УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2025 року Солом`янський районний суд м. Києві в складі:

головуючого-судді - Усатової І.А.,

за участю секретаря - Омельяненко С.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії начальника Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), стягувач: ОСОБА_2 , суд,-

В С Т А Н О В И В:

Скаржник звернувся до суду у вересні 2024 року зі скаргою та зазначає, що на виконанні у Богунському відділі державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) перебуває виконавче провадження, внесене до автоматизованої системи виконавчих проваджень за НОМЕР_1, яке відкрито на підставі виконавчого листа №760/14825/20, виданого 26.04.2023 Київським апеляційним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі в розмірі 6000 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду, тобто з 08.07.2020 року і до досягнення старшою дитиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повноліття, а після того - за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Зазначає, що 12 вересня 2024 року він звернувся до державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі із відповідним клопотанням про зарахування добровільно сплачених ним коштів в якості аліментів, проте згідно відповіді за №145193 від 19.09.2024 начальника Богунського відділу Державної виконавчої служби у місті Житомирі йому було відмовлено.

Скаржник вважає зазначене рішення державного виконавця незаконним та таким, що підлягає скасуванню, виходячи з наступного.

15.05.2023 державним виконавцем Богунського відділу ДВС було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП НОМЕР_1).

Вказує, що ним у період з 15.07.2020 по 15.10.2020 у добровільному порядку сплачувались аліменти на утримання спільних дітей шляхом перерахування коштів на картковий рахунок стягувача ОСОБА_2 .

Також вказує, що 15.07.2020 ним було перераховано 4020,10 грн.;

- 07.08.2020 ним було перераховано 5025,13 грн.;

- 19.08.2020 ним було перераховано 4000 грн.;

- 08.09.2020 ним було перераховано 5025,13 грн.;

- 30.09.2020 р. мною було перераховано 5025,13 грн.;

- 09.10.2020 ним було перераховано 5025,13 грн.;

- 15.10.2020 ним було перераховано 5025,13 грн.

Загалом за вказаний період скаржником було перераховано 33 145,75 грн.

Посилається на те, що дана обставина підтверджується випискою по окремим витратам за №F76UVPNGU4TIQCT3 від 30.05.2023 АТ КБ «Приватбанк».

Зазначив, що відмовляючи у задоволенні його клопотання про зарахування вказаних сум до добровільно сплачених ним аліментів, державна виконавча служба зазначає, що «оскільки у наданих вами квитанціях про перерахування коштів на карткових рахунок стягувача не зазначено у графі призначення платежу - сплата аліментів, такі квитанції не можуть свідчити про виконання рішення суду про стягнення аліментів, тому у державного виконавця відсутні підстави для врахування даних коштів при складені розрахунку зі сплати аліментів.»

Скаржник вважає, що такий висновок державного виконавця є невірним, оскільки між ним та стягувачем ОСОБА_2 станом на 2020 рік не було жодних інших грошових зобов?язань, окрім аліментних. Добровільні платежі він здійснював щомісячно, як і повинні стягуватись аліменти. ОСОБА_2 не заперечувала проти отримання зазначених коштів та не відмовлялась від них, не повертала їх йому назад. Наведене свідчить про те, що такі, добровільно перераховані щомісячні платежі, сприймались стягувачем ОСОБА_2 саме як аліменти на утримання спільних дітей, а тому вони повинні бути враховані державною виконавчою службою при складені розрахунку зі сплати аліментів.

Таким чином, виходячи із вищезазначеного, скаржник вважає дії державної виконавчої служби щодо неврахування добровільно сплачених ним коштів на загальну суму 33 145,75 грн., при складенні розрахунку зі сплати аліментів, незаконними.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.10.2024 справу передано в провадження судді Усатовій І.А.

Ухвалою суду від 07.10.2024 у справі відкрито провадження, призначено справу до судового розгляду та витребувано від державного виконавця належним чином завірену копію матеріалів виконавчого провадження № НОМЕР_2.

