Справа № 485/423/25
Провадження №2/485/229/25
РІШЕННЯ

іменем України

25 вересня 2025 року м. Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді Бодрової О.П.,

за участю секретаря судового засідання Літвінової Д.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості за договором оренди землі,

установив:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

У березні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ФОП ОСОБА_2 про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості за договором оренди землі.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що він є власником земельної ділянки площею 9,75 га, кадастровий номер :09:000:0021, розташованої на території Снігурівської ОТГ Баштанського району Миколаївської області. 27 серпня 2012 року між позивачем та ФОП ОСОБА_2 був укладений договір оренди землі. Відповідно до п.9 та 10 договору орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 2566,16. Орендна плата вноситься орендарем протягом дії Договору не пізніше як до 30 грудня кожного року. В порушення умов договору відповідач не вносить своєчасно орендну плату. Так, відповідачем не сплачена орендна плата за 2022, 2023 та 2024 роки. Заборгованість складає 7698,48 грн, а саме за 2022 рік - 2566,16 грн, за 2023 рік - 2566,16 грн, за 2024 рік 2566,16 грн. З огляду на зазначене позивач на підставі частини першої статті 141 Земельного кодексу (далі - ЗК) України, частини другої статті 651 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України та статті 32 Закону України «Про оренду землі» просить розірвати договір оренди землі, стягнути з відповідача на його користь заборгованість за 2022-2024 роки по орендній платі в загальній сумі 7698,48 грн та понесені судові витрати.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача Козирєв А.В. просила суд у задоволенні позову відмовити. Зазначила, що з 19.03.2022 до 11.11.2022 територія Снігурівської територіальної громади була окупована, велись активні бойові дії. Через дію форс-мажорних обставин відповідач не мав можливості використовувати орендовану земельну ділянку з 24.02.2022 через тимчасову окупацію та її забруднення вибухонебезпечними предметами. Розмінування було здійснено в грудні 2024 року.

У відповіді на відзив позивач зазначив, що земельна ділянка не визнана потенційно забрудненою вибухонебезпечними предметами органами місцевого самоврядування. Жодного доказу щодо забруднення вибухонебезпечними предметами земельної ділянки відповідачем не надано. Вказує, що вказаний в договорі оренди та державному акті кадастровий номер помилковий. Відповідно до довідки №141/119-17 від 01.06.2007 - :09:000:0021. Відповідачем не було направлено жодного повідомлення про неможливість використання належної йому земельної ділянки. Не було попереджено про виникнення непереборної сили (форс-мажорних обставин). Відповідач не надав доказів того, що у зв`язку з воєнним станом призупинив свою підприємницьку діяльність. Відповідач відмовляється виконувати свої зобов`язання.

Позиції учасників справи

Позивач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав повністю.

Представник відповідача у судовому засіданні просила у задоволенні позову відмовити, при ухвалені рішення врахувати доводи наведені у відзиві. Зазначила, що відповідач не міг користуватися земельною ділянкою, через її замінування. Земельну ділянку розмінували у кінці 2024 року. Відповідач з часу повномасштабного вторгнення податки не сплачував, звертався з заявою до податкової служби.

Відповідач у судовому засіданні просив у задоволенні позову відмовити, зазначив, що з 24.02.2022 не здійснює господарську діяльність.

В останнє судове засідання відповідач та його представник не з`явилися, представник відповідача надала суду заяву про розгляд справи у відсутність відповідача та у її відсутність.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України.

Інші процесуальні дії у справі

Ухвалою від 04 березня 2025 року зазначену позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання в порядку загального позовного провадження /а.с.12/.

Ухвалою суду від 07 травня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду /а.с.70/.

Ухвалою суду від 18 червня 2025 року поновлено судовий розгляд /а.с.81/.

Мотивувальна частина

Фактичні обставини, встановлені судом

Заслухавши відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Згідно з частинами першою, другою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно частиною першою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 6 даної статті визначено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд встановив, що ОСОБА_1 на праві власності належить земельна ділянка площею 9,75 га, розташована в межах території Снігурівської міської ради Миколаївської області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :09:000:0021, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 072998, виданого Снігурівською райдержадміністрацією 28 березня 2005 року /а.с.6/.

