ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/9728/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2025 року Дарницький районний суд міста Києва в складі:

головуючої судді Комаревцевої Л.В.

з секретарем Гаврилюк О.В.

за участю представника позивача Кононенка І.О.

представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду № 224 по вул. Кошиця, 5А в місті Києві цивільну справу за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2025 року Комунальне підприємство виконавчого органу Київради «Київтеплоенерго» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у якому просило стягнути: заборгованість за надані послуги в загальному розмірі 293606,89 грн., витрати по сплаті судового збору в розмірі 4404,10 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивач є виконавцем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання для житлових будинків. Відповідачі мешкають за адресою: АДРЕСА_1 , відтак є споживачами послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, яку постачає позивач. Разом з тим, відповідачі своєчасно не оплачують надані позивачем послуги, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 293606,89 грн. Відповідачі в добровільному порядку заборгованість не погашають, через що позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

07.07.2025 ухвалою судді Дарницького районного суду міста Києва відкрито провадження у справі, прийнято рішення про розгляд справи за правилами позовного провадження в спрощеному порядку без повідомлення сторін. Також, вказаною ухвалою відповідачам встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву, а також клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

У відповідності до ст.ст. 174, 178 ЦПК України Відповідач ОСОБА_2 не скористався своїм правом та не направив суду відзив на позовну заяву із викладенням заперечень проти позову.

28.07.2025 представником Відповідача подано відзив на позов у якому позовні вимоги не визнаються з огляду на наступне. Як вбачається з акту від 06.12.2016, складеного начальником ЖЕД №6 ТОВ «Ковальська-Житлосервіс» Дубченком В.І., слюсарем-сантехніком ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , у квартирі АДРЕСА_1 , в якій зареєстровані Відповідачі, встановлено засоби обліку гарячої води (лічильники) №6839248 та №6322854. Вказані лічильники пройшли повірку та перебувають на обліку у Позивача, що, зокрема, підтверджується свідоцтвами про повірку від 17.12.2021 №1071/1422 та №1071/1423, а також розрахунком заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води за період з 01.09.2025 по 31.05.2025, наданим позивачем. Мешканці квартири АДРЕСА_1 фактично не користуються послугами позивача з гарячого водопостачання, оскільки у квартирі встановлено електричний водонагрівач (бойлер), що підтверджується актами КП «Водоканал», складеними 24.06.2022 та 13.01.2025; свідоцтвами про повірку засобів обліку гарячої води (лічильників) № 6839248 та № 6322854 . Відповідачі неодноразово звертались до Позивача щодо перерахунку заборгованості враховуючи вищевикладені обставини, однак нарахування здійснюється без врахування показників засобів обліку. У лютому 2019 року Відповідачами було встановлено засіб обліку теплової енергії, що підтверджується відповідною технічною документацією з відміткою Позивача про її розгляд, актом прийняття на комерційний облік вузла обліку теплової енергії для потреб опалення окремого приміщення від 04.04.2019, а також свідоцтвами про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки від 23.12.2021 та 08.05.2025. У період з лютого 2019 року по травень 2025 року Відповідачами фактично використано 24 588 кВт·г теплової енергії. Цей факт підтверджується актами зняття контрольних показань з вузла розподільного обліку теплової енергії для потреб опалення окремого приміщення, складеними представниками позивача 29.06.2023 та 27.05.2025, що не враховано Позивачем, оскільки врахований ним обсяг споживання теплової енергії не відповідає фактичним показникам лічильника. Крім того Позивачем не доведено позовних вимог щодо оплати заборгованості до 01.05.2018, за Договором цесії. Представник відповідача відповідно до ст. 256 ЦК України просить застосувати строк позовної давності. Відмовити у задоволенні позовних вимог на заявлену позивачем суму та відмовити у стягненні штрафних санкцій.

В судовому засіданні представник позивача наполягав на задоволенні позову в повному обсязі.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував, пославшись на обставини викладені у відзиві.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлений в установленому законом порядку.

Суд, розглянувши подані документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» є виконавцем комунальних послуг, а саме: з 01.05.2018 до 31.10.2021 є виконавцем послуг з централізованого опалення та з централізованого постачання гарячої води (послуги з ЦО/ЦПГВ); з 01.11.2021, у зв`язку із зміною законодавства, Позивач є виконавцем послуг з постачання теплової енергії та з постачання гарячої води (послуги з ТЕ/ПГВ).