13 січня 2025 року на адресу суду від Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) надійшли матеріали виконавчого провадження № НОМЕР_2.

13 січня 2025 року на адресу суду від Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) надійшов відзив на скаргу, де зазначено, що відповідно до Інструкції з організації примусового виконання рішень розрахунок заборгованості обчислюється на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником, заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів. Верховний Суд неодноразово у своїх постановах вказував, що коли із наданих суду копій платіжних доручень можливо встановити тільки суму грошових переказів, валюту, дату здійснення цих фінансових операцій, одержувача та платника за кожним переказом, та судом не встановлено, що перераховані кошти є аліментами із зазначенням будь-яких слів, словосполучення які б свідчили про це, а не є добровільною участю батька у витратах на дитину чи участі в інших витратах то відсутні підстави для зарахування вказаних коштів як сплату аліментів, стягнутих рішенням суду. Реквізит "Призначення платежу" платіжного доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. У наданих боржником квитанціях та виписці з АТ КБ «Приватбанк» зазначено відомості про перерахування коштів, суму та отримувача, але у них відсутня інформація щодо перерахування вказаних коштів на виконання рішення суду, а саме про сплату аліментів.

Враховуючи наведене, оскільки у наданих боржником квитанціях про перерахування коштів на картковий рахунок стягувача не зазначено у графі призначення платежу - сплата аліментів, такі квитанції не можуть свідчити про виконання рішення суду про стягнення аліментів, тому у державного виконавця відсутні підстави для врахування даних коштів при складенні розрахунку зі сплати аліментів. Платежі, де у призначенні платежу зазначено «аліменти», враховані при складенні розрахунку зі сплати аліментів. Під час виконання даного виконавчого провадження державним виконавцем з метою виконання рішення вживаються всі заходи примусового впливу на боржника, що передбачено законодавством, яке регулює процес примусового виконання рішень суду та рішень інших органів (посадових осіб).

Враховуючи вищевказане, просять відмовити у задоволенні скарги та провести розгляд справи без їх представника.

27 січня 2025 року на адресу суду від ОСОБА_2 надійшли пояснення, де зазначено, що ніяких домовленостей та нотаріально засвідчених угод між нею та ОСОБА_1 щодо сплати аліментів на утримання спільних дітей не було. Зазначає, що ці «добровільні» внески мали маніпулятивний характер щодо неї та спільних дітей, оскільки у цей період вона закінчувала навчання в аспірантурі та отримувала мінімальну заробітну плату у розмірі 5,000 грн, при цьому діти (станом на 2020 рік, 7 років та 4 роки) проживали з нею та всі витрати щодо їх забезпечення були на неї. Доказом недобросовісності та небажання виконувати батьківські обов?язки щодо неповнолітніх дітей є подана ОСОБА_1 апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції і вимога зменшити суму аліментів до 5,000 грн щомісяця. Також, доказом того, що ці виплати не були «добровільно сплачені кошти в якості аліментів» та домовленостей щодо таких виплат не було між нею та ОСОБА_1 , є виписка з банківського рахунку, яка була надана ОСОБА_1 в якості доказів по даній справі. Просить звернути увагу суду на відсутність будь-яких виплат у період між 29.03.2021 та 19.03.2023, аліменти на утримання неповнолітніх дітей мають мати систематичний характер, тобто сплачуватися щомісяця. Встановлені судом аліменти було сплачено через два місяці після постанови Київського апеляційного суду, 19.03.2023. На той момент нею була подана заява до Богунського відділу державної виконавчої служби у м. Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), оскільки вона не знала намірів ОСОБА_1 щодо сплати аліментів та мати можливість розраховувати на відповідну суму у процесі забезпечення дітей.

Враховуючи вищевикладене, просить відмовити у задоволенні скарги.

У судове засідання скаржник та інші особи, які беруть участь у справі не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до ч.2 ст.450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, викладеною в постанові від 5 вересня 2022 року № 1519/2-5034/11 (№ 61-175сво21) порядок ухвалення судового рішення та його проголошення залежить від того чи судове засідання, яким завершений розгляд справи, відбулось у присутності учасників справи, чи за їхньої відсутності; повне судове рішення було складено чи складання повного судового рішення було відкладено.

