Дата документу 17.09.2025 Справа № 332/1010/20
Запорізький Апеляційний суд
ЄУН 332/1010/20 Пр. № 22-ц/807/504/25Головуючий у 1-й інстанції: Сінєльнік Р.В. Суддя-доповідач: Гончар М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2025 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.

суддів Онищенка Е.А., Подліянової Г.С.

за участі секретаря Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 09 вересня 2020 року у справі за позовом ЗАПОРІЗЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ (надалі ЗМР) до ОСОБА_1 , третя особа: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Гришина Варвара Іванівна про визнання спадщини відумерлою

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2020 року ЗМР звернулась до суду з вищезазначеним позовом (а.с.2-4), в якому просила визнати відумерлою спадщиною квартиру АДРЕСА_1 , що належала померлому гр. ОСОБА_2 , та передати її у власність територіальної громади в особі ЗАПОРІЗЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ.

В обґрунтування свого позову позивач зазначав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис про смерть № 2238 від 25.03.2016 року. Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на належну йому квартиру АДРЕСА_1 . Спадкоємців за законом та заповітом немає. За таких обставин, позивач просив суд визнати відумерлою спадщиною вказану квартиру, що належала померлому, та передати відумерлу спадщину у власність територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено суддю суду першої інстанції Сінєльніка Р.В. (а.с.26). Ухвалою суду першої інстанції (а.с.29) провадження у цій справі відкрито в порядку загального позовного провадження.

Заочним рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 09 вересня 2020 року (а.с.56-58),з урахуванням ухвали суду першої інстанції про виправлення описки від 01 червня 2021 року (а.с.70), позовні вимоги ЗМР у цій справі задоволено.

Визнано відумерлою спадщиною квартиру АДРЕСА_1 , що належала померлому ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Передано квартиру АДРЕСА_1 як відумерлу спадщину у власність територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради.

Додатковим заочним рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 20 березня 2023 року (а.с.92-93) зазначено технічні характеристики об`єкта нерухомого майна (квартири, яку визнано відумерлою спадщиною, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ) а саме: реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 18914937, загальною площею 47,87 кв. м, житловою площею 34,9 кв. м.

Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 16 грудня 2024 року (а.с.133-134) в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд вищезазначеного заочного рішення у цій справі відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним заочним рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні, відповідач ОСОБА_1 у своїй апеляційній скарзі (а.с.137-139) просила заочне рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

В автоматизованому порядку 14.01.2025 року для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Кочеткову І.В. та Подліянову Г.С. (а.с.140). Ухвалою апеляційного суду від 15.01.2025 року витребувано справу у суду першої інстанції (а.с. 141-143), остання була надана апеляційному суду 21.01.2025 року (а.с. 144). Ухвалою апеляційного суду від 22.01.2025 року апеляційну скаргу апелянта залишено без руху (а.с. 145), остання усунула недоліки апеляційної скарги у встановлений апеляційним судом строк 06.11.2025 року (а.с. 148-153). Ухвалою апеляційного суду клопотання апелянта задоволено частково, відстрочено ОСОБА_1 сплату судового збору 4729,35 грн. за подання апеляційної скарги у цій справі до ухвалення судового рішення апеляційним судом, апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою у цій справі відкрито 11.02.2025 року (а.с.154), дану справу за апеляційною скаргою призначено до апеляційного розгляду (а.с.155), з урахуванням відповідного навантаження судді-доповідача і колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, які за рішенням загальних зборів суддів Запорізького апеляційного суду з липня 2021 року також приймають участь у розгляді кримінальних проваджень, штату суддів Запорізького апеляційного суду (10) взагалі, а також відпустки судді-доповідача у період з 17.02.2025 року по 03.03.2025 року включно (довідка - а.с.162).

Всі учасники цієї справи не скористались своїм правом на подачу відзиву на вищезазначену апеляційну скаргу відповідача у цій справі. Однак, в силу вимог ст. 360 ч. 3 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції апеляційним судом.

