Справа № 212/4975/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2025 року м. Кривий Ріг

Покровський районний суд міста Кривого Рогу в складі: головуючого судді Ваврушак Н.М. за участю секретаря судового засідання Яненко О.Ю., розглянувши у судовому засіданні в залі суду міста Кривого Рогу, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання,-

ВСТАНОВИВ:

01 травня 2025 представник позивача адвокат Дон Віктор Олександрович, діючи в інтересах позивача ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 (далі ОСОБА_2 ) про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що позивач ОСОБА_1 перебуваючи у цивільному шлюбі з ОСОБА_2 , народила доньку ОСОБА_3 (далі ОСОБА_3 ). Виконавчим листом Артемівського міськрайонного суду Донецької області було стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3 , у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу (заробітку) платника аліменів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідального віку, починаючи з 27.03.2008 року і до досягнення дитиною повноліття. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 виповнилося 18 років, аліменти ОСОБА_2 сплачувати припинив, іншим чином донці не допомагає. На сьогоднішній ОСОБА_3 проживає з матір`ю ОСОБА_1 за однією адресою в Литві. Починаючи з жовтня 2024 року ОСОБА_3 є студенткою першого курсу денної форми навчання за програмою бакалаврату «Право» Європейського гуманітарного університету. Орієнтовна дата закінчення навчання: 28 лютого 2028 року. В зв`язку з цим ОСОБА_1 просить стягнути із ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітньої дитини доньки ОСОБА_3 , яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, починаючи з 24 квітня 2025 року, і до припинення нею навчання, чи до досягнення 23 річного віку у зв`язку з тим, яка з цих обставин настане першою та стягнути з ОСОБА_2 понесені судові витрати на правничу допомогу.

Ухвалою суду від 15.05.2025 року та 09.06.2025 року витребувана інформація, щодо реєстрації.

Ухвалою суду від 08 липня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у справі, також залучено третю особу.

19 серпня 2025 року ОСОБА_2 подано до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого він зазначає, що позовні вимоги визнає частково. Наразі ОСОБА_2 тривалий час проживає у шлюбі з ОСОБА_4 і під час їхнього спільного проживання у них народилося двоє дітей, дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .. Більше того, на його утриманні знаходиться недієздатна матір ОСОБА_5 і виплати від органів соціального захисту населення він не отримує. ОСОБА_2 та його сім`я є внутрішньо переміщеними особами. У зв`язку з всім вищенаведеним відповідач зазначає, що не зможе повністю забезпечувати матеріально дочку ОСОБА_3 на час навчання. Просить позов задовільнити частково, призначивши аліменти у розмірі 1/6 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, у задоволенні вимог щодо стягнення витрат на правову допомогу відмовити повністю.

Представник позивача та позивач у судове засідання не з`явилися, подали заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Відповідач у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, наполягав на задоволенні позову частково.

Третя особа у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку.

Згідно ст. ст. 19, 274 ЦПК України, дана справа, яка є малозначною, підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, виходячи з фактичних обставин справи.

У відповідності зі ст.ст.12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами.

Відповідно до ч. 3 ст.12 та ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як встановлено з матеріалів справи, у цивільному шлюбі між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася донька ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого 03.05.2007 року Парасковіївським виконкомом сільської ради Артемівського району Донецької області, актовий запис № 10 (а. с.16)

Відповідно до Довідки Міністерства соціальної політики України відсутня інформація з Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб відносно ОСОБА_1 (а.с.37).

Згідно довідки Європейського гуманітарного університету №35-465 від 09.10.2024, яка видана ОСОБА_3 встановлено, що остання є студенткою 1 курсу денної форми навчання за програмою бакалаврату «Право» і закінчує навчання в університеті 28.02.2028 року. (а.с.27).

Як вбачається з досліджених судом додатків до відзиву на позовну заяву , відповідач одружений (а.с.50), має двох доньок: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.46) та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.47). Крім того, відповідно Акту від 12.09.2024 здійснює постійний догляд за матір`ю ОСОБА_6 (а.с.48-49)

Відповідно до ч. 2ст. 51 Конституції України, обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків.

Згідно із статтею 1 Закону України «Про охорону дитинства», дитинство - період розвитку людини до досягнення повноліття. Тобто до 18 років особа вважається такою, що в силу свого віку та не до кінця сформованого світосприйняття не здатна, зокрема і без шкоди самій собі, реалізовувати права і свободи, у зв`язку із чим потребує патронату.