У разі розгляду судом справи без виклику учасників справи або учасники справи в судове засідання не з`явились, ухвалення рішення відбувається у такому самому порядку, проте з урахуванням певних винятків: а) рішення не проголошується; б) датою ухвалення рішення є дата складання повного судового рішення. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання таке судове засідання не проводиться. У цьому випадку судове рішення не проголошується (частина четверта статті 268 ЦПК України) і датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення (друге речення частини п`ятої статті 268 ЦПК України).

З урахуванням розумності положення частини п`ятої статті 268 ЦПК України слід розуміти таким чином: у разі ухвалення судового рішення за відсутності учасників справи, суд повинен зазначати датою ухвалення ту дату, на яку було призначено розгляд справи, та вказувати у резолютивній частині дату складення повного судового рішення. Проте у разі зазначення судом датою ухвалення судового рішення дати складення повного судового рішення, внаслідок чого дата судового засідання та дата ухвалення судового рішення не співпадатимуть, це не є порушенням прав сторін.

Відтак, суд зазначає датою ухвалення рішення дату складання повного його тексту, не зважаючи на те, що вона відмінна від дати судового засідання, на яку було призначено розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні у Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) перебуває виконавче провадження внесене до АСВП за НОМЕР_1, яке відкрито на підставі виконавчого листа №760/14825/20 виданого 26.04.2023 Київським апеляційним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі у розмірі 6000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду, тобто з 08.07.2020 і до досягнення старшою дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повноліття, а після того - за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

15 травня 2023 року державним виконавцем Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчого листа №760/14825/20 від 26.04.2023.

У ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 71 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що порядок стягнення аліментів визначається законом. Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому СК України. Спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Пунктом 4 розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, визначено, що виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця (додаток 15) та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника.

Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів.

Сума заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому статтею 195 СК України.

Матеріали справи свідчать, що в період з 15.07.2020 по 15.10.2020 скаржник ОСОБА_1 здійснював грошові перекази на ім`я ОСОБА_2 , що підтверджується випискою з АТ Комерційного банку «Приватбанк».

Вказані платежі не були враховані державним виконавцем, оскільки в платіжних документах не було вказано призначення платежу - "аліменти".

Разом з тим, відсутність в платіжних документах в призначенні платежу слова "аліменти" не може бути беззаперечною підставою для не врахування таких платежів, як сплата аліментів.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26.05.2021 у справі № 569/11466/20, від 18.11.2020 у справі № 648/1102/19, постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 01.08.2019 у справі № 642/6906/16-ц, що підлягають врахуванню судом відповідно до ст. 263 ЦПК України.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Так, матеріали справи не містять доказів про наявність у період 15.07.2020 по 15.10.2020 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 жодних цивільно-правових зобов`язань, які б пояснювали природу здійснення ОСОБА_1 зазначених платежів на рахунок ОСОБА_2 .

Таким чином, з огляду на викладене, враховуючи, що боржником були надана виписка з банку про здійснення платежів у період з 15.07.2020 по 15.10.2020 у державного виконавця не було підстав їх не враховувати.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про зобов`язання державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні НОМЕР_1 здійснити перерахунок по заборгованості ОСОБА_1 зі сплати аліментів за період з 15.07.2020 по 15.10.2020.

Керуючись ст. ст. 447-451 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Скаргу задовольнити.

Визнати дії державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні НОМЕР_1 щодо проведення розрахунку заборгованості ОСОБА_1 зі сплати аліментів за період з 15.07.2020 по 15.10.2020- неправомірними.

Зобов`язати державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні НОМЕР_1 здійснити перерахунок по заборгованості ОСОБА_1 зі сплати аліментів за період з 15.07.2020 по 15.10.2020.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І.А. Усатова