В автоматизованому порядку 27.05.2025 року суддею Трофимовою Д.А. у цій справі замінено суддю Подліянову Г.С. у зв`язку із тривалою відпусткою останньої (а.с. 180-181). Розгляд цієї справи, призначений апеляційним судом на 28.05.2025 року, не відбувся та був відкладений через нетривалу хворобу судді - доповідача Трофимової Д.А., яка не давала її заміни в автоматизованому порядку іншим суддею у цій справі (довідка а.с. 182), з урахуванням відпустки судді-доповідача у період з 07.07.2025 року по 14.08.2025 року включно (довідка а.с. 119).

В автоматизованому порядку 15.09.2025 року суддями Онищенко Е.А. та Подліяновою Г.С. у цій справі замінено суддів Кочеткову І.В. (у зв`язку із тривалою хворобою останньої, термін лікування не визначено) та ОСОБА_3 (у зв`язку із тривалою відпусткою останньої) (а.с. 195-196). Відводів у цій справі не заявлено, самовідводи відсутні.

У дане судове засідання належним чином повідомлені апеляційним судом про дату, час і місце розгляду цієї справи, у тому числі третя особа (приватний нотаріус) в порядку ст. 128 ч. 8 ЦПК України, конверт із судовою пвісткою повернувся на адресу апеляційного суду без вручення з відміткою поштового відділення «адресат відсутній» (а.с. 183-188), всі учасники цієї справи не зявились.

Відповідач ОСОБА_1 (яка отримала судову повістку особисто в апеляційному суді розписка відповідача від 28.05.2025 року а.с. 184) та третя особа (приватний нотаріус) Гришина В.І. (повідомлена в силу вимог ст. 128 ч. 8 ЦПК України, конверт із судовою повісткою повернувся на адресу апеляційного суду з відмвткою поштового віддідеоня «адресат відсутній», що вважається належним повідомленням в силу вимог ст. 128 ч. 8 ЦПК України) про причини своєї неявки апеляційний суд не сповістили, клопотань про відкладення розгляду цієї справи апеляційному суду не подавали.

Представник позивача ЗМР (юридичної особи) заступник начальника управління начальник відділу з питань цивільно-правовоих відносин управління з питань правового забезпечення роботи галузей міського господарства департаменту правового збезпечення ЗМР - Доніна Н.О. подала апеляційному суду клопотання про відкладення розгляду цієї справи на іншу дату через перебування її у щорічній відпустці у період з 05.09.2025 року по 18.09.2025 року із додатками на підтвердження викладеного в ньому (а.с. 190-194).

Однак, за змістом ст. 372 ч. 2 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи апеляційним судом. Апеляційний суд не визнавав обов`язковою у цій справі явку представника позивача ЗМР, та зокрема Доніної Н.О., у дане судове засідання у цій справі та взагалі. Крім того, ОСОБА_4 , як представник позивача ЗМР у цій справі завчасно, ще 28.05.2025 року була повідомлена про дату даного судового засідання (розписка ОСОБА_4 про отримання судової повістки на дане судове засідання 17.09.2025 року ще 28.08.2025 року а.с. 183), тому остання мала можливість завчасно або планувати свою відпустку, або забезпечити явку іншого працівника ЗМР у дане судове засідання, враховуючи що позивач ЗМР є юридичною особою та має достатньо інших працівників, у тому числі враховуючи назву посади ОСОБА_4 . В силу вимог ст. 44 ч. 1 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Крім того, в силу вимог ст. 371 ч. 1 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

При вищевикладених обставинах, на підставі ст. ст. 371-372 ЦПК України апеляційний суд ухвалив розглядати дану справу у даному судовому засіданні за відсутності всіх учасників цієї справи, які не зявились. В силу вимог ст. 247 ч. 2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи… фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Самовідводи відсутні, відводів у цій справі не заявлено.

