Провадження № 22-ц/811/619/25 Доповідач в 2-й інстанції Мікуш Ю. Р.
Провадження № 22-ц/811/620/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючої судді: Мікуш Ю.Р.,

суддів: Приколоти Т.І.,Савуляка Р.В.,

секретар Іванова О.О.

розглянувши у м. Львові в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу №466/11422/24 за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м.Львова від 20 грудня 2024 року та на заочне рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 22 січня 2025 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором ,-

в с т а н о в и в :

15.11.2024 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з ОСОБА_2 суму заборгованості за кредитним договором № 103571129 від 07.11.2021 року, в розмірі 40 010,38 грн, судовий збір у розмірі 2 422, 40 грн, а також витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 грн.

В обґрунтування вимог зазначає, що 07.11.2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_2 укладено Кредитний договір №103571129. Договір підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора. Згідно з п.1,2 договору кредит надається строком на 140 днів. Строк дії договору обчислюється з моменту його укладення сторонами та до закінчення строку на який надано кредит, але в будь-якому разі договір діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань. У п.1.4- п.1.6 договору сторони узгодили розмір відсотків за користування кредитом. 07.11.2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало грошові кошти в сумі 20000 грн. на банківську карту відповідача № НОМЕР_1 , тобто позивач виконав умови договору кредиту. Натомість відповідач вчасно не повернула кредит у зв`язку з чим у неї утворилась заборгованість в розмірі 40010,38 грн., яка складається з 18724,48 заборговангість по кредиту та 21285,90 заборгованість по несплачених відсотках за користування кредитом, що підтверджується випискою з особового рахунку. Звертає увагу, що відповідач частково здійснювала платежі за кредитом, що свідчить про те, що вона визнавала зобов`язання за ним.

28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (Клієнт) та ТОВ «Таліон Плюс» (Фактор) уклали Договір факторингу № 28/1118-01 строк дії якого закінчується 28 листопада 2019 року.

28.11.2019 ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №19, згідно

з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020. При цьому інші умови договору залишилися без змін.

31.12.2020 між Клієнтом та Фактором укладено додаткову угоду № 26 від 31.12.2020 року до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, що продовжила строк договору до 31 грудня 2021 року. В даній додатковій угоді Договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 викладено у новій редакції, проте його дата укладення залишена як 28.11.2018 та № 28/1118-01. 31.12.2021 сторони Договору факторингу уклали додаткову угоду №27, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2022 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2020 року.

31.12.2022 сторони Договору факторингу уклали додаткову угоду №31, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2023 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2020 року. 31.12.2023 сторони Договору факторингу уклали додаткову угоду №32, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2024 року.

Пунктом 2.1. Розділу 2 (предмет договору) Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, передбачено, що згідно умов Договору Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги. Тобто, предметом Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, є відступлення прав вимоги до боржників, зазначених у відповідних Реєстрах прав вимоги.

05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 05/0820-01, строк дії якого закінчується 04 серпня 2021 року.

В подальшому ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали ряд додаткових угод: №2 від 03.08.2021 та №3 від 30.12.2022, якими продовжено строк дії Договору факторингу до 30.12.2024 включно, всі інші умови залишились без змін.

Предметом даного Договору факторингу є відступлення прав вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги. Право вимоги від Клієнта до Фактора переходить в момент підписання сторонами відповідного Реєстру прав вимог, встановленому в відповідному Додатку договору.

Відповідно до Реєстру прав вимоги відповідно до договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 року, ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК Онлалйн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідачки.

30.09.2024 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та Позивач уклали Договір факторингу № 3009/24 відповідно до умов якого Позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідачки ОСОБА_2 за Кредитним договором № 103571129 від 07.11.2021року. У зв`язку з чим позивач звернувся до суду.

18.12.24 до Шевченківського районного суду м.Львова надійшла заява від ОСОБА_1 , який просив залучити його в якості третьої особи , що не заявляє самостійних вимог у даній справі. Зазначав, що він є батьком відповідачки, яка з літа 2022 року не проживає за адресою АДРЕСА_1 , так як виїхала за межі України. Зв`язку з донькою в нього немає. Оскільки вони з відповідачкою у справі є співвласниками нерухомого майна , крім того в квартирі за місцем його проживання є майно, що в подальшому може бути арештовано в процесі виконання рішення суду у даній справі, якщо позов буде задоволено, заявника буде втягнуто у судові спори з державною виконавчою службою. Тому вважає, що рішенням суду у справі можуть бути порушені його права та обов`язки, тому просив залучити його в якості третьої особи , що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачки.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Львова від 20 грудня 2024 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про залучення до розгляду цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 22 січня 2025 року позов позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» заборгованість за кредитним договором № 103571129 від 07.11.2021 року в розмірі 40 010,38 грн ( сорок тисяч десять гривень тридцять вісім копійок), що складається з 18 724,48 грн.- заборгованість по тілу кредиту, 21 285,90 грн.- заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом.

Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» 2 422.42 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні) судового збору.

Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» понесені витрати на правову допомогу у розмірі 3000.00( три тисячі гривень) гривень.

В решті вимог відмовлено.

Ухвалу та заочне рішення оскаржила особа, яка не брала участі у справі ОСОБА_1 . Зазначає, що ухвала про відмову у залученні його до участі у справі є незаконною з тих підстав, що судом було позбавлено апелянта права на судовий захист його права на володіння спільною власністю із відповідачем, права на змагальність сторін, права на подання доказів, що призвело до прийняття судового рішення на підставі неповного та однобічного з`ясування обставин справи. Вважає, що оскаржуваним рішенням суд вирішив питання про його права та обов`язки, оскільки відповідачка є його дочкою та до 2022 року проживала разом з ним. В них є спільне майно, а саме речі домашнього вжитку, музичні інструменти та у разі звернення рішення до примусового виконання буде порушено його право спільної власності. Щодо стягнення заборгованості зазначає, що ухвалюючи рішення, суд не дослідив строк закінчення кредитного договору , а також безпідставно не застосував ст.14-1 Закону України «Про торгово промислові палати в Україні» на предмет пунктів, які передбачають звільнення від майнової відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за Договором, якщо воно викликано факторами непереборної сили(форс-мажорними обставинами), тобто надзвичайними і невідворотними обставинами , у тому числі стихійними явищами,війною, воєнними діями, воєнними та збройними конфліктами та їх наслідками, воєнними маневрами, актами органів державної влади. Просить скасувати заочне рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 22 січня 2025 року повністю та ухвалити нове рішення,яким скасувати ухвалу Шевченківського районного суду м.Львова від 20 грудня 2024 троку і напрвити справу для продовження судового розгляду до суду першої інстанції.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи те, що ціна позову становить менше тридцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, апеляційна скарга підлягає розгляду без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Частиною 2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційне провадження підлягає закриттю , оскільки оскаржуваними рішенням та ухвалою жодним чином питання про права та обов`язки ОСОБА_1 не вирішувалося.

Відповідно до ч. 1 ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Вказана стаття визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення, які поділяються на дві групи учасники справи, а також особи які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків.

При цьому, на відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її право, інтерес, обов`язок і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

За вказаних обставин, судове рішення, оскаржуване не залученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом першої інстанції є скаржник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

Як вбачається з матеріалів справи, спір стосується стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Тобто на час отримання кредиту та ухвалення рішення ОСОБА_2 є повнолітньою особою та особисто несе відповідальність за взяті на себе зобов`язання. ОСОБА_1 не є стороною кредитного договору.

Оскаржуючи рішення про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 , апелянт ОСОБА_1 посилається на те, що він є батьком ОСОБА_2 та у разі стягнення заборгованості буде звернуто стягнення на майно його дочки, яке перебуває у спільній з ним власності.

Такі твердження апелянта є необгрунтованими та не доведеними, оскільки жодних доказів, які свідчать про наявність у відповідача та апелянта спільного майна до апеляційної скарги не додано.

Крім цього, згідно з ч.1 ст. 443 ЦПК України питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця.

Тобто свої права на спільне майно апелянт зможе захистити у разі вирішення питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з дочкою.

Враховуючи наведене, оскаржуваним рішенням та ухвалою питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки ОСОБА_1 жодним чином не вирішувалися.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалися.

За вказаних обставин, апеляційне провадження за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі, підлягає закриттю.

Згідно з ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 268, 362, 364, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м.Львова від 20 грудня 2024 року та на заочне рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 22 січня 2025 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту.

Повний текст ухвали складений і підписаний 02 жовтня 2025 року.

Головуюча суддя Ю.Р. Мікуш

Судді: Т.І. Приколота

Р.В. Савуляк