Правовідносини у сфері надання послуг з ТЕ/ПГВ регулюються Законом України «Про житлово - комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VІІІ, Постановою КМУ від 11.12.2019 № 1182 «Про затвердження Правил надання послуги з постачання гарячої води та типових договорів про надання послуг з постачання гарячої води» (далі - постанова КМУ від 11.12.2019 № 1182) та Постановою КМУ від 21.08.2019 № 830 «Про затвердження Правил надання послуг з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуг з постачання теплової енергії» (далі - постанова КМУ від 21.08.2019 року № 830).

Відповідно до вимог вказаних вище нормативно - правових актів, послуги з ЦО/ЦПГВ та послуги з ТЕ/ПГВ, надаються споживачеві згідно з договорами, що оформлюються на основі типових договорів про надання відповідних комунальних послуг, які є договорами приєднання.

Відповідно до п. 20 Правил № 630 плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку.

Згідно з п. 10 Правил № 630 справляння плати за нормативами споживання за наявності квартирних засобів обліку без урахування їх показань не допускається, за винятком випадків, передбачених абзацом п`ятим пункту 15 цих Правил. Виконавець і споживач не мають права відмовлятися від врахування показань засобів обліку.

Відповідно до пункту 29 Правил № 630 споживач має право: зокрема, на установлення квартирних засобів обліку та взяття їх на абонентський облік; на періодичну повірку, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж транспортування та монтаж) квартирних засобів обліку.

Також подібні за змістом положення викладені в п. 8, 19, 20, 36 постанови КМУ від 11.12.2019 № 1182 та п. 7, 18, 19 постанови КМУ від 21.08.2019 № 830.

За викладених обставин,за наявності у квартирі засобів обліку гарячої води та теплової енергії (лічильників) оплата за надані послуги здійснюється згідно з показаннями таких засобів.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 02.10.2024 по справі № 755/292/22.

Відповідно до вимог законодавства, споживач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги у встановлені строки. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць.

Згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1 ст. 634 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України), договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно ст. 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_2 , ОСОБА_3 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , відтак є споживачами послуг, що надає Позивач.

Згідно акту від 06.12.2016, складеного начальником ЖЕД №6 ТОВ «Ковальська-Житлосервіс» Дубченком В.І., слюсарем-сантехніком ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , у квартирі АДРЕСА_1 , в якій зареєстровані Відповідачі, встановлено засоби обліку гарячої води (лічильники) №6839248 та №6322854.

Вказані лічильники пройшли повірку та перебувають на обліку у Позивача, що підтверджується свідоцтвами про повірку від 17.12.2021 №1071/1422 та №1071/1423, а також розрахунком заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води за період з 01.09.2025 по 31.05.2025, наданим позивачем. Відповідач зазначає, що мешканці квартири АДРЕСА_1 фактично не користуються послугами позивача з гарячого водопостачання, оскільки у квартирі встановлено електричний водонагрівач (бойлер), що підтверджується: актами КП «Водоканал», складеними 24.06.2022 та 13.01.2025 ; свідоцтвами про повірку засобів обліку гарячої води (лічильників) № 6839248 та № 6322854 .

Зокрема, як вбачається зі свідоцтв про повірку станом на 17.12.2021, за п`ять років надання позивачем послуг з гарячого водопостачання (з 06.12.2016), показники лічильників гарячої води становили: лічильник №6839248 - 61 куб. М; лічильник №6322854 - 58 куб. м.; Станом на 24.06.2022 згідно з актом КП «Водоканал»: лічильник №6839248 - 61 куб. М; лічильник №6322854 - 58 куб. м.; Станом на 13.01.2025 згідно з актом КП «Водоканал»: лічильник №6839248 - 61 куб. М; лічильник №6322854 - 68 куб. м.

Відповідач вказує, що зазначені показники станом на дату подання даного відзиву не змінились.

Отже, за період з 06.12.2016 по дату подання відзиву на позовну заяву, згідно з показниками засобів обліку гарячої води, мешканцями квартири фактично було спожито лише 129 куб. м гарячої води.

Позивачем у розрахунку вказано, що за послуги з централізованого опалення та з централізованого постачання гарячої води, у період з 2021 по 2025 роки тариф з постачання гарячої води складав 97,89 грн за куб.м.

Відтак суд погоджується з доводами відповідача, що у період з 06.12.2016 по дату подання відзиву у даній справі в квартирі Відповідачів встановлені засоби обліку постачання гарячої води; за період з 06.12.2016 по дату подання відзиву було спожито гарячої води лише в об`ємі 129 куб.м., що не відповідає наданим стороною позивача розрахункам.

Заслуговують уваги звернення Відповідачів щодо перерахунку заборгованості, які залишені без уваги Позивачем.

