Провадження № 2/175/2544/24
РІШЕННЯ

Іменем України

"29" вересня 2025 р. с-ще Слобожанське

Дніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Білоусової О.М.,

за участю секретаря судового засідання Яшиної М.В.,

представника позивачів адвоката Мороз Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-щі Слобожанське в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Підгородненської міської територіальної громади в особі Підгородненської міської ради, Дніпровської районної державної нотаріальної контори про визнання факту спільного проживання однією сім`єю та визнання права власності в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивачів звернулась до суду з позовом до Підгородненської міської територіальної громади в особі Підгородненської міської ради, Дніпровської районної державної нотаріальної контори про визнання факту спільного проживання однією сім`єю та визнання права власності в порядку спадкування за законом, в обґрунтування якого вказує на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 - чоловік ОСОБА_1 і батько ОСОБА_4 . Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина на домоволодіння по АДРЕСА_1 . Позивачки у встановленому законом порядку звернулися за отриманням свідоцтва про право на спадщину за законом до Дніпровської районної державної нотаріальної контори, надавши відповідні документи. Однак, у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок в АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_5 їм було відмовлено, оскільки спадкодавцем був пропущений строк на прийняття спадщини після смерті його батьків.

Зазначає, що домоволодіння, розташоване по

АДРЕСА_1 , згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, належить на праві приватної власності ОСОБА_6 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 . Право власності на земельну ділянку по АДРЕСА_1 не зареєстроване. На момент смерті ОСОБА_6 був зареєстрований у вищевказаному будинку разом з дружиною ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Син ОСОБА_6 і ОСОБА_7 - ОСОБА_3 був зареєстрований в буд. АДРЕСА_2 . Вказує, що обидва будинки розташовані поряд і, фактично, є спільним домоволодінням. Цивільна правоздатність батька ( ОСОБА_6 ), матері ( ОСОБА_7 ) та їх сина ( ОСОБА_3 ) припинилася після їх смерті. Вважає, що ОСОБА_3 , доглядаючи за своїми батьками і фактично проживаючи з ними однією сім?єю до їх смерті, прийняв спадщину і набув право власності на спадкове майно: домоволодіння, розташоване по АДРЕСА_1 .

Після смерті ОСОБА_3 його спадкоємцями за законом є дружина - ОСОБА_1 , та донька - ОСОБА_2 , тому позивачі просять встановити факт постійного проживання ОСОБА_3 зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнати за ними право власності на спадкове майно за законом.

Представник позивачів надала до суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримала. В минулому судовому засіданні підтримала позовні вимоги, надала пояснення по суті позовних вимог, просила позов задовільнити.

Представник відповідача - Підгородненської міської територіальної громади в особі Підгородненської міської ради про місце, час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача - Дніпровської районної державної нотаріальної контори про місце, час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи без його участі.

Вислухавши пояснення учасника судового провадження, показання свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого нотаріусом Дніпропетровської районної державної нотаріальної контори Мадогоненко П.І. та зареєстрованого в реєстрі за №543, спадкоємцем майна ОСОБА_8 , а саме домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_2 , є ОСОБА_6 .

Відповідно до відповіді КП «БТІ» Слобожанської селищної ради», вбачається, що згідно даних архіву КП «БТІ» станом на 31.12.2012 р., архівна справа б/н за адресою: АДРЕСА_1 , власник - ОСОБА_9 (мовою оригіналу), форма власності приватна, частка -1/1, підстава виникнення права власності - свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 18.03.1987 р. Дніпропетровською райдержнотконторою, зареєстровано в реєстрі за №543 та зареєстроване в БТІ 10.08.1988 р. за реєстр. №2530-19.

Згідно свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 від 27.10.1955 року, ОСОБА_6 та ОСОБА_10 одружились 27.10.1955 року, актовий запис №126. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка та дружини ОСОБА_11 та ОСОБА_11 відповідно.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 22.09.1961 року, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , актовий запис №238. Батьками записані ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Згідно свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 від 20.01.1990, ОСОБА_3 та ОСОБА_12 уклали шлюб 20.01.1990 року, актовий запис №6. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка та дружини ОСОБА_11 та ОСОБА_11 відповідно.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 25.09.1995 року, ОСОБА_13 народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 , актовий запис №128. Батьками записані ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 від 14.08.2009 року, зареєстрованого виконавчим комітетом Підгородненської міської ради Дніпроперовського району Дніпропетровської області, ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис №187.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 від 03.03.2010 року, зареєстрованого виконавчим комітетом Підгородненської міської ради Дніпроперовського району Дніпропетровської області, ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис №67.

