Cправа № 563/630/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.09.2025 року

Корецький районний суд Рівненської області

в складі: головуючого судді Загородько Н.А.

секретар судових засідань Миколайчук М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Корець за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в:

ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 19 березня 2023 року між ТОВ «Мілоан" та ОСОБА_1 було укладено договір позики №7839749. Відповідно до договору факторингу від 28 вересня 2023 року право грошової вимоги за вказаним кредитним договором від ТОВ «Мілоан" перейшло до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». Так, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 29 562 грн. 75 коп., з яких 6300 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 22 212 грн. 75 коп. сума заборгованості за відсотками; 1050 сума заборгованості за комісією.

Крім того, 21 травня 2023 року між ТОВ "ФК "Авіра Груп" та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 83888. 05 січня 2024 року між ТОВ "ФК "Авіра Груп" та ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу, відповідно до якого останнє набуло право грошової вимоги за вказаним грошовим договором в сумі 18 250 грн. 00 коп., з яких 5 000 грн. основної суми заборгованості; 13 250 грн. заборгованість за відсотками.

23 березня 2023 року між ТОВ "ФК "1 Безпечне Агенство необхідних кредитів" та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 78273957. 14 червня 2021 року між ТОВ "ФК "1 Безпечне Агенство необхідних кредитів" та ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №14/06/21, відповідно до якого останнє набуло право грошової вимоги за вказаним грошовим договором в сумі 48 000 грн. 00 коп., з яких 12 000 грн. основної суми заборгованості; 36 000 грн. заборгованість за відсотками.

04 травня 2023 року між ТОВ "Аванс Кредит" та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 02428-05/2023. 21 червня 2023 року між ТОВ "Аванс Кредит" та ТОВ "Інвеструм Груп" було укладено договір факторингу, а 27 грудня 2023 року між ТОВ "Інвеструм Груп" та ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу, відповідно до якого останнє набуло право грошової вимоги за вказаним грошовим договором в сумі 18 167 грн. 92 коп., з яких 9200 грн. основної суми заборгованості; 8 967 грн. 92 коп. заборгованість за відсотками.

У зв`язку із наведеним, ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» просить суд стягнути із ОСОБА_1 на їхню користь заборгованість за договорами позики в загальній сумі 113 980 грн. 67 коп.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, в прохальній частині позову наявна заява про розгляд справи без участі представника позивача.

Відповідно до поданого відзиву представником відповідача ОСОБА_1 адвокатом Мороз Л.С. просила у позові вімовити повністю. Зазначила, що на підтвердження укладення договору № 7839749 від 19 березня 2023 року між ТОВ "Мілоан" та ОСОБА_1 та договору № 83888 від 21 травня 2023 року між ТОВ "ФК"Авіра Груп" та ОСОБА_1 позивач не надає доказів на підтвердження суми боргу, його зарахування на рахунок ОСОБА_1 , а також відсутній розрахунок заборгованості. Що стосується договору №78273957 від 23 березня 2023 року, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ "ФК"Безпечне агенство необхідних кредитів", то вказує, що до позивача не перейшло право вимоги до ОСОБА_1 , оскільки договір факторингу між ТОВ "ФК"Безпечне агенство необхідних кредитів" та ТОВ "ФК"Європейська агенція з повернення боргів" укладений у 2021 році, тоді як договір з ОСОБА_1 укладено 23 березня 2023 року, тобто на момент укладення договору відступлення права вимоги від 14 червня 2021 року боргові зобов`язання за кредитним договором від 23 березня 2023 року ще не існували. Що стосується договору № 02428-05/2023 від 04 травня 2023 року між ТОВ "Аванс Кредит" та ОСОБА_1 , то надала власний розрахунок нарахованих відсотків, розрахованих за період надання кредиту. Зазначила, що розрахунки заборгованості, підготовлені працівниками ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», не можуть бути належними доказами, які доводять дані обставини, оскільки в них відсутні будь-які пояснення щодо нарахування суми заборгованості, а також відсутні дані щодо нарахування суми заборгованості первісними кредиторами. Просила розгляд справи провести без її участі та участі відповідача

Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення її по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Статтями 1054, 1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі.

Електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі (пункт 5 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно з частиною 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України (положення якої застосовуються до спірних правовідносин на виконання частини другої статті 1054 ЦК України) позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

За змістом пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).

В силу частини першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Частиною першою статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як передбачено частиною першою статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

19 березня 2023 року між ТОВ «Мілоан" та ОСОБА_1 було укладено споживчий кредит №7839749, згідно якого ОСОБА_1 надано кредит на суму 10 500 грн., на 105 днів, до 02 липня 2023 року. Кредитний договір було укладено в електронній формі в Особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно комунікаційній системі товариства та доступний, зокрема, через сайт товариства та/або відповідний додаток чи інші засоби.

Згідно п. 1.5 договору загальні витрати позичальника за кредитом за весь строк кредитування складають 31 762 грн. 50 коп. в грошовому виразі та 1052 відсотків річних у процкнтному значенні.

Згфдно п.1.5.1 комісія за надання кредиту становить 1050 грн., яка нараховується за ставкою 10 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту.

