н/п 2-о/490/250/2025 Справа № 490/6820/25
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2025 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Гуденко О.А., присяжних Перетятка В.Я., Цибко С.А., при секретарі Позднякову Є.В.,

за участі заявника, його представника адвокатки Солопака А.Є., заінтересованої особи ОСОБА_1 , представника органу опіки та піклування виконкому ММР Пінюгіної С.В.,

розглянувши у закритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа - ОСОБА_1 , Орган опіки та піклування - виконкому Миколаївської міської ради про усиновлення дитини,-

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2025 року заявник звернувся до суду з заявою про усиновлення, в якому просить надати йому дозвіл на усиновлення сина його дружини від попереднього шлюбу ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та внести зміни до актового запису про його народження.

В обгрунтування заяви посилалися на те, що він вже понад два роки проживає воднією сім`єю з ОСОБА_1 , та її сином ОСОБА_3 . Він сприймає хлопчика як свого рідного сина, опікується ним, матеріально забезпечує. Дитина вважає його батьком та не розуміє, чому в нього інше по-батькові.Вони живуть однією родиною, а рідний батько сина помер.

Ухвалою судді від 21.08.2025 року прийнято до провадження справу за заявою з про усиновлення.

У судовому засіданні заявник підтримав заяву та просив її задовольнити у повному обсязі. Суду пояснив, що усвідомлює наслідки усиновлення, бажає усиновити дитину, оскільки вважає його своїм сином та бажає, щоб дитина не відчувала себе знедоленою та не сумнівалася, що є частиною родини , він і так повністю опікується сином, у них дружні стосунки.

У судовому засіданні зацікавлена особа ОСОБА_1 ( мати дитини) підтримала заяву та просила її задовольнити у повному обсязі. Суду пояснила, що заявник вже проживає разом з дитиною більше двох років , ОСОБА_3 вважає його батьком, оскільки він піклується про нього та ставиться дуже добре. ОСОБА_3 сам підняв це питання, він не усвідомлює що таке юридично є усиновлення, проте бажає мати по-батькові ОСОБА_3 . Рідний батько помер, але і за життя з ним не спілкувався та навіть вчиняв домашнє насилля ще в ранньому віці ОСОБА_3 , отже вони вимушені були тікати від нього. Вона впевнена, що ОСОБА_2 буде хорошим батьком для її сина і буде підтримувати його все життя.

Представник заявника адвокат Солопака А.Є. підтримала вимоги заяви, просиал про їх задоволення саме в найкращих інтересах дитини.

У судовому засіданні представник Органу опіки та піклування виконкому Миколаївської міської ради підтримала заяву і просила її задовольнити, оскільки дане усиновлення відповідає якнайкращим інтересам дитини.

Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 207 СК України, усиновленням є прийняття усиновителями у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Згідно ст. 223 СК України, особа, яка бажає усиновити дитину, подає до суду заяву про усиновлення.

З 10 квітня 2025 року заявник перебуває у у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1 (матір`ю дитини ) , проживають однією сім`єю більше двох років. Мають спільну дитину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заявник має двох синів від попереднього шлюбу, за поясненнями сторін підтримує з нмии стосунки, приймає участь у їх вихованні та утриманні.

Батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є мати ОСОБА_1 , яка надала нотаріально посвідчену згоду від 11.08.2025 року на усиновлення свого сина її ОСОБА_2 ; та батько ОСОБА_10 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .

Заявник не був усиновлювачем іншої дитини , не позбавлявся батьківських прав, до кримінальної відповідальності не притягався, за станом здоров`я може бути усиновлювачем.

Матеріалами справи підтверджується, що родина має належні житлові умови для проживання, достатній дохід, депозитні грошові заощадження.

Відповідно до висновку Органу опіки та піклування виконкому Миколаївської міської ради від 09.09.2025 року - вважається за доцільне та та таким, що відповідає найкращим інтересам дитини, усиновлення громадянином ОСОБА_2 неповнололітнього ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яким він опікується, перебуває у зареєстрованому шлюбі з його матір`ю. Між вітчимом та та сином склалися теплі родинні стосунки , дитина вважає його своїм батьком , в силу віку дитина не усвідомлює факту усиновлення, отже згоду на усиновлення не надавал. В родині створені належні умови проживання для дітей.

