ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2025 року

м. Черкаси

Справа № 694/211/25
Провадження № 22-ц/821/1167/25
категорія: 304090000

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Василенко Л. І.,

суддів: Гончар Н. І., Фетісова Т. Л.,

учасники справи:

позивач Акціонерне товариство «Універсал Банк»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Черкаси апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал Банк» на заочне рішення Калинопільського (Катеринопільського) районного суду Черкаської області від 15 квітня 2025 року у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

21 січня 2025 року Акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі - Банк) звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у жовтні 2017 року АТ «Універсал банк» запустив новий проект monobank, у рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні карти monobank.

Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт.

Особливістю проекту monobank є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно, без відділень.

Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом.

Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга - переведення витрати у розстрочку, за рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт.

Зазначає, що Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» опубліковані на офіційному сайті Банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www/monobank.ua/terms.

19 травня 2023 року ОСОБА_1 звернулась до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву до договору про надання банківських послуг про відкриття поточного рахунку № НОМЕР_1 та встановлення кредитного ліміту на суму, вказану у мобільному додатку. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана Анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

Банк свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі, зарезервувавши та відкривши поточних рахунок № НОМЕР_1 , що зазначено у розділі І Умов і правил та встановивши ліміт використання кредиту у розмірі 30 000 грн, що зазначено у довідці про розмір встановленого кредитного ліміту.

Після підписання заяви ОСОБА_1 взяла на себе зобов`язання оплачувати послуги Банку, що виникають в результаті використання платіжних карток, згідно Тарифів, однак, не дивлячись на взяті на себе зобов`язання, відповідач не дотримується даних умов, а саме не здійснює повернення кредиту у терміни та на умовах, визначених Умовами та правилами, а також Тарифами.

У зв`язку з порушенням умов договору про надання банківських послуг від 19 травня 2023 року зі сторони ОСОБА_1 перед АТ «Універсал Банк» виникла заборгованість у розмірі 57 860,67 грн.

Посилаючись на вказані обставини, АТ «Універсал Банк» просив стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за договором про надання банківських послуг у розмірі 57 860,67 грн, що складається з загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), а також просив стягнути витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 028,00 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Катеринопільського районного суду Черкаської області від 15 квітня 2025 року в задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їх недоведеності, прийшовши до висновку, що позивачем не надано доказів на підтвердження видачі ОСОБА_1 кредитної картки, оскільки Анкета-заява не містить тих істотних умов кредитного договору, з яких було б можливо встановити умови, на яких він укладався, зокрема, позивачем не надано доказів оформлення та укладання між сторонами та відповідно отримання позичальником Умов та правил надання банківських послуг, та які б підтверджували, що саме ці умови розумів позичальник, підписуючи Анкету-заяву, тарифів і пам`ятки клієнта, щоб в сукупності з Анкетою-заявою свідчило б про укладений у належній формі договір між сторонами про надання банківських послуг.

Також вказав, що розрахунок заборгованості за договором № б/н від 19.05.2023, складений позивачем, не є належним та допустимим доказом на підтвердження наявності загального залишку заборгованості у відповідача за наданим кредитом (тілом кредиту), оскільки з матеріалів справи вбачається встановлення кредитного ліміту 30 000,00 грн, в той час, як згідно розрахунку станом на 04.11.2024 залишок простроченої заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту) становить 57 860,67 грн, що між собою не узгоджується. Вимоги про стягнення процентів або інших платежів (окрім тіла кредиту) перед судом позивачем не заявлялись.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, АТ «Універсал Банк» подало апеляційну скаргу, в якій просить заочне рішення Калинопільського (Катеринопільського) районного суду Черкаської області від 15 квітня 2025 року скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення суду першої інстанції ухвалене в результаті неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи з порушенням норм матеріального і процесуального права, висновки суду першої інстанції, викладені в рішенні, не відповідають фактичним обставинам справи, відтак судове рішення не може вважатися законним і обґрунтованим, не може залишитись в силі та підлягає скасуванню.