27 серпня 2012 року ОСОБА_1 уклав з ФОП ОСОБА_2 договір оренди зазначеної земельної ділянки, за умовами якого передав земельну ділянку в оренду строком до 27.08.2027. Також було складено акт прийому передачі земельної ділянки /а.с.7-11/.

Згідно пункту 9 орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 2566,16 грн.

Орендна плата вноситься орендарем протягом терміну дії договору не пізніше, як до 30 грудня кожного року (п.10 договору).

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованої 28.03.2025 вбачається, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки :09:000:0021 площею 9,7499 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва Миколаївської області, Снігурівський район, м.Снігурівка, 27 серпня 2012 року укладено між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 договір оренди землі, додаткова угода від 02.06.2017 /а.с.33/.

Отже, як встановлено судом кадастровий номер спірної земельної ділянки саме :09:000:0021, а не :09:000:0021.

З відповіді Департаменту агропромислового розвитку Миколаївської області військової адміністрації від 25.06.2023 з додатком слідує, що для врахування в роботі надано перелік земельних ділянок на території Баштанського району Миколаївської області, що засмічені вибухонебезпечними предметами відповідно до координат небезпечних районів, визначених розпорядженням начальника обласної військової адміністрації від 10.05.2023 №181-р «Про визначення земельних ділянок, засмічених вибуховими предметами, які сформовані Головним управлінням Держегеокадастру у Миколаївській області, серед яких зазначена і земельна ділянка кадастровий номер :09:000:0021 /а.с.35-36/.

ФОП ОСОБА_2 складено список орендодавців по ФОП станом на 01.01.2023, серед зазначеного списку під номером 21- ОСОБА_1 та земельна ділянка :09:000:0021 /а.с.38-39/.

У формі заяви на знешкодження вибухонебезпечних предметів зазначено і спірну земельну ділянку /а.с.40-42/.

08 травня 2024 року між з ФОП ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Українські сервіси розмінування» в особі т.в.о. генерального директора Бешлея Володимира Васильовича укладено договір про надання послуг, за яким сторони договору домовились, що виконавець зобов`язується надати послуги з нетехнічного обстеження території на наявність вибухонебезпечних предметів. В додатку 1 зазначена земельна ділянка кадастровий номер :09:000:0021 /а.с.43-48/.

22 січня 2025 року складено акт приймання-передачі наданих послуг за договором про надання послуг №2024-03-Р від 03 жовтня 2024 року, відповідно до якого здійснені послуги з розмінування земельних ділянок, у тому числі і земельної ділянки з кадастровим номером :09:000:0021 /а.с.52-53/.

15 червня 2023 року ФОП ОСОБА_2 звернувся до в.о. начальника ГУ ДПС у Миколаївській області з заявою про неможливість подання податкової звітності. В заяві останній зазначає, що починаючи з 24 лютого 2025 року в результаті бойових дій в регіоні, а в подальшому окупації, відсутністю електроенергії, замінованістю земель ФОП ОСОБА_2 діяльність не проводилась /а.с.87/.

15 червня 2023 року ФОП ОСОБА_2 (вхід. №24-01-20/23) звертався до начальника військової адміністрації з заявою про надання довідки про землі, які знаходяться в оренді та на даний час заміновані та не підлягають використанню /а.с.88/.

Начальником міської військової адміністрації на заяву від 15.06.2023 щодо надання довідки про землі, які орендує ФОП ОСОБА_2 та які на даний час заміновані та не підлягають використанню надано відповідь від 14.07.2023 про те, що для проведення перевірки інформації стосовно даних земель заявнику необхідно надати до Снігурівської міської ради перелік земельних ділянок (із зазначенням кадастрових номерів та площ), які на даний час не використовуються через замінування чи засмічення вибухонебезпечними предметами /а.с.37/.

Розпорядженням про визначення земельних ділянок, засмічених вибухонебезпечними предметами Миколаївської обласної адміністрації №181-р від 10 травня 2023 року та відповідним додатком визначено перелік земельних ділянок на території Баштанського та Миколаївського районів Миколаївської області, що засмічені вибухонебезпечними предметами з відповідними координатами, серед цього переліку Баштанський район, Снігурівська міська територіальна громада, м.Снігурівка (загальна площа небезпечної території 514 га)(розділ 1) /а.с.104-106/.

