Провадження № 2-п/638/122/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2025 року суддя Шевченківського районного суду міста Харкова Семіряд І.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з зазначеною заявою про перегляд заочного рішення.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова від 27.05.2025 заяву про перегляд заочного рішення повернуто заявнику, у зв`язку з неусуненням недоліків, зазначених в ухвалі суду про залишення заяви без руху.

02.09.2025 постановою Харківського апеляційного суду ухвалу Шевченківського районного суду м. Харкова від 27.05.2025 скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 10.09.2025 заяву про перегляд заочного рішення передано в провадження судді Семіряд І.В.

У період з 01.09.2025 до 28.09.2025 суддя Семіряд І.В. перебував у відпустці. Фактично справу отримано суддею 29.09.2025.

Заявником ОСОБА_1 подано клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання заяви про перегляд заочного рішення, яка мотивована тим, що він тимчасов не працює, знаходиться далеко від Батьківщини, перебуває під тимчасовим захистом відповідно до німецького законодавства, перебуває у скрутному матеріальному стані та не має змоги сплатити судовий збір.

Суд, дослідивши надані матеріали, приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви про звільнення від сплати судового збору, виходячи з наступного.

Згідно ст. 136 ЦПК України та ст.8 Закону України «Про судовий збір» суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою звільнити від сплати судового збору.

Основна умова, за якої може мати місце звільнення від сплати судового збору - це майновий стан сторони, який повинен бути підтверджений суду достовірними доказами, однак заявником не надано підтвердження майнового стану, а зазначено лише що він тимчасово не працює.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998, в якому зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Разом з тим, заявником надано підтвердження, що на теперішній час він перебуває у Республіці Німеччина під тимчасовим захистом, що, на думку суду може ускладнити вчасно сплати судовий збір, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі.

На підставі викладеного та керуючись ст.136 ЦПК України, Законом України «Про судовий збір», суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

Відстрочити ОСОБА_1 сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі.

Призначити розгляд заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення №638/13282/23 на 14 жовтня 2025 року о 10-55 год.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: Семіряд І.В.