Провадження 2/385/591/25
У Х В А Л А

06.10.2025 року м. Гайворон

Гайворонський районний суд Кіровоградської області у складі головуючого судді Венгрина М. В., при перевірці матеріалів цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПІНГ-ПОНГ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

16.12.2024 позивач ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ» звернувся до Ірпінського міського суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою судді Ірпінського міського суду Київської області від 19.12.2024 матеріали зазначеної позовної заяви направлено за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Києво-Святошинського районного суду Київської області.

Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24.02.2025 матеріали позовної заяви скеровано за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Київського районного суду м. Харкова.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 26.05.2025 прийнято позовну заяву до свого розгляду та відкрито провадження в справі, призначено судове засідання 18.06.2025.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 07.07.2025 цивільну справу передано на розгляд до Гайворонського районного суду Кіровоградської області та отримано таким 21.08.2025.

Ухвалою судді Гайворонського районного суду Кіровоградської області Венгрина М. В. від 22.08.2025 прийнято справу до свого провадження, витребувано у Міністерства соціальної політики України відомості про останнє зареєстроване та фактичне місце проживання відповідача.

В період з 08.09.2025 по 03.10.2025 головуючий суддя Венгрин М. В. перебував в щорічній відпустці.

09.09.2025, на виконання вимог ухвали суду від 22.08.2025, судом отримано відповідь Мінсоцполітики № 1976/0/290-25/13, за якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку ВПО з 02.08.2018, був зареєстрований в м. Донецьк, проживає в АДРЕСА_1 .

Крім того 25.08.2025 відповідач ОСОБА_1 подав до суду клопотання про передачу справи за підсудністю до Києво-Святошинського районного суду Київської області, до якого, зокрема, долучив копію довідки про взяття на облік як ВПО № від 02.08.2018, відповідно до якої він зареєстрований, як ВПО в АДРЕСА_1 .

Стаття 125 Конституції України встановлює, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом. Згідно зі статтею 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судоустрій будується за принципами територіальності, спеціалізації та інстанційності.

Принцип територіальності забезпечує територіальне розмежування компетенції судів загальної юрисдикції і зумовлений потребою доступності правосуддя на всій території України.

Принцип територіальності реалізується через правила територіальної юрисдикції (підсудності) справ.

Правила територіальної підсудності визначають розмежування компетенції судів першої інстанції щодо розгляду справ, підвідомчих загальним судам, за територіальною ознакою. Крім того, правила територіальної підсудності дають можливість визначити конкретний місцевий суд, який повинен розглядати справу як суд першої інстанції.

Кожен місцевий чи апеляційний суд має свою територіальну юрисдикцію (підсудність), тобто поширює свою компетенцію на правовідносини, що виникли чи існують на певній території. Це є важливою гарантією для вирішення судових спорів у розумні строки в умовах ускладнення правових відносин і збільшення правових конфліктів.

Порушення судами правил територіальної юрисдикції має наслідком обов`язкове скасування судових рішень з направленням справи на новий розгляд (стаття 378, пункт 6 частини першої статті 411 ЦПК України).

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина перша статті 4 ЦПК України).

Позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом (стаття 27 ЦПК України).

Згідно зі статтею 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону, довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.

Закон України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» є спеціальним законом щодо статусу вказаних осіб, який підлягає застосуванню.

У постанові від 29.07.2019 у справі № 409/2636/17 Верховний Суд вказав на те, що вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, необхідно також враховувати імперативні положення спеціального Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», згідно зі ст. 5 якого довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у ст. 1 цього Закону.

Крім того, у своєму роз`ясненні від 02.09.2022 Верховний Суд зазначив, що якщо особа-переселенець зареєструвалася на новому місці як ВПО, то маючи відповідну довідку про взяття на облік, переселенець може звертатись з позовом до суду у місці свого тимчасового перебування. Але якщо такої довідки у переселенця немає, тобто особа з тих чи інших причин не зареєструвалася як ВПО, але все ж хоче подати позов у суд, то, на жаль, у такому випадку позов у найближчий суд особа подати не зможе. В такому випадку переселенці повинні подавати позови в ті суди, яким була визначена територіальна підсудність судів, які залишаються в зоні бойових дій чи в окупації. Винятком є встановлення факту смерті.

З отриманої відповіді Мінсоцполітики та наданої довідки відповідача вбачається, що він проживає як внутрішньо переміщена особа за адресою:

АДРЕСА_1 до набрання чинності Постановою Верховної Ради України «Про утворення і ліквідацію районів» від 17.07.2020 № 807-IX, відносилося до адміністративних меж Києво-Святошинського району Київської області.

Тобто, на час відкриття провадження у справі відповідач зареєстрований як внутрішньо переміщена особа на території, що належить до територіальної юрисдикції Києво-Святошинського районного суду Київської області.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

За таких обставин, відповідно до ст. 31 ЦПК України, справу необхідно передати за підсудністю до Києво-Святошинського районного суду Київської області.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Керуючись ст. 27, 31, 32, 187, 260 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Пінг-понг» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором передати за підсудністю до Києво-Святошинського районного суду Київської області.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня підписання ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Передача справи до іншого суду здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Суддя: М. В. ВЕНГРИН