Справа № 195/1021/25
Провадження №2/195/423/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.09.2025 року с-ще Томаківка

Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Колодіної Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Томаківського районного суду Дніпропетровської області клопотання громадянина ОСОБА_1 про зупинення провадження по цивільній справі за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГ ПАРНЕРС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором,

В С Т А Н О В И В:

в провадженні Томаківського районного суду Дніпропетровської області на розгляді знаходиться позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГ ПАРНЕРС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором.

В судове засідання сторони не зявилися.

Від відповідача до суду надійшло клопотання про зупинення провадження по цивільній справі. Свої вимоги відповідач обгрунтовує тим, що на цей час перебуває на військовій службі у військовій частині № НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що переведена на воєнний стан, та бере безпосередньо участь в бойових діях.

До клопотання відповідач надав копію військового квитка, копію довідки т.в.о. командира в/ч НОМЕР_2 полковника ОСОБА_2 від 19.10.2023 року, копію довідки начальника відділення кадрової роботи в/ч НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_3 № 1891 від 25.03.2025 року.

Від позивача до суду надійшло заперечення проти заяви про зупинення провадження у справі. Позивач вважає, що станом на момент вирішення питання про зупинення провадження відповідачем не надано достовірних доказів того, що ОСОБА_1 залучений до виконання бойових завдань. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 29 березня 2023 року у справі №756/3462/20. Просить суд відмовити в задоволенні клопотання.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Всебічно з`ясувавши обставини клопотання, надані докази, дослідивши та оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до частини третьоїстатті 12 ЦПК Україникожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першоюстатті 76 ЦПК Українидоказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та другастатті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другоїстатті 78 ЦПК Україниобставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зістаттею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першоюстатті 89 ЦПК Українивизначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до п. 2 ч. ст. 251 ЦПК суд зобов`язаний зупинити провадження у справі ц разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про Збройні Сили України» Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності.

Порядок проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України та вирішення питань, пов`язаних з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі, врегульовано Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженим Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008.

Відповідно до п. 12 даного Положення вбачається, що встановлення, зміна або припинення правових відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та за призовом осіб офіцерського складу (зокрема, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, направлення за кордон, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку, призупинення контракту та військової служби тощо) оформлюється письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких встановлюються Міністерством оборони України.

Отже, результат аналізу п. 12 такого Положення дає підстави зробити висновок про те, що встановлення відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом оформлюється письмовими наказами по особовому складу.

Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 29 березня 2023 року по справі № 756/3462/20.

Однак, до клопотання відповідачем долучено копію військового квитка, копію довідки т.в.о. командира в/ч НОМЕР_2 полковника ОСОБА_2 від 19.10.2023 року, копію довідки начальника відділення кадрової роботи в/ч НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_3 № 1891 від 25.03.2025 року.

Відповідно до копії довідки т.в.о. командира в/ч НОМЕР_2 полковника ОСОБА_2 від 19.10.2023 року солдат ОСОБА_1 дійсно з 11.03.2023 року по 15.04.2023 року, з 13.06.2023 року по 18.06.2023 року, з 29.06.2023 року по 23.07.2023 року, з 02.08.2023 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, пересуваючи в м.Слов`янськ Донецької області.

Відповідно до копії довідки начальника відділення кадрової роботи в/ч НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_3 № 1891 від 25.03.2025 року солдат ОСОБА_1 дійсно з 21.10.2023 року по теперішній час перебуває на військовій службі за призовом під час мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Всебічно з`ясувавши обставини клопотання, надані докази, дослідивши та оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право на суд повинно бути забезпечено судовими процедурами, які мають бути справедливими.

У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства. Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Відповідно до статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно з п.2 частини першої ст.253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених п.2 частини першої ст.251 цього Кодексу, - до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта ст.263 ЦПК України).