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_7 від 28.08.2012 року, ОСОБА_14 та ОСОБА_13 зареєстрували шлюб 28.08.2012 року, актовий запис №76. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка та дружини ОСОБА_15 та ОСОБА_15 відповідно.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_8 від 18.03.2015 року, зареєстрованого виконавчим комітетом Підгородненської міської ради Дніпроперовського району Дніпропетровської області, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , актовий запис №73.

Згідно довідки вих. 187 від 25.04.2024 року, виданої відділом з організації надання адміністративних послуг Підгородненської міської ради ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , в тому, що померлий ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , з 24.05.1994 року (помер ІНФОРМАЦІЯ_6 ) знятий з реєстрації 15.01.2016 р. На момент смерті разом з померлим були зареєстровані: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 з 03.11.1999 року по теперішній час; ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 з 17.08.2011 року по 31.01.2019 рік.

Відповідно до довідки вих. 236 від 22.05.2024 року, виданої відділом з організації надання адміністративних послуг Підгородненської міської ради ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , в тому, що померла ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , з 18.02.1984 року (померла ІНФОРМАЦІЯ_3 ) знята з реєстрації 10.01.2011 р. На момент смерті разом з померлою зареєстрованих осіб не було.

Згідно довідки вих. 259 від 05.06.2024 року, виданої відділом з організації надання адміністративних послуг Підгородненської міської ради ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , в тому, що померлий ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , з 13.03.1981 року (помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ) знятий з реєстрації 25.08.2009 р. На момент смерті разом з померлим були зареєстровані: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_10 з 18.02.1984 року по 10.01.2011 рік.

Відповідно до Акту про встановлення факту проживання однією сім`єю від 02.09.2024 року, виданого вуличним комітетом №85 Підгородненської міської ради Дніпропетровського району, вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , (помер ІНФОРМАЦІЯ_6 ) рідний син ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , (помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_10 (померал ІНФОРМАЦІЯ_3 ), фактично проживав з 1994 року (до моменту смерті) разом зі своїми батьками за адресою: АДРЕСА_1 , тобто за місцем реєстрації і фактичного проживання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . ОСОБА_3 та члени його родини (дружина ОСОБА_1 і донька ОСОБА_17 ) проживали однією сім`єю, вели спільне господарство та доглядали як за батьком, так і за матір`ю до моменту їх смерті. Також підтверджується факт, що будинки АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 фактично є одним домоволодінням, хоча і мають різні поштові адреси.

01.05.2024 року позивачі звернулись до Дніпровської районної державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Постановою державного нотаріуса Дніпровської районної державної нотаріальної контори Кобрусєвої Л.В. від 27.07.2024 року, позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв?язку з тим, що відсутній факт прийняття спадщини спадкодавця ОСОБА_3 .

Згідно відповіді державного нотаріуса Третьої Краматорської нотаріальної контори Полянських В.В. від 24.01.2025 року, відсутня спадкова справа до майна ОСОБА_18 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_12 .

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_19 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 , пояснив суду, що дружив з покійним ОСОБА_20 , жили по АДРЕСА_4 ,було два будинки на одному участку, зазначив, що ОСОБА_21 доглядав батьків, народився у будинку АДРЕСА_4 .

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_22 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_5 пояснила суду, що позивач одружилась з ОСОБА_3 дуже давно та стали проживати поруч з батьками ОСОБА_23 на одній території в будинках 22 та АДРЕСА_1 .

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_24 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_6 , пояснив суду, що є сусідкою позивачки. Свідку відомо, що добре знала батьків ОСОБА_3 , зазначила, що вони проживали разом на одному участку, але в різних будинках, ОСОБА_25 доглядав своїх батьків до смерті.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч.2 ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

З цього законодавчо сформульованого поняття сім`ї випливає, що ознаками сім`ї є, зокрема, спільне проживання, спільний побут та ведення спільного господарства.

Суд не вбачає суперечностей у наданих заявником документах та поясненнях свідків, обставини, які можуть ставити під сумнів той факт, що ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , ОСОБА_7 мешкали однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 та б. 22, які фактично є одним домоволодінням.

Отже, надані заявником докази є належними та допустимими, з точки зору Закону, проживання ОСОБА_3 однією сім`єю за однією адресою з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , що підтверджено під час розгляду справи.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; письмовими поясненнями свідків.

За змістом ст.ст.77- 79 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

В пункті 27 постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" роз`яснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.

Відповідно до матеріалів цивільної справи підтверджено спільне проживання ОСОБА_3 з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 та б. 22, які фактично є одним домоволодінням, та ведення ними спільного господарства.

Оскільки ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно до Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України на спадкові правовідносини, які виникли після їх смерті поширюється дія ЦК України, який набрав чинності з 01 січня 2004 року.

