Справа № 721/860/25
Провадження 2-о/721/55/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Путильський районний суд Чернівецької області в складі:

Головуючого судді: Проскурняка С.П.

за участю секретаря: Помазан М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Путила Вижницького району Чернівецької області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , орган опіки та піклування Конятинської сільської ради про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту самостійного виховання та утримання неповнолітнього сина, заінтересовані особи Орган опіки та піклування Конятинської сільської ради Вижницького району Чернівецької області, ОСОБА_2 .

В обґрунтування заяви, заявник вказав, що 26.02.2011 року було укладено шлюб з ОСОБА_2 , який розірвано рішенням Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 03.08.2022 року у справі №938/273/22.

У шлюбі народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За взаємною домовленістю між батьками, після розірвання шлюбу син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишився проживати з батьком.

16.02.2022 року між батьками було укладено договір про сплату аліментів на дитину.

Мати - ОСОБА_2 проживає окремо за іншою адресою: АДРЕСА_1 .

Встановлення факту самостійного виховання неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , необхідно для оформлення документів щодо соціальної допомоги на дитину, переміщення дитини без документальної згоди матері.

У зв`язку з вищевикладеним просить суд, встановити факт, що батько ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , житель АДРЕСА_2 самостійно виховує та утримує неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В судове засідання заявник не з`явився, від нього до суду надійшла заява, в якій просив розгляд справи проводити без його участі, заявлені вимоги підтримує.

Представник заінтересованої особи - Органу опіки та піклування в Конятинської сільської ради Вижницького району Чернівецької області в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, заперечень стосовно заяви не має.

В судове засідання заінтересована особа ОСОБА_2 не з`явилася, від неї до суду надійшла заява, в якій просила розгляд справи проводити без її участі, заявлені вимоги визнає, проти їх задоволення не заперечує.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, - ... У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог заявника.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що рішенням Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 03.08.2022 року шлюб зареєстрований 26.02.2011 року в Яблуницькій сільській раді Верховинського району Івано-Франківської області, актовий запис №1, між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 розірвано/а.с.15-16/.

Від даного шлюбу в сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження/а.с.17/.

Згідно відомості про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований разом зі своїм батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_2 /а.с.5/.

Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов проживання ОСОБА_5 жителя АДРЕСА_2 від 17.07.2025 року №869, встановлено, що ОСОБА_1 - розлучений, самотньо виховує неповнолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 , матеріально-побутові умови проживання задовільні/а.с.10/.

Також 16 червня 2022 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Шевченко Є.В., Івано-Франківського міського нотаріального округу, договір про сплату аліментів на дитину, згідно якого батьки досягли згоди щодо розміру, порядку та умов сплати аліментів на дитину/а.с.7/.

Згідно характеристики Опорного закладу «Довгопільський ліцей» учень 9 класу ОСОБА_3 навчається у закладі з 01.09.2017 року. За період навчання зарекомендував себе як уважний, відповідальний та дисциплінований учень. Навчальний матеріал опановує на високому і достатньому рівні. Особливу зацікавленість виявляє до історії, української мови та інформатики. ОСОБА_3 завжди старанно виконує домашні завдання, активно працює на уроках, дотримується правил поведінки, проявляє повагу до вчителів та однокласників. Має добрі стосунки з однолітками та багато друзів серед учнів ліцею. Постійно з`являється на заняттях охайно одягненим і забезпечений усім необхідним для навчання. Батько, ОСОБА_1 , приділяє належну увагу вихованню сина, завжди був присутній на батьківських зборах, цікавиться шкільним життям дитини, не ігнорує звернення класного керівника та адміністрації школи. З батьком постійно підтримується телефонний зв`язок. На всі прохання та звернення щодо шкільного життя була відповідна реакція/а.с.9/

Відповідно до витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості», ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 станом на 21.07.2025 року незнятої чи непогашеної судимості не має, до кримінальної відповідальності не притягується, в розшуку не перебуває/а.с.6/.