Відповідно до пункту 2.1 Договору про споживчий кредит, кошти надаються ТОВ «Мілоан» позичальнику у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки.

Відповідно до договору факторингу від 28 вересня 2023 року право грошової вимоги за вказаним кредитним договором від ТОВ «Мілоан" перейшло до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». Так, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 29 562 грн. 75 коп., з яких 6 300 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 22 212 грн. 75 коп. сума заборгованості за відсотками; 1 050 грн. сума заборгованості за комісією.

Відповідно до правового висновку, викладеного Верховним Судом України у постанові від 06.09.2017 року у справі № 6-2071цс16, послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб,а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними.

Верховний Суд звертає увагу на те, що умови договору про сплату позичальником на користь банку винагороди за надання фінансового інструменту, відсотків за дострокове погашення кредиту та винагороди за проведення додаткового моніторингу, тобто за дії, які банк здійснює на власну користь, що є несправедливим, суперечить принципу добросовісності, є наслідком істотного дисбалансу договірних прав і обов`язків на погіршення становища споживача, за своєю природою є дискримінаційним та таким, що суперечить моральним засадам суспільства.

Подібні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 12.04.2022 року в справі № 640/14229/15 (провадження № 61-16739св20), від 21.04.2021 року в справі № 677/1535/15 (провадження № 61-19356св19), від 15.12.2021 року в справі № 209/789/15 (провадження № 61-16561св20), від 21.07.2021 року в справі № 751/4015/15 (провадження №61-8543св20).

З огляду на наведене вище, положення пункту 1.5.1 Договору про споживчий кредит №7839749 від 19 березня 2023 року несправедливими, а тому вказаний Договір в частині нарахування комісії в розмірі 1050 грн. є неспроможним.

Стосовно нарахованих відсотків за договором про споживчий кредит №7839749 від 19 березня 2023 року суд зазначає, що згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст.1048 та ч. 1 ст.1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюється договором. Отже, припис абзацу 2 ч.1 ст.1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється.

За змістом ч.1 ст.627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Щодо посилань представника відповідача адвоката Мороз Л.С. про те, що відсутні первинна документація, то суд наголошує, що всі кредитні договори ОСОБА_1 укладалися з небанківськими (фінансовими) установами, які не є Банками і не зобов`язані формувати облікові документи.

Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Як визначено ч. 1, 2 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до положень статей 77-80 ЦПК України докази мають бути належними, допустимим, достовірними та достатніми.

Статтею 79 ЦПК України передбачено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно ст.81 ЦПКУкраїни кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Зі змісту укладеного Договору про споживчий кредит №7839749 від 19 березня 2023 року вбачається, що між сторонами договору були погоджені умови та порядок кредитування, з урахуванням суми кредиту, та розміру відсоткової ставки, періоду кредитування.

Звертаючись до суду з позовом, ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», надало розрахунок заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №7839749 від 19 березня 2023 року, що складає 28 512 грн.75 коп. (6300 грн. тіло кредиту, 22 212 грн. 75 коп. - сума заборгованості за відсотками) та належні та допустимі докази переходу до нього права вимоги за цим договором.

З огляду на наведені обставини та докази у справі суд вважає, що до ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги за Договором про споживчий кредит №7839749 від 19 березня 2023 року року та позивачем за виключенням комісії доведено суму заборгованості ОСОБА_1 за цим договором.

21 травня 2023 року між ТОВ "ФК "Авіра Груп" та ОСОБА_1 було укладено фінансовий кредит № 83888, строком на 14 днів, тобто до 03 червня 2023 року (п.1.2)

Згідно п.1.1 ОСОБА_1 надано фінансовий кредит на суму 5 000 грн. на умовах строковості, зворотності та платності.

п.1.3 Договору встановлює тип процентної ставки - фіксована та за користування кредитом клієнт сплачує товариству 1825 відсотків річних від суми кредиту з розрахунку 5 відсотків на добу.

Згідно Додатку № 1 до Договору про надання фінансового кредиту № 83888 встановлено графік разрахунків та загальну вартість кредиту: 5 000 грн. тіло кредиту, 3 500 грн. (5000 грн.х 5% х14 днів) відсотки за користування кредитом.

Кредитний договір було укладено в електронній формі в Особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційнокомунікаційній системі товариства та доступний, зокрема, через сайт товариства та/або відповідний додаток чи інші засоби.

05 січня 2024 року між ТОВ "ФК "Авіра Груп" та ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 05012024, відповідно до якого останнє набуло право грошової вимоги за вказаним грошовим договором в сумі 18 250 грн. 00 коп., з яких 5 000 грн. основної суми заборгованості; 13 250 грн. заборгованість за відсотками.

Згідно Витягу з реєстру боржників до Договору факторингу № 05012024 від 05 січня 2024 року сума заборгованості складає 18 250 грн., з яких 5 000 грн. основної суми заборгованості; 13 250 грн. заборгованість за відсотками.