В ухвалі Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 серпня 2022 року в справі №461/5209/19 вказано наступне: «22 серпня 2022 року позивач ОСОБА_4 звернувся до суду касаційної інстанції із клопотанням про зупинення провадження у справі №461/3554/21 у зв`язку з тим, що він перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 , яка переведена на воєнний стан та виконує бойові завдання у зоні бойових дій, військовослужбовець не перебуває у зоні постійної дислокації, а знаходиться у зоні бойових дій. На підтвердження клопотання про зупинення провадження у справі позивач надав довідки із військової частини НОМЕР_1 від 08 серпня 2022 року №2/762 та № 2/761. Пунктом 2 частини першої ст.251 ЦПК України встановлено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції. Оскільки, позивачем надані докази його перебування у складі Збройних Сил України у військовій частині, яка переведена на воєнний стан та виконує бойові завдання у зоні бойових дій, колегія суддів вважає, що заява ОСОБА_4 про зупинення провадження у справі № 461/5209/19 є обґрунтованою та підлягає задоволенню, тому необхідно зупинити провадження у справі, що переглядається, до припинення перебування позивача у складі Збройних Сил України у військовій частині, яка переведена на воєнний стан».

Аналогічні правові висновки викладені й у постанові Верховного Суду від 09 листопада 2022 року в справі №753/19628/17.

Отже, процесуальний закон пов`язує необхідність зупинення провадження у справі не з наявністю воєнного стану в Україні, а із фактом перебування сторони у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Вказана правова позиція узгоджується із постановою Верховного Суду від 21 грудня 2022 року в справі №456/2541/19.

В ухвалі Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 серпня 2022 року в справі №461/5209/19 зазначено: «Оскільки, позивачем надані докази його перебування у складі Збройних Сил України у військовій частині, яка переведена на воєнний стан та виконує бойові завдання у зоні бойових дій, колегія суддів вважає, що заява ОСОБА_4 про зупинення провадження у справі №461/5209/19 є обґрунтованою та підлягає задоволенню, тому необхідно зупинити провадження у справі, що переглядається, до припинення перебування позивача у складі Збройних Сил України у військовій частині, яка переведена на воєнний стан».

Аналогічні за змістом висновки викладені у судових рішеннях Верховного суду в справах від 14 грудня 2022 року №757/52540/16-ц та від 17 січня 2023 року №501/1699/17.

Отже, для зупинення судом провадження у справі з підстав, передбачених п.2 частини першої ст.251 ЦПК України, в матеріалах цивільної справи мають бути докази не лише перебування сторони у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, а й докази того, що такі підрозділи переведені на воєнний стан, зокрема приймають участь у виконанні бойових завдань.

Однак, надані відповідачем докази не містять відомостей про те, що військова частина у складі ЗСУ, в якій проходить службу відповідач, переведена на воєнний стан і бере безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації на території України (у бойових діях або у здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, перебуваючи безпосередньо на лінії бойового зіткнення з противником).

За таких обставин суд приходить обгрунтованого висновку про те, що відповідачем не доведена обставина в чому саме полягає неможливість розгляду зазначеної справи на період знаходження відповідача на військовій службі, виходячи із заявлених підстав зупинення провадження, а також враховуючи те, що відповідач не позбавлений можливості здійснити реалізацію наданих йому ЦПК України прав, зокрема, приймання участі у розгляді справи через представника, шляхом листування ( що й було ним реалізовано під час звернення до суду із клопотанням про зупинення), тощо.

Таким чином, клопотання відповідача про зупинення провадження - є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, оскільки судом не встановлені обставини, які унеможливлюють продовження розгляду даної справи.

Крім того, суд вважає необхідним розяснити відповідачу, що він не позбавлений права заявляти повторно таке клопотання, при цьому надаючи суду відповідні докази.

Керуючись ст.ст.222, 251 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

в задоволені клопотання громадянина ОСОБА_1 про зупинення провадження по цивільній справі за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГ ПАРНЕРС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором відмовити.

Наступне судове засідання призначити на 30 жовтня 2025 року о 14 годині 00 хвилин.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України http://tm.dp.court.gov.ua/sud0442/

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її оголошення.

Суддя: Л. В. Колодіна