Справа № 308/6841/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2025 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Іванова А.П.,

секретаря судового засідання Боті О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа на стороні відповідача Фонд гарантування вкладів фізичний осіб з питань виведення ВТ «Банк Фінанси та кредит», приватний нотаріус Ужгородського районного нотаріального округу Луцович В.П. про визнання зобов`язання таким, що припинилося та припинення обтяження, скасування запису про обтяження, запису про заборону відчуження будинку,

встановив:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Б.С. Михалків подав до суду вищевказаний позов до відповідача ОСОБА_2 , зазначивши третьою особою на стороні відповідача Фонд гарантування вкладів фізичний осіб з питань виведення ВТ «Банк Фінанси та кредит», приватний нотаріус Ужгородського районного нотаріального округу Луцович В.П., в якому просить:

1.Визнати правовідносини за кредитним договором № 08Uz/H 06-4.4. від 09.10.2006 року, який укладений між АТ «БАНК ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» та ОСОБА_2 (ідентифікаційний код: АДРЕСА_1 припиненими внаслідок фактичного виконання.

2.Припинити (зняти) обтяження заборону на нерухоме майно, зареєстроване в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна: Заборона на нерухоме майно, зареєстрована: 10.10.2006 13:18:56 за № 3862328 реєстратором: Приватний нотаріус Ужгородського РНО Луцович В.П, обтяження іпотекою зареєстроване: 10.10.2006 13:25:07 реєстратором: Приватний нотаріус Ужгородського РНО Луцович В.П., та накладене на домоволодіння, що знаходиться у АДРЕСА_2 , (після перейменування вулиця Квіткова).

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 09.10.2006 року між відповідачем по справі ОСОБА_2 та АТ «БАНК ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» укладено кредитний договір № 08Uz/H 06-4.4. від 09.10.2006. В якості забезпечення виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором перед АТ «БАНК ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» між позивачем, як іпотекодавцем та АТ «БАНК ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ», як іпотекодержателем укладено договір іпотеки, що посвідчений 10.10.2006 року приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу Луцович В.П., відповідно до якого позивач передав в іпотеку банку нерухоме майно, а саме: домоволодіння, що знаходиться у АДРЕСА_2 , (після перейменування вулиця Квіткова). На підставі відповідного договору іпотеки приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу Луцович В.П. було накладено заборону на відчуження предмету іпотеки та зареєстровано відповідні відомості в реєстрі іпотек, а саме: Заборона на нерухоме майно, зареєстрована: 10.10.2006 13:18:56 за № 3862328 реєстратором: Приватний нотаріус Ужгородського РНО Луцович В.П., та обтяження іпотекою зареєстроване: 10.10.2006 13:25:07 реєстратором: Приватний нотаріус Ужгородського РНО Луцович В.П. Відповідач погасив заборгованість у 2016 року, про що свідчить довідка банку № 9-322010/614 від 04.04.2016. Проте, відповідач не зняв обтяження на предмет іпотеки житловий будинок у АДРЕСА_2 , і звернувся із такою заявою до приватного нотаріуса Ужгородського районного нотаріального округу Луцович В.П, тільки у березні 2025 року, яка відмовила, оскільки на даний час відсутня юридична особа, яка накладала таку заборону, відповідно така довідка банку № 9-322010/614 від 04.04.2016 не має юридичної сили та рекомендувала звернутися з відповідним позовом до суду, про що вона зазначила у листі від 13.05.2025. в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців наявна інформація про те, що АТ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» перебуває в стадії ліквідації, проте, станом на дату звернення позивача до суду, вказана юридична особа не ліквідована та перебуває в управлінні Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. ФГВФЗ повідомив представника позивача листом від 27.03.2025 про те, що за даними ЄОІС в АТ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» наявна інформація про кредитний договір № 08Uz/Н 06-4.4. від 09.10.2006, укладений з ОСОБА_2 , заборгованість за яким була погашена боржником у квітні 2016 року. На момент погашення існувала прострочена заборгованість, загальна сума боргу без врахування пені становила 2 686,65 доларів США. Зазначає, що на даний час позивач позбавлений можливості подальшого розпорядження належним йому на праві приватної власності майном, зокрема його відчуження у встановлений законом спосіб, внаслідок накладення на нього заборони на відчуження, а тому змушений звертатися до суду з відповідним позовом.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, представник позивача адвокат Михалків Богдан Степанович подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить такі задовольнити

Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, відповідно до якої він позовні вимоги визнає у повному обсязі та просить розглянути справу без його участі.