Заявник з правовими наслідками усиновлення дитини, правами та обов`язками усиновителя ознайомлений.

ОСОБА_2 проходить військову службу у ВЧ НОМЕР_2 , має позитивну службову характеристику.

Відповідно до ст. ст.3,4,5,7 Сімейного Кодексу України кожна особа має право на проживання в сім`ї. Сім`я створюється, в тому числі, і на підставі усиновлення. Держава створює пріоритет сімейного виховання дитини. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно положеннями статті 217 СК України усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків.

Статтею 218 СК України передбачено, що для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Згода дитини на її усиновлення дається у формі, яка відповідає її вікові та стану здоров`я. Дитина має бути проінформована про правові наслідки усиновлення. Усиновлення провадиться без згоди дитини, якщо вона у зв`язку з віком або станом здоров`я не усвідомлює факту усиновлення. Згода дитини на усиновлення не потрібна, якщо вона проживає в сім`ї усиновлювачів і вважає їх своїми батьками.

Відповідно до пункту 6 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» вбачається, що вирішуючи заяву по суті, суд зобов`язаний перевірити наявність передбачених законом підстав для усиновлення, зокрема: чи дали батьки дитини згоду на це (якщо вона необхідна); чи може заявник бути усиновлювачем; чи є дитина відповідно до законодавства суб`єктом усиновлення і чи виконано вимоги частин 1 - 3 статті 218 СК щодо наявності згоди дитини; чи відповідають висновок органу опіки та піклування і дозвіл на усиновлення уповноваженого органу виконавчої влади необхідним вимогам.

Згідно зі ст. 8 Європейської конвенції про усиновлення дітей (ETSN58), прийнятої 24 квітня 1967 року в Страсбурзі, і яка, відповідно дост.9 Конституції України, є складовою частиною національного законодавства України, компетентний орган приймає рішення про усиновлення лише тоді, коли впевниться, що воно здійснюється в інтересах дитини. Кожного разу компетентний орган звертає особливу увагу на те, щоб це усиновлення забезпечило дитині стабільні та гармонійні домашні умови.

Згідно положенням ч. 1-2 ст. 224 СК України суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: 1) стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; 2) мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; 3) мотиви того, чому другий із подружжя не бажає бути усиновлювачем, якщо лише один із подружжя подав заяву про усиновлення; 4) взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; 5) особу дитини та стан її здоров`я; 6) ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. При дотриманні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини.

Відповідно до ст.232 ч. 1,3,4,5 СК України з моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов`язки між батьками та особою, яка усиновлена, а також між нею та іншими її родичами за походженням. З моменту усиновлення виникають взаємні особисті немайнові та майнові права і обов`язки між особою, яка усиновлена (а в майбутньому - між її дітьми, внуками), та усиновлювачем і його родичами за походженням. Усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов`язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Усиновлення надає особі, яку усиновлено, права і накладає на неї обов`язки щодо усиновлювача у такому ж обсязі, який має дитина щодо своїх батьків. Відповідно до Закону України №69-16 дія Європейської Конвенції про здійснення прав дітей поширюється на розгляд судами справ, що стосуються усиновлення дитини.

Згідно ч.1 ст. 8 ЦПК України, суд вирішує справи відповідно до Конституції України, законів України та міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно ст. 228 СК України, особи, яким у зв`язку з виконанням службових обов`язків доступна інформація щодо усиновлення (перебування осіб, які бажають усиновити дитину, на обліку, пошук ними дитини для усиновлення, подання заяви про усиновлення, розгляд справи про усиновлення, здійснення нагляду за дотриманням прав усиновленої дитини тощо), а також інші особи, яким став відомий факт усиновлення, зобов`язані не розголошувати її, зокрема і тоді, коли усиновлення для самої дитини не є таємним.Відомості про усиновлення видаються судом лише за згодою усиновлювача, крім випадків, коли такі відомості потрібні правоохоронним органам, суду у зв`язку з цивільною справою чи кримінальним провадженням. Таємниця усиновлення забезпечується також відповідно достатей 229-231 цього Кодексу. Особи, які розголосили таємницю усиновлення, несуть відповідальність, встановлену законом