Скаржник стверджує, що судом першої інстанції не було досліджено механізму отримання банківських послуг проекту monobank, а також процедуру ознайомлення споживача з Умовами, правилами обслуговування, Тарифами, Таблицею розрахунку вартості кредиту, Паспортом споживчого кредиту. Тим самим, суд дійшов передчасних висновків відносно того, що клієнт не був ознайомлений з умовами надання кредиту.

Скаржник звертає увагу на те, що Умови і правила обслуговування, опубліковані на офіційному сайті Банку та публічно доступні в режимі реального часу для ознайомлення.

Крім того, відповідачем не подано до суду доказів, які б спростували правильність наданого Банком розрахунку заборгованості за кредитним договором, а відтак, відсутні законні підстави для того, що піддати сумніву нараховану позивачем суму боргу, враховуючи, що вона підтверджена наданими позивачем у сукупності доказами.

Таким чином, вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог позивача.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої та апеляційної інстанцій

З матеріалів справи вбачається, що 19.05.2023 відповідач звернулась до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписала Анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 19.05.2023.

Підписавши Анкету-заяву, відповідач погодилась з тим, що ця заява-анкета разом з Умовами і правилами обслуговування, Таблицею обчислення вартості кредиту і Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг.

Крім того, відповідач ОСОБА_1 в Анкеті-заяві зазначила, що підписуючи цю Анкету-заяву власноручним підписом або цифровим підписом на екрані власного смартфону у мобільному додатку Monobank: «Просила відкрити поточний рахунок в АТ Універсал Банк у гривні на її ім`я та встановити кредитний ліміт на суму, зазначену у мобільному застосунку».

Також у Анкеті-заяві ОСОБА_1 засвідчила генерацію ключової пари удосконаленого електронного підпису з особистим ключем і відповідним йому відкритим ключем 030d5f9272a786523427f3622ac2437504ff285c41ddebaf8bf07bd7, що буде використовуватися для вчинення правочинів та платіжних операцій. Визнала, що УЕП є аналогом власноручного підпису. Ризики з відшкодування збитків, що можуть бути заподіяні Банку та/або клієнту, а також третім особам у разі використання УЕП покладаються на клієнта. Погодилась з тим, що невід`ємною частиною Анкети-заяви є запевнення клієнта до договору про надання банківських послуг Monobank з підписанням якого в мобільному додатку договір набуває чинність ( а.с.15).

До позовної заяви позивач додав витяг з Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо monobank в редакції, затвердженій Протоколом правління від 26.04.2023 № 17 (набуває чинності з 28.04.2023), витяг з Тарифів Чорної картки monobank (а.с. 17-40, 45-46).

Також позивач додав до позовної заяви паспорт споживчого кредиту Чорної картки monobank, у якому зазначено, що споживач отримує паспорт споживчого кредиту в Мобільному додатку та підписує його у електронному вигляді до підписання Договору (а.с. 41-43) та Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача ( а.с. 44).

Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості за договором № б/н від 19.05.2023, станом на 04.11.2024 сума боргу ОСОБА_1 перед Банком становить 57 860,67 грн (тіло кредиту) (а.с. 12 13).

З довідки про розмір встановленого кредитного ліміту від 16.12.24 вбачається, що 19.05.2023 ОСОБА_1 в АТ «Універсал Банк» відкрито поточний рахунок № НОМЕР_1 у гривні шляхом підписання Анкети-заяви до Договору, розмір встановленого кредитного ліміту по поточному рахунку № НОМЕР_1 становить 30 000 грн (а.с. 14).

Мотивувальна частина

Позиція Черкаського апеляційного суду

Відповідно до ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Згідно ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищезазначене, розгляд даної справи з ознаками малозначності згідно із ч. ч. 4, 6 ст. 19, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав сторонам строк для подачі відзиву.

Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, зважаючи на те, що сторони належним чином повідомлені про дату і час перегляду справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Мотиви, з яких виходить Черкаський апеляційний суд, та застосовані норми права

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч.1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).

Згідно з ч. ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції відповідає.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

Статті 6 та 627 ЦК України визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

В силу ч. 1 ст. 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилами ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Як вбачається із матеріалів справи, 19.05.2023 ОСОБА_1 звернулась до АТ «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву до договору про надання банківських послуг «Мonobank».

Анкета-заява містить особисту інформацію щодо особи ОСОБА_1 , зокрема дату народження, індивідуальний податковий номер, номер паспорта і дату його видачі, адресу проживання, номер мобільного телефону, а також соціальний статус, джерело та розмір доходу.

В Анкеті-заяві містяться відповідні сторінки паспорта ОСОБА_1 , які скопійовані нею та надані до анкети в електронному вигляді.

У Анкеті-заяві міститься прохання відповідача відкрити поточний рахунок у гривні на її ім`я та встановити кредитний ліміт на суму, вказану в додатку, відповідно до умов договору та наведених нижче умов. Також відповідач вказала, що ця Анкета-заява разом з Умовами і правилами обслуговування в АТ Універсал Банк при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank, Таблицею обчислення вартості кредиту і Паспортом споживчого кредиту, що розміщені за посиланням на сайт, тарифами, що розміщені за посиланням на сайт складають договір про надання банківських послуг.

У п. п. 1-2 Анкети-заяви відповідач вказала, що підписуючи цю Анкету-заяву власноручним підписом або цифровим власноручним підписом на екрані власного смартфону у Мобільному застосунку monobank, просить відкрити поточний рахунок в АТ «Універсал Банк» у гривні на її ім`я та встановити кредитний ліміт на суму, зазначену у мобільному застосунку. У разі виходу з пільгового періоду, що складає до 62 календарних днів, на кредит буде нараховуватися процентна ставка 3,1 % на місяць з першого дня користування кредитом.

Пунктом 3 Анкети-заяви відповідач підтвердила, що надані нею документи є чинними (дійсними) та наведені вище їх копії відповідають оригіналу та надана нею інформація є правдивою.

У п. п. 4-5 Анкети-заяви ОСОБА_1 засвідчила генерацію ключової пари з удосконаленого електронного підпису ( далі УЕП) з особистим ключем і відповідним йому відкритим ключем 030d5f9272a786523427f3622ac2437504ff285c41ddebaf8bf07bd7, що буде використовуватися для вчинення правочинів та платіжних операцій. Визнає, що УЕП є аналогом власноручного підпису. Ризики з відшкодування збитків, що можуть бути заподіяні банку та/або клієнту, а також третім особам у разі використання УЕП покладаються на клієнта. Погодилась з тим, що невід`ємною частиною Анкети-заяви є запевнення клієнта до договору про надання банківських послуг Monobank, з підписанням якого в мобільному додатку договір набуває чинність.

На підтвердження позовних вимог АТ «Універсал Банк» надав суду також Умови і правила обслуговування фізичних в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів Monobank та паспорт споживчого кредиту Чорної картки Monobank.

Згідно з п. 2.1. підрозділу 2 розділу І Умов Банк відкриває клієнту поточний рахунок, операції за яким здійснюються з використанням Платіжної картки та/або мобільного додатка, випускає та надає клієнту у користування Платіжну картку, а також забезпечує здійснення розрахунків за операціями, здійсненими з використанням Платіжної картки та/або мобільного додатка, згідно з умовами договору та відповідно до вимог чинного законодавства України, в тому числі нормативно-правових актів Національного Банку України (а.с. 19 зворотній бік).

Відповідно до п. п. 2.1.- 2.3. підрозділу 2 розділу ІІ Умов для надання послуг Банк видає клієнту Картку. Підписанням Анкети-заяви клієнт і Банк укладають договір про надання банківських послуг Monobank. Датою укладення договору є дата підписання клієнтом Анкети-заяви та отримання Картки. Картка передається клієнту особисто уповноваженим співробітником або доставляється рекомендованою поштою, кур`єрською службою за адресою, вказаною Клієнтом в Анкеті-заяві, або іншим способом, що дозволяє однозначно встановити, що Платіжна Картка була отримана Клієнтом (а.с. 33).

