Справа № 591/9731/25
Провадження № 2-о/591/182/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2025 року м. Суми

Зарічний районний суд м. Суми у складі головуючого судді Зері Ю.О., за участю секретаря судового засідання Ткаченко Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 в особі представника Ткачової Світлани Анатоліївни, заінтересована особа: Краснопільська селищна рада, вул. Мезенівська, буд. 2 селище Краснопілля Сумського району Сумської області, 42400, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

установив:

27.08.2025 заявниця в особі представника звернулась до суду із заявою, відповідно до якої просить суд встановити факт, що ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 належить правовстановлюючий документ, а саме договір купівлі-продажу квартири від 03.12.2010, посвідчений приватним нотаріусом Краснопільського районного нотаріального округу Сумської області Клименком Л.О., відповідно до якого ОСОБА_2 та ОСОБА_3 продали, а ОСОБА_4 купила трикімнатну квартиру під номером АДРЕСА_2 , загальною площею 81,5 кв.м, жилою площею 47,5 кв.м.

В обґрунтування заявлених вимог представник заявниці зазначає, що ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу належить квартира під номером один, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 . У подальшому заявниця зареєструвала шлюб, у зв`язку з чим змінила своє дошлюбне прізвище « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 », що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 15.02.2011 серії НОМЕР_2 . Однак у договорі купівлі-продажу на квартиру по-батькові покупця записано як « ОСОБА_4 », що не збігається із записом її по-батькові в паспорті громадянина України, що був виданий Краснопільським РВУМВС України в Сумській області від 03 березня 2011 року, де зазначено « ОСОБА_1 », що перешкоджає їй вільно володіти та розпоряджатися своєю власністю. Через вказані невідповідності заявниця отримала рішення про відмову в проведені реєстраційних дій від 05 травня 2025 року № 78724112, в якому Державний реєстратор, розглянувши заяву від 30.04.2025 за реєстраційним номером 66665456 про право власності на нерухоме майно, а саме на квартиру за адресою АДРЕСА_3 встановив невідповідність у документах про право власності на нерухоме майно та паспортних даних заявниці. В зв`язку з неможливістю усунути вказану суперечність у позасудовому порядку заявниця змушена звернутись до суду.

Ухвалою Зарічного районного суду Сумської області від 29.08.2025 відкрито провадження у даній справі, постановлено розглядати справу в порядку окремого провадження, судове засідання призначено на 29.09.2025, встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи.

Заявниця та її представник у судове засідання не прибули, до суду представник заявника ОСОБА_7 подала заяву (вх. № 37537 від 29.09.2025), у якій підтримала заявлені вимоги та просила суд проводити розгляд справи за її відсутності.

Представник заінтересованої особи Краснопільської селищної ради у судове засідання не прибув. Згідно поданої до суду заяви за вх. №37464 від 29.09.2025 заінтересована особа просить справу розглядати без участі її представника.

Враховуючи неприбуття у судове засідання всіх учасників справи суд не здійснював фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів відповідно до положень статті 247 ЦПК України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, суд доходить висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до статті 293 Цивільного процесуального кодексу України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності оспорюваних прав.

Положеннями статті 315 ЦПК України визначено перелік юридичних фактів, які можуть бути встановлені судом, зокрема й факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті (пункт 6 частини першої вказаної статті).

Судом встановлено, що ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 03.12.2010, посвідченого Приватним нотаріусом Клименком Л.О. належить квартира під номером один, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідно до Витягу про державну реєстрацію квартира АДРЕСА_2 належить на праві приватної власності ОСОБА_4 .

Заявниця зареєструвала шлюб, у зв`язку з чим змінила своє дошлюбне прізвище « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 », що підтверджується наявною у справі копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 15.02.2011.

Відповідно до даних паспорта громадянина України серії НОМЕР_3 , виданого Краснопільським РВУМВС України в Сумській області 03.03.2021 прізвизем, ім`ям та по-батькові заявниці є ОСОБА_1 .

Згідно Рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_8 про відмову в проведенні реєстраційних дій № 78724112 від 05.05.2025, розглянувши заяву від 30.04.2025 за реєстраційним номером 66665456 про право власності на нерухоме майно, а саме на квартиру за адресою АДРЕСА_3 встановлено невідповідність у документах про право власності на нерухоме майно та паспортних даних заявника, а саме у договорі купівлі-продажу від 03.12.2010 вказано Покупця ОСОБА_9 , що не відповідає ідентифікаційним даним суб`єкта звернення ОСОБА_1 .

Таким чином судом встановлено, що внаслідок наявної помилки у зазначенні по-батькові заявниці існує невідповідність між документом, що посвідчує її особу та правовстановлюючим документом, який був виданий на її ім`я.

Встановлення факту належності правовстановлюючого документу заявниці необхідно для подальшого проведення державної реєстрації права власності на вказану квартиру, однак невідповідність по-батькові заявниці на правовстановлюючому документі її по-батькові, вказаному у документі, що посвідчує особу, не дає можливості останній встановити відповідність заявлених прав документам, що посвідчують особу заявника.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Крім того з положень пункту 12 згаданої вище постанови Пленуму Верховного Суду України вбачається, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до листа ВСУ 01.01.2012 «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутись до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Аналізуючи наявні у справі докази, суд доходить висновку, що обставини, викладені у заяві, підтверджуються, а тому вважає за можливе встановити факт, що ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , належить правовстановлюючий документ, а саме договір купівлі-продажу квартири від 03.12.2010, посвідчений приватним нотаріусом Краснопільського районного нотаріального округу Сумської області Клименком Л.О., відповідно до якого ОСОБА_2 та ОСОБА_3 продали, а ОСОБА_4 купила трикімнатну квартиру під номером АДРЕСА_2 , загальною площею 81,5 кв.м, жилою площею 47,5 кв.м.

Керуючись статтями 12, 13, 18, 81, 89, 263-265, 315, 319 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_7 , заінтересована особа Краснопільська селищна рада про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 належить правовстановлюючий документ - договір купівлі-продажу квартири від 03.12.2010, посвідчений приватним нотаріусом Краснопільського районного нотаріального округу Сумської області Клименком Л.О., відповідно до якого ОСОБА_2 та ОСОБА_3 продали, а ОСОБА_4 купила трикімнатну квартиру під номером АДРЕСА_2 , загальною площею 81,5 кв.м, жилою площею 47,5 кв.м.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Заінтересована особа: Краснопільська селищна рада, вул. Мезенівська, буд. 2 селище Краснопілля Сумського району Сумської області, 42400,

Суддя Ю.О. Зеря