Розпорядженням Миколаївської обласної адміністрації №53-р від 16 лютого 2024 року внесені зміни до наказу №181-р /а.с.106 -110/.

З листа Миколаївської обласної військової адміністрації №1075-02-07-24 від 29 серпня 2025 року вбачається, стосовно ділянки з ідентифікаційним номером в системі ІМSМA HAUA48UDS58 вказаної у Сертифікаті про передання відповідності щодо очищеної/розмінованої території №170 від 31.12.2024, земельна ділянка входить до розділу І Переліків земельних ділянок на території Баштанського та Миколаївського районів Миколаївської області, що засмічені вибухонебезпечними предметами, які є додатками до розпоряджень начальника Миколаївської обласної військової адміністрації від 10.05.2023 №181-р «Про визначення земельних ділянок, засмічених вибухонебезпечними предметами» та від 16.02.2024 №53-р «Про внесення змін до розпорядження начальника обласної військової адміністрації від 10 травня 2023 року №181-р «Про визначення земельних ділянок, засмічених вибухонебезпечними предметами. З моменту видачі Центром протимінної діяльності Сертифікату про передавання відповідальності щодо очищеної/ розмінованої території №170 від 31.12.2024 зазначена територія має статус очищена (розмінована) /а.с.144/.

Мотиви, з яких виходить суд і застосовані норми права

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частин першої та другої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Статтею 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, іншими нормативно - правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про оренду землі» у редакції, чинній на момент укладання договорів, істотними умовами договору оренди землі: є об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Згідно з положеннями статей 21, 22 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Орендна плата справляється у грошовій формі. За згодою сторін розрахунки щодо орендної плати за землю можуть здійснюватися у натуральній формі. Розрахунок у натуральній формі має відповідати грошовому еквіваленту вартості товарів за ринковими цінами на дату внесення орендної плати.

Відповідно до частини першої статті 32 Закону України «Про оренду землі», на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Пункт «д» частини першої статті 141 ЗК України передбачає, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Тлумачення наведених норм права дає підстави для висновку, що підставою для розірвання договору оренди землі є саме систематична несплата орендної плати. Зазначені положення закону вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди.

До аналогічних висновків дійшов Верховний Суду у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 (провадження № 61-41932сво18), Верховний Суд у постанові від 20 листопада 2023 року у справі № 499/793/21 (провадження № 61-8740 св 23).

Частиною 2 статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» визначено, що форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору, зокрема, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, тощо.

В зв`язку із запровадження на території України Указом Президента України № 64 від 24 лютого 2022 року воєнного стану, Торгово-промисловою палатою України (далі - ТПП) було оприлюднено лист № 2024/02.0-7.1 від 28 лютого 2022 року, яким повідомлено, що військова агресія Російської Федерації проти України є форс-мажорною обставиною (обставиною непереборної сили). Це означає, що введення воєнного стану на території України є форс-мажором та є підставою для звільнення від відповідальності за порушення договору, але тільки в тому випадку, якщо саме ця обставина стала підставою для невиконання договірних зобов`язань.

Отже, орендар повинен довести факт, що він опинився в ситуації неможливості виконання договірних зобов`язань, або ж виконання договірних зобов`язань внаслідок військової агресії було практично неможливим (через активні воєнні дії, тимчасову окупацію засміченням вибухонебезпечними предметами земельної ділянки, що є предметом договору).

Відповідно до частини 1 статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Відповідно до системного аналізу глави 58 ЦК України оренда земельної ділянки є різновидом найму майна, а тому загальні положення про найм (оренду) застосовуються до регулювання відносин з найму (оренди) земельної ділянки, якщо інші правила не передбачено спеціальним Законом. Положення Закону України «Про оренду землі» не забороняють застосування до відносин з оренди землі наведених загальних положень, викладених в статті 762 ЦК України (постанова Верховного Суду від 23 грудня 2019 року у справі № 399/935/16-ц (провадження № 61-304св17)).

Згідно статті 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає (частина шоста статті 762 ЦК України).