Відповідно до підрозділу 5 розділу ІІ Умов (Надання та обслуговування ліміту) ліміт кредитування та строк його дії встановлюється згідно умов, зазначених в цьому договорі (п. 5.1) Ліміт до використання розраховується та встановлюється Банком, виходячи з внутрішніх процедур Банку та зазначається Клієнту в електронному вигляді через мобільний додаток або іншим способом з використанням каналів дистанційного обслуговування (п. 5.2). Сторони домовились, що Банк має право, на власний розсуд переглядати ліміт до використання в межах суми Ліміту кредитування, що зазначений в Договорі. Інформація щодо зміни ліміту до використання (новий розмір ліміту та строки уведення в дію) зазначаються клієнту текстовим повідомленням в електронному вигляді на номер мобільного телефону клієнта та/або у мобільному додатку (п. 5.3) Клієнт шляхом розрахунку за товари та послуги та/або отримання готівкових коштів з використанням Платіжної картки після встановлення або зміни ліміту до використання, підтверджує факт згоди з встановленням ліміту до використання (п. 5.4).

Пунктом 5.25 підрозділу 5 розділу ІІ Умов визначено, що сторони погодили, що зобов`язання Банку за цим Договором та Додатками до нього за невикористаною Клієнтом сумою кредиту/ліміту кредитування є відкличними і безризиковими (Банк має право відмовитись від надання кредиту/встановлення ліміту кредитування без будь-якого обґрунтування своєї відмови) (а.с. 36 -37).

З аналізу зазначених вище положень вбачається, що підписання Анкети-заяви не є обов`язковою умовою видачі картки, і Банк має право відмовитись від надання кредиту/встановлення ліміту кредитування без будь-якого обґрунтування своєї відмови, Банк повинен довести, що ним було прийнято рішення про видачу картки зі встановленням ліміту, така картка видавалася відповідачу і ним була отримана.

Отже, наведене свідчить лише про належне укладення договору про надання банківських послуг між сторонами.

На обґрунтування фактичної суми заборгованості, позивачем у даній справі надано розрахунок заборгованості за договором № б/н від 19.05.2023, укладеним між Банком та ОСОБА_1 , а також копію Умов та правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» про надання банківських послуг щодо продукту мonobank в редакції від 26.04.2023 № 17.

Водночас розрахунок заборгованості не є первинним документом, який підтверджує укладення договору на умовах, які вказані Банком у позовній заяві, та не може бути взятий до уваги судом, оскільки з аналізу останнього вбачається, що в ньому включенні нараховані відсотки, розмір та порядок нарахування яких не було узгоджено між сторонами.

Сам розрахунок заборгованості є внутрішнім документом Банку та не містить відомостей, що дозволили б суду перевірити, чи видавалася кредитна картка, на який строк, правильність нарахування відсотків позивачем, а також, зробити висновок, що ця заборгованість виникла саме внаслідок порушення відповідачем умов кредитного договору, та неможливо встановити, які саме умови спірного договору порушені відповідачем.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 13 травня 2020 року, справа № 219/1704/17 (провадження № 61-1211св19).

Банківська виписка має статус первинного документу, що підтверджено Переліком типових документів, затвердженим наказом Мін`юсту від 12.04.12 № 578/5 (далі - Перелік № 578/5), згідно з яким до первинних документів, які фіксують факт виконання господарських операцій та є підставою для записів у регістрах бухгалтерського обліку і податкових документах.