Треті особи на боці відповідача без самостійних вимог на предмет спору Фонд гарантування вкладів фізичних осіб з питань виведення ВТ «Банк Фінанси та кредит та Приватний нотаріус Ужгородського районного нотаріального округу Луцович В.П. у судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленими про дату та час судового засідання.

03.06.2025 від представника ПАТ «Банк фінанси та кредит» надійшло письмове пояснення по справі, в якому останній вказує на те, що згідно з даними з Єдиної операційно-інформаційної системи фонду (далі - ЄОІС) в АТ «БАНК ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» відповідачем по справі ОСОБА_2 погашено заборгованість за кредитним договором № 08Uz/H 06-4.4. від 09.10.2006 у квітні 2016 року, у зв`язку з чим просить прийняти по справі законне та обґрунтоване рішення.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до статті 41 Конституції України, статей 381, 386 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно статей 317, 319, 321 ЦК України, власнику майна належить право володіти, користуватися та розпоряджатися власним майном за власним розсудом, та вчиняти по відношенню до свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні.

У відповідності до статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно положень статей 16, 386 ЦК України власник має право звернутися до суду із вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який враховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право.

За змістом статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно пункту 1 частини першої статті 593 ЦК України право застави припиняється у разі припинення зобов`язання, забезпеченого заставою.

Як, передбачено абзацом 1 частини першої статті 17 закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання.

Також, відповідно до абзацу 1 частини першої статті 17 Закону України «Про іпотеку», іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання.

Стаття 609 ЦК України встановлює, що зобов`язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов`язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов`язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю. Отже, зобов`язання припиняється ліквідацією юридичної особи як за добровільного, так і за примусового порядку її ліквідації. Статя 609 ЦК України поширюється на договірні, недоговірні, основні та додаткові (акцесорні) зобов`язання.

Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року).

Загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 статті 3 ЦК Украйни).

Для приватного права апріорі властивою є така засада, як розумність.

Розумність характерна як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 червня 2021 року у справі № 554/4741/19, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року у справі № 520/1185/16-ц, постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20).

Право застави припиняється у разі припинення зобов`язання, забезпеченого заставою (пункт 1 частини першої статті 593 ЦК України).

Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання (частина п`ята статті 3 Закону України «Про іпотеку»).

Іпотека припиняється уразі припинення основного зобов`язання (абзац 1 частини першої статті 17 Закону України «Про іпотеку»).

Зобов`язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов`язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов`язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю (стаття 609 ЦК України).

Укладення договору застави (іпотеки) або її виникнення на основі рішення суду чи при наявності юридичних фактів, вказаних в законі, зумовлює виникнення між заставодержателем і заставодавцем додаткового (акцесорного) зобов`язання відносно до основного, забезпеченого заставою (іпотекою). З огляду на похідний характер застави (іпотеки), виконання забезпеченого заставою основного зобов`язання або його припинення з інших підстав припиняє право застави (іпотеки);

Право застави припиняється у разі припинення зобов`язання, забезпеченого заставою (пункт 1 частини першої статті 593 ЦК України).

Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання (частина п`ята статті 3 Закону України «Про іпотеку»).

Іпотека припиняється уразі припинення основного зобов`язання (абзац 1 частини першої статті 17 Закону України «Про іпотеку»).

Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту. (див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19).

Якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону) (частина перша статті 8 ЦК України).

Тлумачення частини першої статті 8 ЦК України свідчить: законодавець визначив порядок усунення прогалин в приватному праві. Приватні відносини є різноманітними, а соціальне життя - рухливе. У зв`язку з цим може виникнути необхідність визначення певного правила, яке не закріплено в приватно-правових нормах безпосередньо;

умовами застосування аналогії закону є те, що: відносини, до яких застосовується аналогія, охоплюються предметом цивільно-правового регулювання (статті 1, 9 ЦК); наявність прогалини в їх регулюванні (прогалини в праві); відсутній регулятор, який визначав би правило поведінки учасників приватних відносин (норми акту цивільного законодавства або договору); існують правові норми, що регулюють подібні за змістом відносини; застосування аналогії закону не повинно суперечити суті цих відносин.