Відповідно до 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ст.1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна.

Відповідно до 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Частиною 3 статті 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до положень п. 3.1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 якщо спадкоємець не прийняв спадщину, його вимоги про визнання права власності на спадкове майно не підлягають задоволенню судом. Прийняття спадщини спадкоємцем, який звертається з вимогою про визнання права власності на спадкове майно, має встановлюватись належними доказами: копіями документів із спадкової справи, якщо така справа заводилася нотаріусом, довідками з житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця.

Тобто, до предмету доказування за даним позовом належать і обставини прийняття чи неприйняття спадщини ОСОБА_3 після смерті свого батька - ОСОБА_6 та матері - ОСОБА_7 .

Під час судового розгляду судом було встановлено, що чоловік та батько позивачів по справі ОСОБА_7 на день смерті батька ОСОБА_6 тобто станом ІНФОРМАЦІЯ_2 , та на день смерті матері ОСОБА_7 тобто станом ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживав та був зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , тобто фактично разом із спадкодавцем, оскільки б. 24 та б. 22 фактично є одним домоволодінням.

Таким чином, факт прийняття спадкодавцем за законом ОСОБА_3 спадщини, яка відкрилася після смерті його батька - ОСОБА_6 та матері - ОСОБА_7 знайшов своє підтвердження під час судового розгляду.

У відповідності до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає з закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Однією з таких законних підстав набуття права власності на майно є спадкування.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Позивачі є спадкоємцями за законом першої черги після смерті матері ОСОБА_3 , який фактично спадщину прийняв після смерті його батька - ОСОБА_6 та матері - ОСОБА_7 , однак не оформив своїх спадкових прав. Інших осіб, які б мали право на спадщину, судом не встановлено.

Відповідно до рішення «Проніна проти України» № 63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року, п. 1 статті 6 Конвенції (995_004) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), № 4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Вирішення даної цивільної справи та прийняття відповідного обґрунтованого по ній рішення неможливе без встановлення фактичних обставин, вибору норми права та висновку про права та обов`язки сторін. Всі ці складові могли бути з`ясовані лише в ході доказової діяльності, метою якої є, відповідно до ЦПК, всебічне і повне з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин.

З урахуванням наведеного, суд робить висновок про те, що з метою відновлення спадкових прав позивачів та забезпечення юридичної визначеності належить встановити факт постійного проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , зі спадкодавцями ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , (батьком), померлим ІНФОРМАЦІЯ_13 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , (матір?ю), померлою ІНФОРМАЦІЯ_14 , на час відкриття спадщини, а також визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності по 1/2 частину домоволодіння кожному, що розташоване за адресою: в АДРЕСА_1 . Суд приходить до переконання, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 141, 206, 247, 258, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст.1216-1218, 1220-1223, 1258, 1261-1265, 1268-1270, 1272 Прикінцевими та перехідними положеннями ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Підгородненської міської територіальної громади в особі Підгородненської міської ради, Дніпровської районної державної нотаріальної контори про визнання факту спільного проживання однією сім`єю та визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати факт постійного проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , зі спадкодавцями ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , (батьком), померлим ІНФОРМАЦІЯ_13 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , (матір?ю), померлою ІНФОРМАЦІЯ_14 , на час відкриття спадщини.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , реєстр.номер картки платника податків НОМЕР_9 , право власності на частки домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що складається з житлового будинку (літера «А»), загальна площа 50.5 кв.м, ганку (літера «а2», площею 5,6 кв.м, навісу (літера «а3», площею 22.8 кв.м, сараю (літера «Г»), площею 8,6 кв.м, гаража (літера «Д»), площею 78,0 кв.м, прибудови (літкрв «д»), площею 32.8 кв.м, навісу (літера «Е»), площею 16,3 кв.м, погребу (літера «Ж»), площею 4,5 кв.м, споруд (N?N?2-6) /ворота з хвірткою, огорожа, хвіртка, колонка/, в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , реєстр.номер картки платника податків НОМЕР_10 , право власності на частки домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що складається з житлового будинку (літера «А»), загальна площа 50.5 кв.м, ганку (літера «а2», площею 5,6 кв.м, навісу (літера «а3», площею 22.8 кв.м, сараю (літера «Г»), площею 8,6 кв.м, гаража (літера «Д»), площею 78,0 кв.м, прибудови (літкрв «д»), площею 32.8 кв.м, навісу (літера «Е»), площею 16,3 кв.м, погребу (літера «Ж»), площею 4,5 кв.м, споруд (N?N?2-6) /ворота з хвірткою, огорожа, хвіртка, колонка/, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення (підписання, складання повного судового рішення).

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О. М. Білоусова