Дослідивши у відповідності до положень ст. 224 СК України обставини по справі в цілому, враховуючи мотиви, на підставі яких заявник бажає усиновити дитину, ставлення самого ОСОБА_3 до вітчима, суд дійшов висновку, що заявник за своїм станом здоров`я, матеріальним становищем, сімейним станом та умовами проживання, ставленням до виховання сина здатний забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя сина своєї дружини від іншого шлюбу.

При цьому, обставин, зазначених у ст. 212 СК України, при яких особи, не можуть бути усиновлювачами, судом не встановлено.

Згідно зі статтею 8 Європейської конвенції про усиновлення дітей (ETS N58), прийнятої 24 квітня 1967 року в Страсбурзі, і яка, відповідно до статті 9 Конституції України, є складовою частиною національного законодавства України, компетентний орган приймає рішення про усиновлення лише тоді, коли впевниться, що воно здійснюється в інтересах дитини. Кожного разу компетентний орган звертає особливу увагу на те, щоб це усиновлення забезпечило дитині стабільні та гармонійні домашні умови.

Суд, постановляючи рішення про усиновлення неповнолітньої особи, враховує мотиви, на підставі яких особи бажають усиновлення, можливість їхнього спільного проживання, їхній сімейний стан та стан здоров`я, а також інші обставини, що мають істотне значення.

При дотриманні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини.

У зв`язку із вищевикладеним, суд приходить до переконання про те, що вимога заяви про усиновлення підставна та обґрунтована, його намір відповідає вимогам законодавства та моральним засадам суспільства, заявник є здоровою людиною, має стійке бажання виховувати та утримувати дітей, усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов життя. Оскільки судом встановлено усі необхідні для цього підстави, а відтак, суд приходить висновку про задоволення заяви.

Згідно ст. 314 ЦПК України за результатами розгляду заяви про усиновлення суд ухвалює рішення. У разі задоволення заяви суд зазначає у резолютивній частині рішення про усиновлення дитини або повнолітньої особи заявником (заявниками). За клопотанням заявника (заявників) суд вирішує питання про зміну імені, прізвища та по батькові, дати і місця народження усиновленої дитини, про зміну імені, прізвища, по батькові усиновленої повнолітньої особи, про запис усиновлювачів батьками. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про усиновлення, відносяться на рахунок заявника (заявників). Якщо після ухвалення рішення про усиновлення, але до набрання ним законної сили батьки дитини відкликали свою згоду на її усиновлення, суд скасовує своє рішення і поновлює розгляд справи. У разі відкликання заяви про усиновлення після ухвалення рішення про усиновлення, але до набрання ним законної сили, суд скасовує своє рішення і залишає заяву без розгляду. Усиновлення вважається здійсненим із дня набрання законної сили рішенням суду. Для внесення змін до актового запису про народження усиновленої дитини або повнолітньої особи копія рішення суду надсилається до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення, а у справах про усиновлення дітей іноземцями - також до уповноваженого органу виконавчої влади.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст.12,81,141,247,263-265,280-283 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_2 , заінтересована особа - ОСОБА_1 , Орган опіки та піклування - виконкому Миколаївської міської ради про усиновлення дитини - задовольнити.

Визнати громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , усиновлювачем дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Внести зміни до актового запису про народження дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , НОМЕР_3 від 13 серпня 2019 року, місце народження місто Лубни Полтавської область, вказавши у графі «батько» дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , громадянин України, змінивши по батькові дитини з « ОСОБА_3 » на « ІНФОРМАЦІЯ_8 », ім`я, число, місяць та рік народження дитини залишити без змін.

Усиновлення вважається здійсненим з дня набрання законної сили рішенням суду.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи віднести на рахунок заявника.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 03 жовтня 2025 року.

Суддя О.А. Гуденко

Присяжні Перетятко В.Я.

Цибко С.А.