Заслухавши у даному судовому засіданні доповідь судді доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість заочного рішення та додаткового заочного рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга відповідача ОСОБА_1 у цій справі підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ст. 367 ч. 4 ЦПК України).

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення і ухвалити …нове рішення.

В силу вимог ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення …та ухвалення нового рішення …є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно із ст. 258 ч. 1 п. 2, 3 ЦПК України судовими рішеннями є рішення, постанови.

За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України в редакції Закону України № 4173-IX від 19.12.2024, який набрав законної сили з 08.02.2025 року, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги ухвалює постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

Встановлено, що суд першої інстанції, задовольняючи позов позивача у цій справі, керувався ст.ст. 12 - 13, 81, 259, 263-265, 334, 338, 141, 259, 263-265, 270, 280-283 ЦПК України та виходив із обгрунтованості та доведеності позовних вимог позивача у цій справі.

Проте із такими висновками суду першої інстанції у цій справі повністю погодитись не можна з таких підстав.

Ст. 263 ЦПК України містить вимоги щодо законності і обґрунтованості судового рішення, а ст. 264 ЦПК України питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду. Рішення суду першої інстанції вимогам ст. ст. 263-264 ЦПК України у цій справі відповідає лише частково.

Так, апеляційним судом встановлено, що має місце обов`язкова підстава для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції у цій справі з ухваленням апеляційним судом нового судового рішення у цій справі.

Оскільки, в силу вимог ст. 376 ч. 3 п. 3 ЦПК України, яке є обов`язковою підставою для скасування апеляційним судом судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, зокрема: справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

При цьому, апеляційним судом також встановлено, що :

-28.04.2020 року позивачем ЗМР в його вищезазначеному позові позові у цій справі (а.с.2) в якості адреси відповідача ОСОБА_1 , як фізичної особи, була зазначена адреса: АДРЕСА_3 ;

- на виконання вимог ст. 187 ч. 1 абз. 2 ЦПК України судом першої інстанції 28.04.2020 року, враховуючи, що відповідачем у вищезазначеному позові ЗМР у цій справі була вказана фізична особа ОСОБА_1 , правильно було витребувано інформацію про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) останньої у Департаменту реєстраціїних послуг ЗМР (а.с. 27);

- однак, згідно з отриманою 04.05.2020 року інформацією Департаменту реєстрацінихї послуг ЗМР від 01.05.2025 (а.с.28) відповідач ОСОБА_1 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 з 26.01.2008 року по 16.03.2020 року; інформації про інше зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача органом реєстрацію суду першої інстанції у цій справі не було повідомлено;

-тому, в силу вимог ст. 187 ч. 10 ЦПК України якщо якщо отримана судом першої інстанції інформація не давала можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача ОСОБА_1 , як фізичної особи у цій справі, суд першої інстанції мав вирішувати питання про відкриття провадження у справі; проте, подальший виклик такої особи як відповідача у справі суд першої інстанції мав здійснювати через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України;

-і хоча судом першої інстанції ухвалою від 04.05.2020 року (а.с. 29) правильно було відкрито провадження у цій справі за вищезазначеним позовом позивача ЗМР в порядку загального провадження з повідомленням учасників цієї справи;

-проте, у порушення вимог ст. 187 ч. 10 ЦПК України відповідач ОСОБА_1 при вищевикладених обставинах судом першої інстанції у цій справі через оголошення на офіційному веб-парталі судової влади України про наявність цієї справи та дату судового засідання не повідомлялась (належні, допустимі докази протилежного у цій справі відсутні),

-останній надсилались копія ухвали суду першої інстанції про відкриття провадження у цій справі разом із копією позову позивача та судовою повісткою лише поштою і лише на адресу: АДРЕСА_3 (а.с.30), за якою відповідач ОСОБА_1 вже не була зареєстрована станом на дату постановлення цієї ухвали 04.05.2020 року з 16.03.2020 року та, відповідно, станом на дату ухвалення оскаржуваного у цій справі рішення суду першої інстанції від 09.09.2020 року також;

