Провадження № 2-о/727/396/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2025 року Шевченківський районний суд м. Чернівці у складі: головуючої-судді: Одовічен Я.В., присяжних: Мадай Н.О., Лупуляк В.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання особи недієздатною , -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про визнання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 недієздатною.

У поданій до суду заяві зазначив, що ОСОБА_3 - його теща та є інвалідом третьої групи безтерміново. Остання неодноразово лікувалася в неврологічному відділенні внаслідок перенесеного ішемічного інсульту, а з 2006 року спостерігається та лікується в ОКНП «Чернівецька обласна психіатрична лікарня» з приводу змішаного тривожного та депресивного розладу органічного ґенезу. Останнім часом у неї проявляються погіршення пам`яті, яке прогресує, зміни настрою, погіршення орієнтації, депресивний стан, вона не впізнає його та членів своєї сім`ї, часто забуває вимкнути газ та світло. Внаслідок психічної хвороби ОСОБА_3 не здатна адекватно усвідомлювати навколишню дійсність, не може самостійно рухатись, непристосована до життя та праці у звичайних умовах, не в змозі доглядати за собою, користуватись побутовими приладами. Просить визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - недієздатною.

Вивчивши матеріали поданої заяви на предмет дотримання цивільного процесуального законодавства під час звернення з даною заявою до суду, суд дійшов наступного.

Відповідно до частин першої, другої статті 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється ЦПК України.

Фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це (частина перша статті 40 ЦК України).

Недієздатні особи є особливою категорією людей (фізичних осіб), які внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу тимчасово або постійно не можуть самостійно на власний розсуд реалізовувати майнові та особисті немайнові права, виконувати обов`язки й нести юридичну відповідальність за свої діяння; недієздатним особам мають надаватися правові можливості для задоволення індивідуальних потреб, реалізації та захисту їх прав і свобод (абзац третій підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 01 червня 2016 року № 2-рп/2016).

Згідно з частиною третьою статті 296 ЦПК України заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги.

Важливою складовою сімейного життя є право жити разом, щоб сімейні стосунки могли нормально розвиватись, а члени сім`ї могли спілкуватись одне з одним. Поняття сімейного життя є автономним. Відповідь на питання, існує чи ні сімейне життя, залежить переважно від факту реального існування у дійсності тісних особистих зв`язків та стосунків.

Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (частина друга статті 3 СК України).

Сімейний кодекс України регулює зокрема сімейні особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, між батьками та дітьми, усиновлювачами та усиновленими, між матір`ю та батьком дитини, між бабою, дідом, прабабою, прадідом та внуками, правнуками, рідними братами та сестрами, мачухою, вітчимом та падчеркою, пасинком, між іншими членами сім`ї, визначеними у ньому. Водночас, Сімейний кодекс України не регулює сімейні відносини між двоюрідними братами та сестрами, тіткою, дядьком та племінницею, племінником і між іншими родичами за походженням (стаття 2 СК України).

Згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї» членами сім`ї є, зокрема особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з особою у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах та утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Таким чином, законодавством не передбачено вичерпного переліку членів сім`ї та визначено критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями віднесення до кола членів однієї сім`ї є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважним причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання.

Натомість, Кодекс законів про працю України передбачає, що близькими родичами чи свояками є батьки, подружжя, брати, сестри, діти, а також батьки, брати, сестри і діти подружжя(стаття 25-1 КЗпП України).

Родинні відносини (споріднення) - це кровний зв`язок між людьми, з наявністю якого закон пов`язує виникнення, зміну чи припинення прав та обов`язків.

Отже, заявник не перебуває у родинних відносинах з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства (статт 3 СК України).

Як було встановлено судом, ОСОБА_3 зареєстрована та проживає за адресою АДРЕСА_1 .

Заявник ОСОБА_1 зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 , а отже не є членом сім`ї ОСОБА_3 .

Окрім того, суд звертає увагу на те, що у ОСОБА_3 є рідна донька ОСОБА_4 , яка наділена повноваженнями щодо звернення до суду з заявою про визнання матері недієздатною.

Отже, у них різні місця проживання, що свідчить про те, що вони спільно не проживають, не пов`язані спільним побутом та не є членами сім`ї.

Таким чином, ОСОБА_1 не може вважатись членом сім`ї ОСОБА_3 у розумінні ч. 3 ст. 296 ЦК України, він не є її близьким родичем, а тому не є суб`єктом, який має право звертатися до суду із заявою про визнання особи недієздатною.

Відповідно до п. 1, ч. 4 ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України, заява повертається у випадку, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або посадове становище якої не вказано.

З огляду на вищевикладене, вивчивши матеріали заяви, судом встановлено, що заяву подано та підписано особою, яка не є повноважною відповідно до вимог ч.3 ст.296 ЦПК України, що є підставою для повернення заяви заявнику відповідно до положення п.1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.185 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання особи недієздатною - повернути заявнику.

Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її оголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана ним протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Головуючий-суддя: Одовічен Я.В.

Присяжні: Мадай Н.О.

Лупуляк В.О.