Колегія суддів, дослідивши наданий позивачем розрахунок заборгованості встановила, що (графа «Сума погашення за наданим кредитом») містить дані про те, що відповідачем ОСОБА_1 вносились кошти на погашення боргу і загальний розмір внесених коштів становить 28 228,92 грн та дійшов висновку, що наданий позивачем розрахунок кредитної заборгованості не є безспірним доказом існування розміру боргу, оскільки наведені у ньому розрахунки не підтверджені позивачем належними і допустимим письмовими (або електронними у письмовій формі) доказами, зокрема, випискою з рахунку відповідача, а такий процесуальний обов`язок на позивача покладено відповідно до вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України. Лише при доведеності розміру боргу, позивач вправі посилатися на процесуальний тягар відповідача спростувати презумпцію вини боржника за цю заборгованість.

Доводи апеляційної скарги про те, що доказів , які б спростували правильність наданого Банком розрахунку заборгованості за кредитним договором, боржником не надано, є необґрунтованими, оскільки розрахунок заборгованості є одностороннім арифметичним розрахунком стягуваних сум.

Із наявної в матеріалах справи довідки про розмір встановленого кредитного ліміту від 16.12.2024 вбачається, що відповідачу відкрито поточний рахунок № НОМЕР_1 та встановлено кредитний ліміт у розмірі 30 000 грн. Водночас, в даній довідці відсутня інформація про те яка саме картка видавалася ОСОБА_1 , а також номер зазначеного карткового рахунку відрізняється від номеру рахунку, зазначеного в п. 1 Анкети-заяви, що вірно встановлено судом першої інстанції.

Також, слід зазначити, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 (справа № 342/180/17), яка є релевантною стосовно порядку укладання договору кредиту було зазначено наступну правову позицію щодо належного стандарту доведення факту узгодження Умов та правил банківських послуг: «З урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, Велика Палата Верховного Суду зауважує, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору».

Разом з тим, з огляду на відсутність у матеріалах справи відповідного підтвердження із зазначенням дати та часу одержання відповідачем у електронному вигляді Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк», у суду відсутні підстави вважати, що саме з наданими позивачем в обґрунтування заявлених позовних вимог Умовами та правилами було ознайомлено відповідача.

Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.

З огляду на викладене, не заслуговують на увагу суду посилання позивача в апеляційній скарзі на те, що Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» опубліковані на офіційному сайті Банку та публічно доступні в режимі реального часу для ознайомлення.

Отже, відсутні підстави вважати, що наданий позивачем витяг з Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк», за відсутності доказів, що відповідач ознайомився з ними при підписанні Анкети-заяви, є достатнім доказом укладення договору кредиту на тих умовах, які там зазначені.

Позивач також у своїй апеляційній скарзі вказує, що у відповідача виникло істотне порушення взятого на себе зобов`язання, а саме, прострочення сплати щомісячного мінімального платежу за договором понад 90 днів, у зв`язку із чим Банк направив повідомлення «пуш» про порушення умов договору та необхідності погашення ОСОБА_1 суми заборгованості.

Дотримання такої процедури визначено п. 5.16 Умов обслуговування рахунків фізичної особи.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач не надав суду належних доказів на підтвердження того, що він направляв відповідачеві «пуш» повідомлення чи будь-які інші вимоги із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про недоведеність підстав для стягнення з відповідача загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) у визначеному АТ «Універсал Банк» розмірі, оскільки АТ «Універсал Банк» не надало належні та допустимі докази фактичного отримання відповідачем кредитних коштів, їх використання, період користування та повернення цих коштів.

Інші доводи, наведені представником АТ «Універсал Банк» - Македоном О. А. в апеляційній скарзі, суттєвими не являються, носять суб`єктивний характер і правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

У відповідності до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що постановлене у справі рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у скарзі доводами не вбачає, оскільки її доводи суттєвими не являються, носять суб`єктивний характер і правильності висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 368, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал Банк» - залишити без задоволення.

Заочне рішення Калинопільського (Катеринопільського) районного суду Черкаської області від 15 квітня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов, визначених ЦПК України.

Головуючий Л. І. Василенко

Судді: Н. І. Гончар

Т. Л. Фетісова