-крім того, конверти із вищезазначеною поштою, та зокрема судовими повістками на 18.06.2020 року (а.с.34), 09.09.2020 року (а.с.46), що при вищезазначених встановлених апеляційних судом обставинах надсилались безпідставно судом першої інстанції на імя відповідача ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 , повернулись на адресу суду першої інстанції без вручення з відміткою поштового відділення «інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відпрілення», які в силу вимог ст. 128 ч. 8 ЦПК України (яка вимагає відмітку поштового відділення на цих конвертах «адресат відсутні» і те лише у випадках, якщо адреса: АДРЕСА_3 була б зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування) відповідача ОСОБА_1 станом на час розгляду цієї справи судом першої інстанції чи відповідач ОСОБА_1 повідомляла б суду першої інстанції про цю адресу як іншу її адресу проживання під час розгляду цієї справи судом першої інстанції) не могла свідчити і не свідчать про належне повідомлення відповідача ОСОБА_1 про вищезазначену справу та вищезазначені судові засідання у цій справі, та зокрема на 09.09.2020 року, в якому було ухвалено судом першої інстанції оскаржуване у цій справі рішення;

-окрім цього, згідно із правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 року у справі ЄУН 752/11896/17-ц, приписи ЦПК України…не дозволяють дійти висновку, що, навіть повернення … із вказівкою причини повернення «за закінченням терміну зберігання» є доказом належного інформування …

-і апелянт відповідач ОСОБА_1 обґрунтовує свою вищезазначену апеляційну скаргу у цій справі у тому числі такою підставою (а.с. 137 зворот).

Також, оскільки апеляційним судом, встановлено, що:

- вищезазначене додаткове заочне рішення суду першої інстанції у цій справі є похідним від оскаржуваного рішення суду першої інстанції та цим додатковим заочним рішенням було лише зазначено технічні характеристики об`єкта нерухомого майна (квартири, яку визнано відумерлою спадщиною, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ) а саме: реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 18914937, загальною площею 47,87 кв. м, житловою площею 34,9 кв. м;

-відповідач ОСОБА_1 у своїй вищезазначеній апеляційній скарзі не оскаржувала в апеляційному порядку вищезазначене додаткове заочне рішення суду першої інстанції у цій справі, лише заочне рішення суду першої інстанції у цій справі;

-проте, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ст. 367 ч. 4 ЦПК України відповідач ОСОБА_1 про ухвалення додаткового заочного рішення також у цій справі судом першої інстанції не була повідомлена належним чином, конверт із копією заяви позивача про ухвалення додаткового заочного рішення у цій справі та судовою повісткою на імя відповідача ОСОБА_1 на судове засідання 20.03.2023 року також безпідставно надсилався судом першої інстанції за адресою: АДРЕСА_3 , де відповідач ОСОБА_1 вже не була зареєстрована, і хоча він повернувся на адресу судуу першої інстанції без вручення вже з відміткою поштового відділення «адресат відсутній», все одно при вищевикладених встановлених апеляційним судом обтсаивнах цн не відповідачає вимогам ст. 128 ч. 8 ЦПК України);належні, допустимі докази протилежного у цій справі відсутні),

- а тому додаткове заочне рішення суду першої інстанції у цій справі також підлягає скасуванню апеляційним судом у цій справі.

Разом із цим, апеляційний суд дійшов висновку про необхідне за результатами скасування вищезазначених рішення і додаткового рішення суду першої інстанції у цій справі ухвалити нове судове рішення аналогічного змісту про задовлення позову позивача у цій справі.

Оскільки, судом першої інстанції було правильно встановлено, що власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Задачиною Н.В., 01.06.2007 року № 3459, був ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджено відповідними витягами з реєстру права власності на нерухоме майно (а.с.6, 52-54).

ІНФОРМАЦІЯ_3 гр. ОСОБА_2 помер, про що свідчить свідоцтво про смерть НОМЕР_1 виданого Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції 25.03.16р., актовий запис про смерть № 2238 (копія - а.с.5).

Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1 .

Спадкоємців за заповітом і за законом немає. Згідно із довідкою Департаменту реєстраційних послуг від 03.01.2018 № 01-22/01/6106 за даною адресою відсутні зареєстровані особи (а.с.24).

23.09.2016р. до приватного нотаріуса Гришиної В.І. звернулась відповідачка ОСОБА_1 та подала заяву про прийняття спадщини (спадкова справа № 25/2016) в порядку ст.1264 ЦК України як спадкоємець четвертої черги, але спадщина за вказаними правовими підставами нотаріусом оформлена не була (а.с.7-25).

Також відповідачка ОСОБА_1 зверталась до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із заявою про встановлення факту проживання неї з ОСОБА_2 однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу в порядку окремого провадження. Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15.10.2019 у справі ЄУН 333/1820/19 їй було відмовлено у задоволені позовних вимог (копія - а.с.20-21).

Постановою Запорізького апеляційного суду від 03 березня 2020 року (копія а.с. 22-23) рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15 жовтня 2019 року було скасовано у зв`язку з тим, що було встановлено наявність спору про право, тому цей спір має вирішуватися в порядку позовного провадження.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 12 ч. 3 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ст. 81 ч. 6 ЦПК України). Підстави для звільнення від доказування позивача, передбачені ст. 82 ЦПК України, у цій справі відсутні.

Відповідач ОСОБА_1 не надала суду першої інстанції до своєї заяви про перегляд вищезазначеного заочного рішення суду у цій справі (а.с.103-108) належних, допустимих доказів в обґрунтування своїх заперечень проти позову позивача у цій справі, а саме, що вона проживала зі спадкодавцем ОСОБА_2 однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 (ст. 1264 ЦК України) і що вона може бути спадкоємцем 4 (четвертої) черги зи законом після смерті цього спадкодавця взагалі.

4 (чотири) копії квитанцій від імені спадкодавця ОСОБА_2 по спадковій квартирі АДРЕСА_1 за 2021 рік, тобто вже сплати мали місце після смерті ще у 2016 році спадкодавця, про оплату послуг КП «ВОДОКАНАЛ» (по 50,00 грн. кожна) та ТОВ «ЗАПОРІЖЕЛЕКТРОПОСТАЧАННЯ» (2770,00 грн. і 2751,04 грн.), надані відповідачем ОСОБА_1 суду першої інстанції до її вищезазначеної заяви про перегляд вищезазначеного заочного рішення у цій справі, самі по собі у цій справі нічого не спростовують і не підтверджують. Оскільки, навіть, проживання відповідачем ОСОБА_1 у будь-якій час на її власний розсуд без правових на те підстав у спадковій квартирі АДРЕСА_1 вже після смерті ще у 2016 році спадкодавця ОСОБА_2 не робить останню спадкоємцем останнього за законом четвертої черги.

Апеляційний суд на виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України сприяв повному та всебічному апеляційному перегляду законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції у цій справі в межах доводів апеляційної скарги відповідача. Так, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасник справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ст. 367 ч. 2 ЦПК України). В силу вимог ст. 367 ч. 3 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Проте, докази, передбачені ст. 367 ч. ч. 2,3 ЦПК України, у цій справі відсутні та зокрема відповідачем ОСОБА_1 апеляційному суду не надані.

Відповідно до ч. 1 ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. На підставі ч. 3 ст. 1277 ЦК України спадщина визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ст. 338 ЦПК України суд встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або не прийняли спадщину, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді за місцем відкриття спадщини.

Судом першої інстанції було правильно встановлено, що спадщина відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_1 (після смерті власника), тобто вже у березні 2017 року сплив один рік, необхідний для подальшого обернення даного майна на користь держави.