В той же час для вступу у доросле та самостійне життя необхідна певна соціальна адаптація, складовою якої є право на отримання спеціальної чи вищої освіти для подальшого працевлаштування. Реалізація права на освіту не є обов`язком, проте якщо особа до повноліття чи з настанням повноліття почала навчання на денній формі навчання, це значно обмежує її у можливостях на отримання доходів, які мають забезпечити покриття її необхідних побутових витрат.

Згідно ст.198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Згідно до ч.1ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Нормами ст. 199 СК України передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

У пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

За змістом ст. 200 СК України,суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених уст. 182 СК України, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина.

Положеннями статті 141 Сімейного КодексуУкраїни визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

У відповідності до статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як вбачається з частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини другої статті 89 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд, проаналізувавши докази в сукупності та враховуючи те, що ОСОБА_3 досягла вісімнадцятирічного віку, ніде не працює, оскільки навчається на денній формі навчання та не має можливості працювати і самостійно себе утримувати, а тому потребує матеріальної допомоги.

Враховуючи також те, що відповідач як батько зобов`язаний приймати участь у наданні матеріальної допомоги доньці у зв`язку з навчанням, тягар її утримання не може бути покладений тільки на матір, то, з відповідача підлягають стягненню аліменти на період її навчання, а тому суд приходить до висновку про можливість відповідача надавати таку матеріальну допомогу на утримання доньки.

Також суд враховує матеріальне становище відповідача, який є працездатним, наявність на утриманні відповідача двох неповнолітніх доньок та здійснює постійний догляд за матір`ю, а тому суд приходить до висновку про можливість відповідача надавати таку матеріальну допомогу на утримання доньки ОСОБА_3 та вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити частково та стягнути із ОСОБА_2 на її користь аліменти у зв`язку з навчанням в розмірі 1/5 частини від усіх видів його заробітку (доходів) на користь та на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення доньки віку двадцяти трьох років, що на думку суду буде відповідати інтересам кожної із сторін.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу.

Згідно ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін.

У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, тому обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, а суд при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу повинен надати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких відповідач має заперечення.

Відповідач просить відмовити позивачу у стягненні витрат на правову допомогу, відповідно до якого відповідач категорично не погоджується з сумою витрат на правничу допомогу оскільки до позовної заяви не додано належних та допустимих документів, які б підтверджували оплату правничої допомоги, в тому числі документів, які б підтверджували перерахунок коштів адвокату у сумі 7000 грн.

Відповідно до частин 5-6статті 137 ЦПК України,у разі недотримання вимог ч.4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Суд приймає до уваги положення частини третьої статті 141 ЦПК України, згідно з якою при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи та вважає, що витрати на професійну правничу допомогу не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до частин першої, другої ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»,гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому Законом порядку.

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені.

В матеріалах справи відсутні документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому Законом порядку. Відсутність доказів оплати витрат на правову допомогу (чеків, квитанцій, тощо) є підставою для відмови у задоволенні відшкодування таких витрат. Також відповідно до позову представником позивача заявлено вимогу про стягнення з відповідача правової допомоги у розмірі 7000 грн., однак жодних документів, які могли б підтвердити та пояснити походження даної суми, у матеріалах справи відсутні.

Згідно із ст. 141 ЦПК України, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 1211,20 гривень за подання позову.

Керуючись ст. ст.182,183,191,199 Сімейного кодексу України, ст. ст.4,12,13,76-83,141,223,259,263,264,265,280-282,430 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Задовольнити частково позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

Стягувати щомісячно аліменти з ОСОБА_2 у розмірі 1/5 частини від усіх видів його заробітку (доходів) на користь та на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , до завершення доньки навчання, але не довше ніж до досягнення віку двадцяти трьох років, починаючи стягнення з 01 травня 2025 року.

Рішення суду допустити до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Відповідно до ч.6 ст.259 ЦПК України, якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження, залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Відповідно до ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5ст. 265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Третя особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_10 ,РНОКПП: дані відсутні, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення суду складений та підписаний без його проголошення 6 жовтня 2025 року.

Суддя: Н. М. Ваврушак