим поштовим відправленням з повідомленням про вручення за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей з Реєстру територіальної громади міста Харкова. Конверт повернувся з відміткою АТ «Укрпошта» «адресат відсутній за вказаною адресою». Крім того, відповідач 10.09.205 був викликаний до суду через оголошення на офіційному вебсайті судової влади України.
Відповідно до ст. 223, 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи, що в матеріалах справи є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, на підставі ст. 280, 281 ЦПК України 02.06.2025 суд постановив проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до вимог ч. 2 ст.247 ЦПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Фактичні обставини, встановлені судом, мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права
28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали Договір факторингу № 28/1118-01, з подальшими Додатковими угодами до нього, відповідно до якого на підстааі Реєстру прав вимоги№152 від 21.09.2021 права вимоги за Договором перейшли до ТОВ «Таліон Плюс». 30.10.2023 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 30/1023-01, відповідно до якого на підставі Реєстру прав вимоги №1 від 30.10.2023 право вимоги до відповідача за Договором перейшло до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс». 04.06.2025 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач уклали Договір факторингу №04/06/2025-Ю відповідно до якого право вимоги до відповідача за Договором відступлено позивачу. Суду надано також платіжні доручення на підтвердження сплати за позивачем за права вимоги.
Отже, між сторонами виник спір щодо належного виконання відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань.
Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права
Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.1047, 1055 ЦК України договір позики (кредиту) укладається у письмовій формі. Згідно із ч. 2 п.2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Суд встановив, що Договір укладений за допомогою інформаційно-комунікаційної системи (ІКС) кредитодавця, частиною якої є офіційний вебсайті кредитодавця, у відповідності до Закону України «Про електронну комерцію», підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором MNV93FZ6, та має силу договору, який укладений в письмовій формі. Суду надано детальний опис алгоритму дій позичальника в ІКС щодо укладення Договору та Довідку щодо дій позичальника в ІКС (а.с.11-13, 14-19).
Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
За правилами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Щодо нарахування процентів за користування кредитом суд дійшов таких висновків.
Згідно з ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Відповідна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №444/9519/12 (провадження №14-10 цс 18) від 28 березня 2018 року.
Строк кредитування відповідно до п.1.3, 1.7 Договору встановлено 14 днів від дати отримання суми кредиту за траншем, строк повернення до 18.08.2021. При цьому, відповідно до наданих розрахунків заборгованості, відповідач не виконав умову щодо продовження строку кредитування , а саме: не здійснив погашення протягом Дисконтного періоду (до 18.08.2021) усієї суми нарахованих процентів, що становила 1192,00 грн, а сплатив лише суму 15.00 грн, до того ж лише 21.08.2021, тобто поза межами строку кредитування (Дисконтного періоду). Отже, виходячи з наведеного, строк кредитування закінчився 18.08.2021.
Отже, виходячи з наданих розрахунків заборгованості за Договором загальна сума боргу за нарахованими процентами за користування кредитом становить 2365,00 грн. Суд проаналізував також умови п.4.3 Договору, відповідно до якого проценти, нараховані після закінчення строку дії Договору, є процентами, що нараховуються в розумінні ч. 2 ст.625 ЦК України. Суд зауважує, що в силу приписів п.6 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» відповідач був звільнений від обов`язку сплати зазначених платежів. А відтак, позовні вимоги в частині стягнення процентів за користування кредитом після закінчення строку кредитування не підлягають задоволенню.
Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань щодо своєчасного повернення заборгованості за договором порушує право позивача на своєчасне отримання плати за надані послуги.
Щодо розподілу судових витрат
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Отже, зважаючи на вимоги ст.141 ЦПК України, суд дійшов висновку, що витрати на правову допомогу підлягають відшкодуванню з відповідача у сумі 3548,48 грн (2422,40 грн судового збору + 7 000 грн витрат на правову допомогу)х 37,66 % (відсоток задоволених позовних вимог)
Керуючись ст. 3, 11, 13, 15, 16, 525, 526, 625, 629, 1048, 1049, 1054 ЦК України, ст. 137, 141, 274-279, 263-265, 352, 354-355 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЮНІТ КАПІТАЛ» судові витрати в сумі 3548,48 (три тисячі п`ятсот сорок вісім грн 48 коп.) грн.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем у встановленому порядку до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня складення рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Сторони по справі:
Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1
Суддя О.Я.Василенко