УХВАЛА

23 вересня 2025 року

м. Київ

справа №295/1385/20

провадження № 61-10867ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Ситнік О. М.,

Фаловської І. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвали Житомирського апеляційного суду від 13 червня 2025 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 28 липня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Житомирської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Квартирно-експлуатаційний відділ м. Житомира про визнання незаконним та скасування рішення в частині включення житлового приміщення до числа службових, зобов`язання видати ордер на житлове приміщення,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до виконавчого комітету Житомирської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення в частині включення житлового приміщення до числа службових, зобов`язання видати ордер на житлове приміщення.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 18 січня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано пункт 1 рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради №112 від 14 лютого 2008 року «Про надання громадянам жилої площі та включення жилих приміщень до числа службових» в частині включення до числа службових Житомирського гарнізону квартири АДРЕСА_1 незаконним та скасовано.

У задоволенні решти вимог позову відмовлено.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 28 липня 2025 року відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про закриття апеляційного провадження та постановлення окремих ухвал.

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України задоволено частково.

Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 18 січня 2021 року в частині задоволення позову ОСОБА_1 скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

21 серпня 2025 року ОСОБА_1 через підсистему «Електронний Суд» направив до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвали Житомирського апеляційного суду від 13 червня 2025 року про відкриття апеляційного провадження та поновлення строку на апеляційне оскарження та постанову Житомирського апеляційного суду від 28 липня 2025 року.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції зі стадії відкриття апеляційного провадження.

Ухвалою Верховного Суду від 27 серпня 2025 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та надано строку для усунення недоліків, а саме для подання нової редакції касаційної скарги та її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі, із належним обґрунтуванням пункту 3 частини другої статті 389 ЦПК України, на який заявник посилається, як на підставу касаційного оскарження судових рішень.

На виконання вимог вказаної ухвали заявник подав до Верховного Суду заяву про усунення недоліків, в якій вказає, що підставою касаційного оскарження судових рішень є пункти 1 та 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

У частині першій статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Згідно із частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Підставою касаційного оскарження судового рішення заявник зазначає пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України, а саме суд застосував норми матеріального права без урахування висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 14 грудня 2020 року у справі № 521/2816/15-ц, від 19 жовтня 2022 року у справі № 214/63/20, від 14 вересня 2023 року у справі

№ 240/6538/20, від 18 січня 2023 року у справі № 160/6211/21, від 24 січня 2024 року у справі № 2-772/10.

Крім цього, на думку заявника, в ухваленні оскаржуваної постанови апеляційного суду брала участь колегія суддів, якій було заявлено обґрунтований відвід, що є обов`язковою підставою для скасування оскаржуваного судового рішення на підставі пункту 2 частини першої статті 411 ЦПК України.

Також заявник вказує, що апеляційний суд, порушивши норми процесуального права, не дослідив зібрані докази, а саме письмові відповіді Житомирської міської ради від 03 січня 2020 року та від 23 січня 2020 року, Подільського управління капітального будівництваМіністерства оборони України від 09 січня 2020 року, Квартирно-експлуатаційного відділу міста Житомира від 17 січня 2020 року, начальника Житомирського гарнізону

від 22 січня 2020 року, ІНФОРМАЦІЯ_1

від 23 січня 2020 року (пункт 1 частини третьої статті 411 ЦПК України).

Заявник вважає, що апеляційний суд необґрунтовано відхилив клопотання про дослідження вищезазначених доказів, про необхідність перевірки тверджень Міністерства оборони України та про поставлення окремих ухвал про зловживання процесуальними правами (пункт 3 частини третьої

статті 411 ЦПК України).

Крім цього, суд апеляційної інстанції встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів, зокрема незасвідчених копій витягу з наказу начальника Житомирського гарнізону від 17 грудня та

27 грудня 2007 року «Про розподіл службової площі» ( пункт 4 частини третьої статті 411 ЦПК України).

Також заявник просить зупинити дію постанови Житомирського апеляційного суду від 28 липня 2025 року до закінчення її перегляду в касаційному порядку.

Клопотання обґрунтоване тим, що наразі Житомирський окружний адміністрований суд здійснює розгляд адміністративної справи

№ 240/15372/25 за позовом ОСОБА_1 до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Житомира про визнання відмови органу приватизації житлового фонду протиправною та зобов`язання відповідача передати спірну квартиру з державного фонду у його приватну власність. А тому, на думку заявника, у разі незупинення дії оскаржуваної постанови у цій справі буде створено правову невизначеність у правовідносинах, які склались протягом строку дії рішення Богунського районного суду м. Житомира від 18 січня 2021 року у цій справі та порушення права позивача на житло, гарантоване статтею 47 Конституції України.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

У частині першій статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Клопотання про зупинення дії судового рішення має бути мотивованим, містити достатні та обґрунтовані підстави для такого зупинення, підтверджені певними доказами. Вирішуючи питання про зупинення дії судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Враховуючи, що наведені в клопотанні ОСОБА_1 доводи дають підстави для висновку про необхідність зупинення дії постанови Житомирського апеляційного суду від 28 липня 2025 року, оскільки її дія може призвести до виникнення, зміни та припинення прав і обов`язків учасників справи, а в разі її скасування повернення сторін до первісного стану може бути утрудненим.

В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу (частина восьма статті 394 ЦПК України).

Касаційна скарга подана у визначений законом строк та оформлена відповідно до вимог статті 392 ЦПК України, зокрема містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

З огляду на викладене, касаційний суд дійшов висновку про відкриття касаційного провадження та витребування матеріалів справи.

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвали Житомирського апеляційного суду від 13 червня

2025 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 28 липня

2025 року.

Витребувати з Богунського районного суду міста Житомира матеріали цивільної справи № 295/1385/20 за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Житомирської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Квартирно-експлуатаційний відділ м. Житомира про визнання незаконним та скасування рішення в частині включення житлового приміщення до числа службових, зобов`язання видати ордер на житлове приміщення.

Зупинити дію постанови Житомирського апеляційного суду від 28 липня

2025 року до закінчення її перегляду в касаційному порядку.

Надіслати учасникам справи копію касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк що не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Ігнатенко

О. М. Ситнік

І. М. Фаловська