ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2025 року

м. Харків

справа № 638/3395/24

провадження № 22-ц/818/3027/25

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Пилипчук Н.П.,

суддів Маміної О.В., Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря Львової С.А.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 20 лютого 2025 року в складі судді Смирнова В.А.

в с т а н о в и в:

У лютому 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про стягнення грошових коштів у виді недоотриманої пенсії, який в подальшому уточнив.

Позовна заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 .

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстрованого в реєстрі за № 3922, посвідченого 16 вересня 2021 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Коляда Ю.С. (спадкова справа № 70/2021), спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з недоотриманої пенсії в розмірі 222995,40 грн. Спадкоємцем зазначеного у свідоцтві майна є він.

Належність ОСОБА_2 зазначеної недоодержаної пенсії підтверджується довідкою № 2000-0402-8/91598, виданою 13 липня 2021 року Відділом опрацювання пенсійної документації № 2 Управління з питань виплати пенсій Головного управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області.

17.09.2021 він звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (Індустріальне об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова) з заявою про виплату недоотриманої пенсії.

У листопаді 2022 року йому на підставі пред`явленого ним свідоцтва про право на спадщину за законом було виплачено суму недоотриманої пенсії в розмірі 530,00 грн, в грудні 2022 року - 2,18 грн, у липні 2023 року 557,32 грн, у вересні 2023 року 2093,00 грн, у жовтні 2023 року -1299,47 грн та 3,53 грн, в листопаді 2023 року 4,10 грн, в грудні 2023 року 0,62 грн, у жовтні 2024 року 2361,00 грн, у листопаді 2024 року 2361,00 грн, у грудні 2024 року 2361,00 грн, залишок боргу за свідоцтвом про право на спадщину за законом становить 211 422,18 грн.

Просив стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 грошові кошти у виді недоотриманої пенсії за життя ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , які увійшли до складу спадщини відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 16 вересня 2021 року, виданого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Коляда Ю.С., у розмірі 211 422,18 грн.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 20 лютого 2025 року позов ОСОБА_1 задоволено, стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 грошові кошти у виді недоотриманої пенсії за життя ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , які увійшли до складу спадщини відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 16 вересня 2021 року, виданого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Коляда Ю.С., у розмірі 211 422,18 грн; стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 2185,05 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області подало апеляційну скаргу, в якій просило рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що залишок боргу неотриманої пенсії складає 204728,02 грн. Виплата недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера з 07.2023 року здійснюється відповідно до Порядку виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), не виплачених за період до місяця відновлення їх виплати, внутрішньо переміщеним особам та особам, які відмовилися відповідно до пункту 1 частини першої статті 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи і зареєстрували місце проживання та постійно проживають на контрольованій Україною території, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 10.11.2021 №1165, та виплачується за наявності відповідного фінансування.

13 червня 2025 року за допомогою системи «Електронний суд» ОСОБА_1 через свого представника подав відзив на апеляційну скаргу в якому вважав рішення суду законним, а апеляційну скаргу необґрунтованою.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області необхідно залишити без задоволення, рішення залишити без змін.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивач має право на отримання всієї суми пенсії, що належала пенсіонеру і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 (а.с.23).

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстрованого в реєстрі за № 3922, посвідченого 16 вересня 2021 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Коляда Ю.С. (спадкова справа № 70/2021), спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з недоотриманої пенсії в розмірі 222995,40 грн.

Належність ОСОБА_2 зазначеної недоодержаної пенсії підтверджується довідкою № 2000-0402-8/91598, виданою 13 липня 2021 року Відділом опрацювання пенсійної документації № 2 Управління з питань виплати пенсій Головного управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області.

Спадкоємцем зазначеного у свідоцтві майна є ОСОБА_1 (а.с.25).

Відповідно до листа Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 2000-0202-8/29229 від 20.02.2024, на підставі наданих ОСОБА_1 документів було нараховано недоотриману пенсію ОСОБА_2 в сумі 209 218,24 грн за період з 16.09.2018 по 28.02.2021. Також, ОСОБА_1 було нараховано у листопаді 2022 року - 530,00 грн, в грудні 2022 року - 2,18 грн, у липні 2023 року 557,32 грн, у вересні 2023 року 2093,00 грн, у жовтні 2023 року - 1299,47 грн та 3,53 грн, у листопаді 2023 року 4,10 грн, у грудні 2023 року 0,62 грн. Залишок боргу недоотриманої пенсії складає 204 728,02 грн (а.с.24).