Однак, у зв`язку з тим, що при вищезазначених обставинах виник спір із ОСОБА_1 про право на спадкування нерухомого майна після смерті ОСОБА_2 , територіальна громада в особі Запорізької міської ради була змушена звертатись у цій справі до суду із вищезазначеним позовом на загальних підставах згідно із ч. 6 ст. 294 ЦПК України.

Судом першої інстанції також правильно було встановлено, що після померлого ОСОБА_2 приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Гришиною В.І. заводилась за заявою відповідачки ОСОБА_1 спадкова справа № 25/2016 (копія а.с. 7-11), але спадщина на вказану особу не оформлена через вищезазначені обставини та відсутність правових підстав. Належні, допустимі докази протилежного у цій справі відсутні та відповідачем ОСОБА_1 апеляційному суду не надані.

Заповіти ОСОБА_2 не складались, що підтверджується відповідною інформаційною довідкою з реєстру спадкових справ та заповітів № 45192599 (а.с.10-11).

Враховуючи, що спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_2 фактично не прийнята, з часу відкриття спадщини сплив однорічний строк, суд першої інстанції у цій справі правильно вважав, що є підстави для задоволення заявлених вимог позивача до відповідача про визнання спадщини відумерлою та про передачу її у власність територіальній громаді за місцем відкриття спадщини.

При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги відповідача ОСОБА_1 лише частково ґрунтуються на законі та доказах.

За таких обставин, апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід задовольнити частково, заочне рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 09 вересня 2020 року та додаткове заочне рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 20 березня 2023 року у цій справі скасувати; ухвати у цій справі нове судове рішення у вигляді постанови; позов позивача задовольнити; визнати відумерлою спадщиною квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 18914937, загальною площею 47,87 кв. м, житловою площею 34,9 кв. м, що належала померлому ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ); передати квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 18914937, загальною площею 47,87 кв. м, житловою площею 34,9 кв. м, як відумерлу спадщину у власність Територіальної громади м. Запоріжжя в особі ЗАПОРІЗЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ (5).

Крім того, в силу вимог ст. 141 ч.ч. 1, 13 ЦПК України в разі задовлення апеляційної скарги відповідача частково та позову позивача у повному обсязі:

-відповідач ОСОБА_1 не має права на компенсацію за рахунок позивача ЗМР будь-яких судових витрат, пов`язаних із розглядом цієї справи судами першої та апеляційної інстанцій;

-з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ЗМР слід стягнути понесені документально підтверджені судові витрати, пов`язані із розглядом цієї справи судом першої інстанції, у вигляді судового збору за позовну заяву у розмірі 3152,89 грн. (платіжне доручення - а.с. 25);

-також, з ОСОБА_1 на користь держави слід стягнути судові витрати, пов`язані із розглядом цієї справи апеляційним судом, у вигляді судового збору за апеляційну скаргу відповідача у розмірі 4729,35 грн., сплату якого відповідачу ОСОБА_1 в порядку задовлення її клопотання апеляційним судом було відстрочено ухвалою від 11.02.2025 року до ухвалення судового рішення у цій справі Запорізьким апеляційним судом (а.с. 154)

Керуючись ст. ст. 12-13, 81-82, 89, 367-368, 372, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Заочне рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 09 вересня 2020 року та додаткове заочне рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 20 березня 2023 року у цій справі скасувати.

Ухвати у цій справі нове судове рішення у вигляді постанови.

Позов позивача задовольнити.

Визнати відумерлою спадщиною квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 18914937, загальною площею 47,87 кв. м, житловою площею 34,9 кв. м, що належала померлому ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ).

Передати квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 18914937, загальною площею 47,87 кв. м, житловою площею 34,9 кв. м, як відумерлу спадщину у власність Територіальної громади м. Запоріжжя в особі ЗАПОРІЗЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ (5).

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ЗАПОРІЗЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ (5) судовий збір за позовну заяву у розмірі 3152,89 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь держави судовий збір за апеляційну скаргу 4729,35 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, проте, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова апеляційним судом складена 25.09.2025 року.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Онищенко Е.А.Подліянова Г.С.