Звернувшись до суду з позовом, ОСОБА_1 стверджував, що протягом 2022 2024 років відповідач не сплатив на користь орендодавця орендну плату.

В ході розгляду справи відповідач не заперечував факт несплати орендної плати за 2022-2024 роки у зв`язку з призупиненням господарської діяльності ФОП на орендованих земельних ділянках, пов`язаним з тимчасовою окупацією території м.Снігурівка Баштанського району Миколаївської області військами рф у 2022 році та неможливість користування земельними ділянками, зокрема і спірною ділянкою до грудня 2024 року, через забруднення вибухонебезпечними предметами.

Наведені обставини підтверджені заявою ФОП ОСОБА_2 від 15 червня 2023 року про неможливість сплачувати податки, відповіддю Департаменту агропромислового розвитку Миколаївської області військової адміністрації від 25.06.2023, договором про надання послуг по розмінуванню, актом приймання-передачі наданих послуг за договором про надання послуг №2024-03-Р від 03 жовтня 2024 року, розпорядженням про визначення земельних ділянок, засмічених вибухонебезпечними предметами Миколаївської обласної адміністрації №181-р від 10 травня 2023 року та відповідним додатком, розпорядженням Миколаївської обласної адміністрації №53-р від 16 лютого 2024 року, листом Миколаївської обласної військової адміністрації №1075-02-07-24 від 29 серпня 2025 року.

Аналізуючи викладене, суд зазначає, що виплата орендної плати напряму залежить від можливості здійснення орендарем господарської діяльності на орендованій ділянці. Наявність підтверджених обставин непереборної сили, які унеможливили для відповідача проведення сільськогосподарської діяльності, з урахуванням принципу справедливості цивільного судочинства, закріпленого в статті 2 ЦПК України, дають підстави вважати, що невиплата ФОП ОСОБА_2 орендної плати на користь позивача протягом 2022-2024 років обумовлена настанням обставин непереборної сили, які за приписами статті 617 ЦК України не лише звільняють відповідача від відповідальності за порушення зобов`язань, а і в порядку частини шостої статті 762 ЦК України звільняють від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане орендарем через обставини, за які він не відповідає.

Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для розірвання договору оренди землі від 27 серпня 2012 року та покладення на ФОП ОСОБА_2 зобов`язання з виплати на користь позивача орендної плати за 2022, 2023 та 2024 роки.

Водночас, щодо доводів позивача про не попередження про виникнення непереборної сили (форс мажорних обставин) суд зазначає таке.

Повідомлення про форс-мажор має бути направлено іншій стороні якнайшвидше. Хоча й форс-мажорні обставини впливають, як правило, на одну сторону договору (виконавця), але вони мають негативні наслідки насамперед для іншої сторони договору, яка не отримує його належне виконання. Отже, своєчасне повідомлення іншої сторони про настання форс-мажорних обставин спрямоване на захист прав та інтересів іншої сторони договору, яка буде розуміти, що не отримає вчасно товар (роботи, послуги) та, можливо, зможе зменшити негативні наслідки форс-мажору. Водночас неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про форс-мажорні обставини позбавляє сторону, яка порушила цей обов`язок, права посилатися на ці обставини як на підставу звільнення від відповідальності, якщо це передбачено договором (втрата стороною права посилання на форс-мажор). Про те, що сторона позбавляється права посилатися на форс-мажорні обставини через несвоєчасне повідомлення має бути прямо зазначено в договорі (постанова Верховного Суду від 23 серпня 2023 року в справі № 910/6234/22).

Ураховуючи, що між сторонами такої погодженої письмової умови не існує, доводи позивача про неповідомлення про форс-мажорні обставини, суд вважає необґрунтованими.

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для розірвання договору оренди землі від 27 серпня 2012 року та покладення на ФОП ОСОБА_2 зобов`язання з виплати на користь позивача орендної плати за 2022, 2023 та 2024 роки, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги не підлягають задоволенню, сплачена позивачем сума судового збору покладається на нього.

На підставі викладеного, ст.651 ЦК України, керуючись ст.10,12,13,81,141,263- 265,268 ЦПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості за договором оренди землі відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 25 вересня 2025 року.

Суддя О.П. Бодрова