У лютому 2019 року Відповідачами було встановлено засіб обліку теплової енергії, що підтверджується відповідною технічною документацією з відміткою Позивача про її розгляд, актом прийняття на комерційний облік вузла обліку теплової енергії для потреб опалення окремого приміщення від 04.04.2019, а також свідоцтвами про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки від 23.12.2021та 08.05.2025.

У період з лютого 2019 року по травень 2025 року Відповідачами фактично використано 21,121092 кВт теплової енергії. Цей факт підтверджується актами зняття контрольних показань з вузла розподільного обліку теплової енергії для потреб опалення окремого приміщення, складеними представниками позивача 29.06.2023 та 27.05.2025.

Разом з тим, як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості за послуги з централізованого опалення (ЦО) та централізованого постачання гарячої води (ПГВ) позивачем повністю проігноровані акти складені його співробітниками 29.06.2023 та 27.05.2025, заявлено вимоги з постачання теплової енергії за період з 2018 року по 2025 рік в сумі 118 233,95 грн., а тому обсяги споживання теплової енергії, на які посилається позивач у своєму розрахунку, не відповідають фактичним показникам лічильника і більш ніж у чотирикратному розмірі перевищують обсяг, підтверджений офіційними актами зняття показань, які складені представниками Позивача.

У відповідності до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ч. 3 та 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Підсумовуючи викладені обставини, враховуючи те, що позивачем заявлені вимоги поза межами строку позовної давності, а саме вимоги про стягнення з відповідачів заборгованість: з оплати послуг з централізованого опалення з жовтня 2015 року по березень 2017 року; з оплати послуг з централізованого постачання гарячої води з жовтня 2015 року по березень 2017 року заява відповідача про застосування строку позовної давності є обґрунтованою та підлягає задоволенню, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог в цій частині в зв`язку з пропуском строку позовної давності.

Вивчивши заяви по суті сторін, суд покладає в основу рішення наданий відповідачем розрахунок заборгованості за житлово-комунальні послуги, який не спростовано стороною позивача, враховує добросовісність дій відповідача, наявність лічильників та електричного водонагрівача (бойлеру), можливості досудового врегулювання спору та відповідність наданих розрахунків діючому законодавству.

Згідно розрахунку заборгованості за послуги з централізованого опалення та з централізованого постачання гарячої води за період з 01.05.2018 по 31.05.2025 Відповідачами спожито: у листопаді 2018 - 3 195,11 грн (2,3584 Гкал *1354,78 грн); у грудні 2018 - 5 136,11 грн (3,7911 Гкал * 1354,78 грн); у січні 2019 - 5 536,48 грн (3,3465 Гкал * 1654,41 грн).

Таким чином, враховуючи викладені обставини, заборгованість відповідачів до дати встановлення вузла обліку теплової енергії, тобто за період з травня 2018 року по січень 2019 року складає 13 867,70 грн.

Заборгованість відповідачів за спожиті послуги з теплопостачання за період з лютого 2019 року (дати встановлення вузла обліку теплової енергії) до травня 2025 року. Як вбачається з технічної документації обладнання вузла обліку теплової енергії, вказаний вузол в квартирі відповідачів був встановлений 30.01.2019. На комерційний облік, вказаний вузол був прийнятий з показником 2 704 kWh (кВт·г), що підтверджується актом прийняття на комерційний облік вузла теплової енергії для потреб опалення окремого приміщення, складений представником Позивача. Як вбачається з акту №31529 зняття контрольних показань з вузла розподільного обліку теплової енергії для потреб опалення окремого приміщення складного представниками позивача 29.06.2023, показник вузла складав 15 967 kWh (кВт·г). Як вбачається з акту №24002664 опломбування вузла розподільного обліку теплової енергії для потреб опалення окремого приміщення складеного представниками позивача 27.05.2025, показник вузла складав 24 588 kWh (кВт·г).

Відповідно до пункту 18 постанови Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830, одиницею вимірювання обсягу (кількості) спожитої теплової енергії є гігакалорія (Гкал). Для переведення одиниць вимірювання застосовуються такі коефіцієнти: 1 Гкал = 1162,2 кВт·г; 1 кВт·г = 0,000859 Гкал; 1 Гкал = 4,1868 Гдж; 1 ГДж = 0,2388 Гкал.

Таким чином, з урахуванням загального обсягу спожитої теплової енергії в розмірі 24 588 kWh (кВт·г), Відповідачами у період з лютого 2019 року по травень 2025 року використано 21,121092.