Відповідач отримала грошові кошти, а тому була обізнана про необхідність повернення кредиту разом з відсотками, які передбачені умовами договору. ОСОБА_1 у повному обсязі взяті на себе зобов`язання не виконала, вчасно кредитні кошти не повернула, у зв`язку з чим за кредитним договором у неї виникла заборгованість, яку у добровільному порядку не повернуто позивачу.

Проте, у матеріалах справи відсутній розрахунок заборгованості, який дозволив би перевірити правильність нарахування відсотків в сумі 13 250 грн., а також, зробити висновок, що заборгованість виникла саме внаслідок порушення відповідачкою умов кредитного договору.

Відтак, у межах наявних у матеріалах справи доказів не є можливим встановити відповідність нарахованих відсотків за користування кредитом, їх реальному використанню та погашенню.

Оскільки позивач належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на підтвердження доводів позову суду в частині відсотків не надав, то суд дійшов висновку про стягнення суми відсотків в межах їх погодженого графіку з первісним кредитодавцем, а тому з ОСОБА_1 підлягає стягненню загальна сума в розмірі 8 500 грн. (5 000 грн. - тіло кредиту, 3 500 грн. відсотки за кристування кредитом).

23 березня 2023 року між ТОВ "ФК "1 Безпечне Агенство необхідних кредитів" та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 78273957.

14 червня 2021 року між ТОВ "ФК "1 Безпечне Агенство необхідних кредитів" та ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №14/06/21, відповідно до якого останнє набуло право грошової вимоги за вказаним грошовим договором в сумі 48 000 грн. 00 коп., з яких 12 000 грн. основної суми заборгованості; 36 000 грн. заборгованість за відсотками.

Договір позики № 78273957 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено 23 березня 2023 року, тобто через два роки після укладення договору факторингу між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», за яким останньому було відступлено право вимоги.

Зі змісту частини 1 статті 1078 Цивільного кодексу України вбачається, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Проте договір факторингу не передбачає передання право вимоги до ймовірних боржників, з якими клієнт у майбутньому укладе договір позики або інший договір, за яким виникне право грошової вимоги.

Згідно пункту 1.1 Договору факторингу №14/06/21, укладеного 14.06.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», за цим договором фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторовіправа грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту.

Тобто, предметом договору є відступлення права наявної вимоги, однак, як вбачається із наданих позивачем документів, станом на 14.06.2021 у ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» не існувало право вимоги до ОСОБА_1 , оскільки між ними взагалі не існували відносини зобов`язального характеру по Договору позики № 78273957 від 23 березня 2023 року.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про недоведеність визначеного чинним законодавством порядку відносин зобов`язального характеру між ОСОБА_1 та позивачем, а тому в задоволенні позовних вимог ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 щодо стягнення боргу за Договором позики № 78273957 від 23 березня 2023 року слід відмовити.

04 травня 2023 року між ТОВ "Аванс Кредит" та ОСОБА_1 було укладено договір споживчого кредиту № 02428-05/2023, строком на 25 днів, сума кредиту 9 200 грн., відсоткова ставка - 1,99.

Договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» Договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі.

21 червня 2023 року між ТОВ "Аванс Кредит" та ТОВ "Інвеструм Груп" було укладено договір факторингу, а 27 грудня 2023 року між ТОВ "Інвеструм Груп" та ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу, відповідно до якого останнє набуло право грошової вимоги за вказаним грошовим договором в сумі 18 167 грн. 92 коп., з яких 9 200 грн. основної суми заборгованості; 8 967 грн. 92 коп. заборгованість за відсотками.

Згідно наданого стороною відповідача розрахунку відсотків за час надання кредиту становить 9 200 грн. (розмір кредиту)х 1,99 (відсоткова ставка) х 25 (строк кредитування) = 4577 грн.

Суд погоджується із наданим розрахунком та вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 суму відсотків по кредиту в розмірі 4 577 грн. та загальну суму по вказаному кредиту - 13 777 грн. (9200 грн. тіло кредиту, 4 577 грн. - відсотки).

Зібрані докази вказують на те, що ОСОБА_1 належним чином не виконала зобов`язання за договорами позики, а тому з неї на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» слід стягнути заборгованість за договорами в загальній сумі 50 789 грн. 75 коп.

На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по справі у вигляді сплаченого позивачем при подачі позову судового збору, пропорційно до задоволених вимог, що становить 1 349 грн. 28 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10, 12, 141, 258-259, 263-265, 353, 354 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" заборгованість за Договором позики № 7839749 від 19 березня 2023 року в загальному розмірі 28 512 (двадцять вісім тисяч п`ятсот дванадцять) гривень 75 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" заборгованість за Договором позики № 83888 від 21 травня 2023 року в загальному розмірі 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" заборгованість за Договором позики № 02428-05/2023 від 04 травня 2023 року в загальному розмірі 13 777 (тринадцять тисяч сімсот сімдесят сім) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" судовий збір в сумі 1 349 (одна тисяча триста сорок дев`ять) грн. 28 коп.

В задоволенні позовних вимог в іншій частині Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Рівненського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Сторони по справі:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів", зареєстроване місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, ;

відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя: Н.А. Загородько