Справа №: 343/940/25
Провадження №: 2/343/548/25
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2025 року м.Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого судді Тураша В. А.,

секретаря Лукань О.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, суд-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 20 травня 2025 року звернулась в Долинський районний суд Івано-Франківської області із позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, в якій просить ухвалити рішення, яким:

розірвати шлюб між нею, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Долинського районного управління юстиції в Івано-Франківській області 29 серпня 2015 року;

прізвище після розірвання шлюбу їй не змінювати та залишити " ОСОБА_3 ";

неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити проживати з нею, ОСОБА_1 ;

судові витрати стягнути з відповідача.

В обгрунтування позовних вимог зазначає, що 29 серпня 2015 році між нею, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Долинського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис №194.

В шлюбі у них ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син, ОСОБА_4 .

На перших порах життя ніби проходило нормальним руслом, але з часом стосунки між ними стали різко погіршуватись. Вони почали не розуміти одне одного, у них з`явились різні погляди на життя, між ними часто виникали суперечки, скандали та сварки, що кожний раз спричиняло їй душевні страждання.

Відповідач почав вести себе агресивно, без поваги відноситись до неї, а також перестав розуміти сутності проблем, які виникають у їхній сім`ї. Він не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між ним та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, як передбачено вимогами Сімейного кодексу України.

Відповідач постійно пред`являє їй необґрунтовані претензії, ганьбить, ображає і принижує її честь і гідність, влаштовує скандали та сварки, свідками яких нерідко стає їхня дитина, а також, близькі та друзі. Така поведінка відповідача негативно впливає на її психологічний стан та психологічний стан сина.

Відповідач систематично вживає алкоголь, під впливом якого стає агресивним по відношенню до неї, застосовуючи, як фізичне, так і психологічне насилля.

Таким чином, спільне життя у них з відповідачем не склалося. У них різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Вважає, що сім`я фактично розпалась, а шлюб носить формальний характер.

Вони проживають окремо і вона не бажає підтримувати стосунки з даним чоловіком, так як проживання з відповідачем є не можливим (а.с.1-3).

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.05.2025, цивільна справа № 343/940/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу передана на розгляд судді Турашу В.А. (а.с.14).

Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 21.05.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 343/940/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Призначено підготовче судове засідання на 09 червня 2025 року (а.с.16).

Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 09.06.2025 закрито провадження у справі за позовом № 343/940/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та призначено справу до розгляду по суті на 04 серпня 2025 року (а.с.29).

Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 04.08.2025 надано сторонам строк для примирення 2(два) місяці. Розгляд справи призначено на 06.10.2025 (а.с.35).

Позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Кобилинець Т.В. ( ордер серії АТ №1100427 а.с.12) позовні вимоги в частині розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини та залишення після розірвання шлюбу прізвища позивачці " ОСОБА_3 ", підтримали з підстав викладених у позовній заяві, просили їх задоволити. Позивачка ОСОБА_1 просила не стягувати з відповідача ОСОБА_2 на її користь понесені нею судові витрати.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засідання позовні вимоги, з врахування уточнення щодо судових витрат , визнав, однак вважає, що позивачка не може після розірвання шлюбу, надалі носити прізвище " ОСОБА_3 ".

Cуд,вислухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважає, що позов, з урахуванням уточнених позовних вимог, підлягає до задоволення, виходячи з наступного:

Ч.3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути подано одним із подружжя.

У відповідності до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до положень ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 , видане 29.08.2015 (а.с.11) свідчить про те, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , 29 серпня 2015 року був укладений шлюб, зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Долинського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис №194. Прізвища після реєстрації шлюбу: чоловіка " ОСОБА_3 ", дружини " ОСОБА_3 ".

Від спільного проживання у сторін по справі ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_4 (копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 а.с.9).

Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання.

В судовому засіданні встановлено, що між сторонами по справі склалися неприязні стосунки, що привело до припинення між ними сімейних відносин, розпаду їх сім`ї.

Позивачка не бажає зберегти сім`ю, оскільки вони тривалий час не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільного побуту, проживають окремо, їх сім`я розпалася.

Відповідач в судовому засіданні не заперечив щодо розірвання шлюбу, позов визнав.

Ч. 1 ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 Сімейного Кодексу України).

Ч.ч. 3,4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Таким чином шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Незгода лише одного із подружжя продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання його права вимагати розірвання шлюбу.

Суд веснує, що термін для примирення наданий сторонам по справі, результату не приніс, сторони не примирились.

Оскільки позивачка та відповідач згідні на розірвання шлюбу, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим.

Вирішуючи вимогу позивачки про визначення місця проживання дитини після розірвання шлюбу, суд виходить з того, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того, з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу.

Лише за наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини.

Саме до такого висновку дійшов Верховний Суд у своїй постанові №200/952/18 від 15 січня 2020 року.

Матеріали справи не містять доказів про наявність такого спору між сторонами.

Відповідно до положень ч.1 ст.160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків.

Суд, враховуючи вік малолітньої дитини ОСОБА_4 , те, що дитина фактично проживає разом з мамою, позивачкою по справі ОСОБА_1 , дійшов до висновку, що після розірвання шлюбу малолітнього сина сторін по справі ОСОБА_6 слід залишити із позивачкою.

Беручи до уваги волевиявлення сторін щодо розірвання шлюбу, а також те, що внаслідок розірвання шлюбу права сторін по справі та їх дитини порушені не будуть, суд вважає за доцільне заяву про розірвання шлюбу задоволити, шлюб між сторонами розірвати, малолітню дитину залишити проживати з матір`ю.

Питання судових витрат суд вирішує за правилами ст. 141 ЦПК України.

При цьому суд враховує, що позивачка по справі ОСОБА_1 в судовому засіданні просили не стягувати з відповідача ОСОБА_2 на її користь судові витрати, що є її правом.

На підставі викладеного, ст. ст. 24,56, 104, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України, керуючись статтями 141, 206, 258, 259, 263, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задоволити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 29 серпня 2015 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Долинського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис №194- розірвати.

Малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити проживати з матір`ю - ОСОБА_1 .

Прізвище позивачки ОСОБА_1 після розірвання шлюбу не змінювати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , жителька: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , житель: АДРЕСА_2 .

Суддя Долинського районного суду В. А. Тураш