Конституційний Суд України у справі №1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно - правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 належить на праві приватної власності домоволодіння, що знаходиться у АДРЕСА_2 , що підтверджується наданою представником позивача копією інформаційної довідки з реєстру речових прав на нерухоме майно від 13.05.2025.

09.10.2006 між відповідачем по справі ОСОБА_2 та АТ «БАНК ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» укладено кредитний договір № 08Uz/H 06-4.4. від 09.10.2006. В якості забезпечення виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором перед АТ «БАНК ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» між позивачем, як іпотекодавцем та АТ «БАНК ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ», як іпотекодержателем укладено договір іпотеки, що посвідчений 10.10.2006 року приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу Луцович В.П., відповідно до якого позивач передав в іпотеку банку нерухоме майно, а саме: домоволодіння, що знаходиться у АДРЕСА_2 , (після перейменування вулиця Квіткова). На підставі відповідного договору іпотеки приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу Луцович В.П. було накладено заборону на відчуження предмету іпотеки та зареєстровано відповідні відомості в реєстрі іпотек, а саме: Заборона на нерухоме майно, зареєстрована: 10.10.2006 13:18:56 за № 3862328 реєстратором: Приватний нотаріус Ужгородського РНО Луцович В.П., та обтяження іпотекою зареєстроване: 10.10.2006 13:25:07 реєстратором: Приватний нотаріус Ужгородського РНО Луцович В.П.

Відповідач по справі ОСОБА_2 погасив заборгованість за кредитним договором № 08Uz/H 06-4.4. від 09.10.2006 у 2016 року, про що свідчить наявна у матеріалах справи копія довідки АТ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» № 9-322010/614 від 04.04.2016.

Дані обставини також підтверджуються інформацією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань виведення ПАТ «Фінанси та кредит» від 27.03.2025 на адвокатський запит представника позивача адвоката Михалків Б.С. № 13 від 13.03.2025, відповідно до якої за даними ЄОІС в АТ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» наявна інформація про кредитний договір № 08Uz/Н 06-4.4. від 09.10.2006, укладений з ОСОБА_2 , заборгованість за яким була погашена боржником у квітні 2016 року. На момент погашення існувала прострочена заборгованість, загальна сума боргу без врахування пені становила 2 686,65 доларів США.

Аналогічна позиція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань виведення ПАТ «Фінанси та кредит» викладена у направлених на адресу суду 03.06.2025 письмових поясненнях по справі від 28.05.2025, в якому представник третьої особи вказує на те, що згідно з даними з Єдиної операційно-інформаційної системи фонду (далі - ЄОІС) в АТ «БАНК ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» відповідачем по справі ОСОБА_2 погашено заборгованість за кредитним договором № 08Uz/H 06-4.4. від 09.10.2006 у квітні 2016 року.

Поряд з цим існують не припинені у встановленому законом порядку зареєстровані обтяження на предмет іпотеки житловий будинок у АДРЕСА_2 , які накладені за заявою іпотекодержателя приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу Луцович В.П., яка посвідчувала договір іпотеки від 10.10.2006.

Зі змісту позовної заяви видно, що позивач звернувся із заявою про поранення обтяжень до приватного нотаріуса Ужгородського районного нотаріального округу Луцович В.П. у березні 2025 року, остання відмовила у проведенні такої реєстраційної дії, з підстав початку процедури ліквідації та виведення з ринку АТ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ», яке здійснюється уповноваженою особою ФГВФО та необхідності звернення позивача до суду з позовом про визнання таких правовідносин за кредитним договором припиненими та припинення обтяжень на нерухоме майно саме на підставі судового рішення.

Разом з тим, суд констатує, що запис про реєстрацію АТ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ», як юридичної особи не вилучений з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, на час розгляду справи судом уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб здійснюється процедура ліквідації АТ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ», що підтверджено письмовими поясненнями представника фонду від 28.05.2025 та доданою до пояснень копією рішення Виконавчої дирекції Фонду від 22.11.2022 № 1067.

Частиною другою статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державна реєстрація обтяжень здійснюється на підставі: встановленої законом заборони користування та/або розпорядження нерухомим майном; рішень судів, що набрали законної сили; ухвали слідчого судді, суду, постанови державного виконавця про накладення арешту на нерухоме майно; накладення заборони на відчуження нерухомого майна нотаріусом; рішення органу місцевого самоврядування про віднесення об`єктів нерухомого майна до застарілого житлового фонду; інших актів відповідних державних органів та посадових осіб згідно із законом; договорів, укладених у порядку, встановленому законом.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої України приєдналась 17.07.1997 відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та II до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо нього будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно з роз`яснень, викладених у пункті 33 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», відповідно до положень статей 391, 396 ЦК України, позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його праве власності чи законного володіння.

