Справа № 541/2295/25
Номер провадження 2-о/541/117/2025
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

22 вересня 2025 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Городівського О.А.,

з участю секретаря судового засідання Ніколаєнко М.В.,

розглянувши у судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою Миргородської міської ради Полтавської області про визнання спадщини відумерлою, заінтересовані особи Виконавчий комітет Миргородської міської ради Полтавської області,

В С Т А Н О В И В:

11 червня 2025 року представник Миргородської міської ради Полтавської області звернувся до суду із заявою про визнання спадщини відумерлою, мотивуючи вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_1 , якій на праві приватної власності належала квартира АДРЕСА_1 , загальною житловою площею 13,2 кв.м, яка була придбана 28.06.2002 року.

Оскільки померла інших спадкоємців не мала, тому майно померлої, а саме квартира АДРЕСА_1 , має бути визнана відумерлою спадщиною і перейти у власність Миргородської міської територіальної громади. В зв`язку з вищевикладеним, заявник змушений звернутися до суду з даною заявою.

Ухвалою судді Миргородського міськрайонного суду від 23.06.2025 відкрито провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду.

Представник заявника в судове засідання не з`явився, направила до суду заяву в якій виклала прохання проводити розгляд справи без участі представника заявника, заяву про визнання спадщини відумерлою підтримала та просила суд її задовольнити (а.с. 48)

Представник Виконавчого комітету Миргородської міської ради також не з`явився в судове засідання, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином (а.с. 46).

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Згідно зі ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст. 13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п. 8 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання спадщини відумерлою.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 3, 19).

ОСОБА_1 на праві приватної власності належала квартира АДРЕСА_1 , загальною житловою площею 13,2 кв.м, що підтверджується копією договору купівлі-продажу серії АЕК №352071 від 28.06.2002 та інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 19.03.2025 №418628848 (а.с. 6, 11).

ОСОБА_1 перебувала в шлюбі із ОСОБА_2 , 1933 року народження. Актових записів про смерть, розірвання шлюбу, народження дітей стосовно громадянина ОСОБА_2 по місту Миргород та Миргородському району не виявлено (а.с. 3, 4).

Відповідно до інформації Миргородської державної нотаріальної контори спадкова справа після смерті ОСОБА_1 не заводилась (а.с. 39).

Статтею 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Згідно зі ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Положеннями частини першої ст. 1270 ЦК України встановлено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

З матеріалів справи вбачається, що з дня відкриття спадщини, яка залишилася після померлої ОСОБА_1 пройшло більше 1 року. Спадкоємців після померлої не має.

За приписами ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. У разі якщо на об`єкті нерухомого майна на момент відкриття спадщини знаходиться рухоме майно, що входить до складу спадщини, таке рухоме майно переходить у власність територіальної громади, якій передано нерухоме майно. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно за його місцезнаходженням.

Статтею 338 ЦПК України передбачено, що суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Частиною 1 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

На підставі наведеного, суд прийшов до висновку про наявність правових підстав щодо задоволення заяви Миргородської міської ради Полтавської області про визнання спадщини відумерлою та передачу квартири АДРЕСА_1 у комунальну власність Миргородської міської територіальної громади.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі викладеного та керуючись ст. 1277 ЦК України, статтями 76, 334, 335, 336, 337, 338 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву Миргородської міської ради Полтавської області про визнання спадщини відумерлою задовольнити.

Визнати квартиру АДРЕСА_1 , загальною житловою площею 13,2 кв.м, що належала на праві приватної власності ОСОБА_1 , відумерлою спадщиною.

Передати квартиру АДРЕСА_1 , загальною житловою площею 13,2 кв.м, до комунальної власності Миргородської міської територіальної громади.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня проголошення.

Суддя О. А. Городівський