Згідно характеристики виданої Довгопільським старостинським округом Конятинської сільської ради від 17.07.2025 року №868, ОСОБА_1 як житель громади характеризується позитивно. Займається підприємницькою діяльністю, за що неодноразово нагороджувався грамотами Чернівецької обласної ради, обласної держадміністрації та Конятинської ТГ. По характеру скромний, ввічливий, доброзичливий. Користується авторитетом і повагою серед односельчан. Бере активну участь у громадському житті села. Скарг на ОСОБА_1 до виконкому не поступало/а.с.11/.

У відповідності до статті 293 ЦПК України, суди розглядають справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав, або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 січня 2024 року в справі № 560/17953/21 вже викладала висновок, що факти, які мають юридичне значення, встановлюються у позасудовому та судовому порядку. Рішення суб`єктів владних повноважень стосовно встановлення фактів, що мають юридичне значення, прийняті у позасудовому порядку, можуть бути оскаржені до судів адміністративної юрисдикції. Юридичні факти, які належить встановлювати в судовому порядку, вирішуються судами цивільної юрисдикції за правилами ЦПК України.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оскільки факт самостійного виховання та/або утримання дитини не може бути встановлений у позасудовому порядку, адже жодний орган влади (суб`єкт владних повноважень) не наділений повноваженнями встановлювати такий факт, то його встановлення можливе лише у судовому порядку в суді цивільної юрисдикції.

Ураховуючи, що у цих правовідносинах відсутній будь-який орган влади, до повноважень якого належить встановлення факту самостійного виховання та/або утримання дитини, відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, судом, встановленим законом, який розглядає справи про встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема факту самостійного виховання та/або утримання дитини, є суд цивільної юрисдикції на підставі статті 19 та частини другої статті 315 ЦПК України.

Підсумовуючи наведене, суд наголошує, що чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції цивільного суду справи про встановлення фактів, перелік яких не є вичерпним. Чинне законодавство не передбачає іншого судового порядку підтвердження факту, що має юридичне значення, окрім як розгляд таких справ у цивільному судочинстві в порядку окремого провадження.

Така правова позиція узгоджується з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 січня 2024 року в справі № 560/17953/21.

Якщо під час розгляду справи про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересованими особами буде заявлений спір про право, то суд залишає таку заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах.

Слід зауважити, що таке застереження стосується виключно цивільних спорів, розгляд яких визначається ЦПК України, і спрямоване на спрощення розгляду конкретної цивільної справи у розумні строки.

У частині 1 статті 315 ЦПК України визначено перелік юридичних фактів, які можуть бути встановлені судом.

Разом з тим, згідно частини 2 статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У статті 7 СК України закріплено, що суд при розгляді справ про регулювання сімейних відносин повинен забезпечити можливість здійснення прав дитини, які встановлені Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними правовими актами, визнаними в Україні та максимально можливо враховувати інтереси дитини.

Відповідно до статті 8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ч.3 ст.11 ЗУ «Про охорону дитинства»).

Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції прав людини, ратифікованої постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.1991 року під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дитини.

Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року).

При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови:

по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною;

по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

У принципі 6 Декларації прав дитини Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1959 року закріплено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина, крім випадків, коли є виняткові обставини, не має розлучатися зі своєю матір`ю.

Згідно ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого ч.5 ст.157 цього Кодексу.

У ч.1 ст.15 ЗУ «Про охорону дитинства» закріплено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів.

Відповідно до ст.153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

У частинах 1-3 ст.157 СК України передбачено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті.

Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Стаття 160 СК України закріплює, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Згідно зі ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Встановлення факту самостійного виховання та утримання неповнолітньої дитини необхідно для соціального забезпечення життєдіяльності позивача та його дитини, переміщення дитини без документальної згоди матері.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Тому, враховуючи зазначене, суд вважає за можливе, в силу ст. 293 ч. 2 п. 5 ЦПК України, встановити факт, що має юридичне значення.

Керуючись ст.ст. 2, 10-13, 258, 259, 265, 268, 315, 319 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Заяву задовольнити.

Встановити факт, що батько ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , житель АДРЕСА_2 самостійно виховує та утримує неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Заінтересовані особи:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адресою:АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Орган опіки та піклування Конятинської сільської ради, юридична адреса: с. Конятин, вул. Центральна,162, Вижницького району Чернівецької області, .

Суддя: С.П. Проскурняк