На час розгляду справи, наявна в Єдиному реєстрі заборона на відчуження нерухомого майна, зареєстрована: 10.10.2006 13:18:56 за № 3862328 реєстратором: Приватний нотаріус Ужгородського РНО Луцович В.П, обтяження іпотекою зареєстроване: 10.10.2006 13:25:07 реєстратором: Приватний нотаріус Ужгородського РНО Луцович В.П., та на домоволодіння, що знаходиться у АДРЕСА_2 , (після перейменування вулиця Квіткова).

Згідно з поданого представником АТ «БАНК ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» по справі письмових пояснень, які надійшли на адресу суду 03.06.2025 за даними Єдиної операційно-інформаційної системи (далі - ЄОІС) ПАТ «БАНК ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» зобов`язання ОСОБА_2 за кредитним договором погашені у квітні 2016 року.

Отже, на думку суду, під час розгляду справи наявними у справі доказами підтверджено виконання відповідачем по справі ОСОБА_2 своїх зобов`язань позичальника за укладеним ним з АК «БАНК ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» кредитним договором № 08Uz/H 06-4.4. від 09.10.2006 року та погашення такої заборгованості.

Таким чином матеріалами справи встановлено, що заборгованість за кредитним договором, для забезпечення виконання якого було передано в іпотеку домоволодіння, що знаходиться у АДРЕСА_2 погашена в повному обсязі, однак банком не було скасовано обтяження майна позивача, тому наявність заборони відчуження порушує законні права позивача та перешкоджає останньому в реалізації права вільно володіти та розпоряджатись своїм нерухомим майном

Враховуючи наведене, позивач ОСОБА_1 , як законний власник майна, має право вимагати усунення перешкод у розпорядженні належним йому майном шляхом припинення обтяження на нерухоме майно. Тому позов підлягає задоволенню.

На підставі вище наведеного, суд приходить до висновку, що є всі правові підстави для задоволення позову, та визнання зобов`язання ОСОБА_2 перед АК «БАНК ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» за кредитним договором № 08Uz/H 06-4.4. від 09.10.2006 року припиненими.

Крім того, суд вважає за необхідне припинити обтяження, а саме: заборону на нерухоме майно, зареєстроване в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна : Заборона на нерухоме майно, зареєстрована: 10.10.2006 13:18:56 за № 3862328 реєстратором: Приватний нотаріус Ужгородського РНО Луцович В.П, обтяження іпотекою зареєстроване: 10.10.2006 13:25:07 реєстратором: Приватний нотаріус Ужгородського РНО Луцович В.П., та накладене на домоволодіння, що знаходиться у АДРЕСА_2 .

На підставі ст. 41 Конституції України, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 16, 317, 319, 321, 328, 381, 386, 391, 396 ЦК України, ст. 19 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п. 33 Постанови Пленуму ВС України від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», керуючись ст.ст. 4, 19, 76, 81, 141, 258, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов задовольнити.

Визнати зобов`язання ОСОБА_2 перед АК «БАНК ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» за кредитним договором № 08Uz/H 06-4.4. від 09.10.2006 ОСОБА_3 припиненими.

Припинити (зняти) заборону на нерухоме майно, зареєстроване в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна: Заборона на нерухоме майно, зареєстрована: 10.10.2006 13:18:56 за № 3862328 реєстратором: Приватний нотаріус Ужгородського РНО Луцович В.П, обтяження іпотекою зареєстроване: 10.10.2006 13:25:07 реєстратором: Приватний нотаріус Ужгородського РНО Луцович В.П., та накладене на домоволодіння, що знаходиться у АДРЕСА_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код: НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 . Ідентифікаційний код: АДРЕСА_1 .

Третя особа: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб з питань виведення АТ «БАНК ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ», вул. Січових Стрільців, 17, м. Київ, 04053, Код .

Третя особа: Приватний нотаріус Ужгородського районного нотаріального округу Луцович Віталія Петрівна, АДРЕСА_3 .

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду А.П. Іванов