Також матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_1 відповідачем сплачено 2361,00 грн у жовтні 2024 року, 2361,00 грн у листопаді 2024 року, 2361,00 грн у грудні 2024 року (а.с.81,105,112,119).

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною першою статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Статтею 1219 ЦК України передбачені права та обов`язки особи, які не входять до складу спадщини, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

За змістом статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Разом з тим, нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Аналіз зазначених приписів статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а також подібних за змістом приписів статті 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення» свідчить про те, що в Україні не існувало та не існує жодного строкового обмеження стосовно виплати пенсії у визначеному законодавством розмірі за минулий час, яку особа не отримувала з вини держави в особі її компетентних органів.

Статтею 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Зміст частини третьої статті 52 Закону також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується з приписами Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині першій статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини.

Приписи частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 14 лютого 2022 року у справі № 243/13575/19 (провадження № 61-11268сво20) зазначив, що тлумачення статті 1227 ЦК України доводить, що:

право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно, щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. При включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом;

право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 ЦК України, за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат, та випадки, за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що позивач успадкував право на належні спадкодавцю суми пенсії на підставі статті 1227 ЦК України у тому розмірі, у якому спадкодавець мав право на їх виплату на момент своєї смерті. Дата звернення спадкоємця до органу ПФУ не впливає на розмір виплат та не надає органам ПФУ права на обмеження цих виплат.

Матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_2 перебувала на обліку в ГУ ПФУ в Харківській області та отримувала пенсію, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

У відповідь на адвокатський запит представника позивача № 2000-0202-8/29229 від 20.02.2024 ГУ ПФУ в Харківській області повідомило, що сума недоотриманої пенсії у зв`язку із смертю пенсіонера ОСОБА_2 за період з 16.09.2018 по 28.02.2021 складає 209 218,24 грн.

Між тим, приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_1 видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 16 вересня 2021 року, зареєстроване в реєстрі за № 3922, у відповідності до якого розмір недоотриманої спадкодавцем пенсії складає 222 995,40 грн.

Відповідач не доводив, що нараховані суми пенсії не були виплачені з вини ОСОБА_2 .

Суд першої інстанції правильно зазначив, що свідоцтво про право на спадщину за законом від 16 вересня 2021 року, зареєстроване в реєстрі за № 3922 є чинним, а тому зазначення Головним управлінням Пенсійного фонду в Харківській області суми нарахованої, але невиплаченої пенсії померлої ОСОБА_2 у меншому розмірі, ніж визначено свідоцтвом про право на спадщину за законом, є безпідставним.

За таких обставин позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення на його користь недоотриманої пенсії за життя ОСОБА_2 в розмірі 211 422,18 грн, яка розрахована виходячи з суми, зазначеної у свідоцтві про право на спадщину, у розмірі 222 995,40 грн та вирахувавши вже виплачені відповідачем суми в загальному розмірі 11 573,22 грн, підлягають задоволенню повністю.

Встановивши, що суми пенсії, що належали ОСОБА_2 залишилися недоодержаними у зв`язку з її смертю, колегія суддів погоджується з правильним висновком суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 успадкував належні спадкодавцю суми пенсії відповідно до положень статті 1227 ЦК України за вирахуванням сплачених коштів, а тому заявлена ним вимога про визнання права власності в порядку спадкування за законом на недоотриману спадкодавцем за життя пенсію є ефективною в розрізі поновлення порушених спадкових прав.

За викладених обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення вказаної позовної вимоги ОСОБА_1 у зв`язку з незаконним перешкоджанням відповідачем реалізації прав позивача як спадкоємця за законом на отримання належного йому спадкового майна - пенсії спадкодавця, яка залишилася не отриманою останнім за життя.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а стосуються переоцінки доказів.

Вирішуючи спір, який виник між сторонами справи, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив обставини справи та наявні у справі докази, надав їм належну оцінку, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Докази та обставини, на які посилається Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції і при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення перевіряється в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія визнає, що судове рішення судом ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.

Відповідно до статті 141 ЦПК України, а також згідно із пунктом 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року із змінами зазначено, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 141 ЦПК України та керуватися тим, що судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, підстав для перерозподілу судових витрат немає.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.375, ст.ст.381-384, 389 ЦПК України

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області залишити без задоволення.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 20 лютого 2025 року залишити без змін.

Поновити дію рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 20 лютого 2025 року, зупинену ухвалою Харківського апеляційного суду від 09 червня 2025 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Головуючий Н.П. Пилипчук

Судді О.В. Маміна

О.Ю. Тичкова