Як вбачається з розрахунку заборгованості за послуги з централізованого опалення (ЦО) та з централізованого постачання гарячої води (ПГВ) вартість однієї Гкал за період з 2023 рік по 2025 рік складала 1654,41 грн.

Підсумовуючи викладені обставини, зобов`язання відповідачів за період з лютого 2019 року по травень 2025 року складає 34 942,95 грн (1654,41 грн * 21,121092 Гкал).

Як зазначалось вище з 06.12.2016 у квартирі відповідачів встановлено два засоби обліку гарячої води (лічильники) №6839248 та №6322854.

Як вбачається зі свідоцтв про повірку станом від 17.12.2021, у період з 06.12.2016 по 17.12.2021 відповідачами спожито наступний об`єм гарячої води: лічильник №6839248 - 61 куб. М; лічильник №6322854 - 58 куб. м.; Станом на 13.01.2025 згідно з актом КП «Водоканал»: лічильник №6839248 - 61 куб. М; лічильник №6322854 - 68 куб. м.

Як вбачається з розрахунку заборгованості за послуги з постачання теплової енергії (ТЕ) та з постачання гарячої води (ГВ) за період з 01.11.2021 по 31.05.2025, вартість 1 куб.м. гарячої води з 2021 року не змінювалась та складає 97,89 грн.

Таким чином, враховуючи те, що з дати встановлення засобу обліку гарячої води Відповідачами використано всього 129 куб.м. гарячої води, то заборгованість складає 12 639,42 грн (129 куб.м. * 97,89 грн).

Підсумовуючи викладені обставини основна заборгованість відповідачів перед Позивачем складає 63 814,82 грн, яка складається: 13 867,70 грн - заборгованість відповідачів до дати встановлення вузла обліку теплової енергії (за період з травня 2018 року по січень 2019 року); 34 942,95 грн - заборгованість відповідачів з лютого 2019 року (дати встановлення вузла обліку теплової енергії) по 31.05.2025; 12 639,42 грн - заборгованість за постачання гарячої води за період з березня 2017 року (з урахуванням строку позовної давності) по 31.05.2025; 1437,35 грн - абонентське обслуговування послуг з постачання теплової енергії за період з 01.11.2021 по 31.05.2025; 760,10 грн - абонентське обслуговування з послуг постачання гарячої води; 167,30 грн - внески за обслуговування вузла комерційного обліку послуг з централізованого опалення за період з 01.05.2018 по 31.10.2021.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За наданим розрахунком Відповідача інфляційне збільшення становить 11 229,04 грн., що розраховано за за формулою: ІІС = ( ІІ1 : 100 ) x ( ІІ2 : 100 ) x ( ІІ3 : 100 ) x ... ( ІІZ : 100 ), ІІ1 - індекс інфляції за перший місяць прострочення, ІІZ - індекс інфляції за останній місяць прострочення. Останній період (01.01.2024 - 31.05.2025, 517 днів): 61 450,07 грн x 1.18273445 - 61 450,07 грн = 11 229,04 грн., 3 відсотки річних 2 606,15 грн., що розраховано за формулою: сума санкції = С x 3 x Д : 365 : 100, де С - сума заборгованості, Д - кількість днів прострочення. З 01.01.2024 до 31.12.2024, 61 450,07 грн x 3 x 366 : 366 : 100 = 1 843,50 грн., з 01.01.2025 до 31.05.2025, 61 450,07 грн x 3 x 151 : 365 : 100=762,65 грн. Всього 3% річних 2 606,15 грн.

Відповідач надав свої заперечення, контррозрахунок, з посиланням на докази, який не спростовано та взято до уваги судом.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає встановленим факт наявності боргу за житлово-комунальні послуги, що не заперечується відповідачами, відтак заявлений позов підлягає частковому задоволенню.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, оскільки позов підлягає частковому задоволенню, тому з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути 1?165,58 грн. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду, пропорційно розміру задоволених позовних вимог. (77650,01: 293606,89) ? 0,2645 (або26,45%)=0,2645; 4404,10?0,2645=1165,58 грн.

Керуючись ст. 10, 12, 13, 19, 76-81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», , 01001, місто Київ, пл. Івана Франка, 5 заборгованість, що станом на 31.05.2025 в загальному розмірі, з врахуванням штрафних санкцій становить 77650,01 грн. (сімдесят сім тисяч шістсот п`ятдесят гривень 01 копійка) та витрати по сплаті судового збору в загальному розмірі 1?165,58 грн., що становлять 582,79 грн. з кожного.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 24.09.2025

Суддя: Комаревцева Л.В.