ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/2692/25 Номер провадження 22-ц/814/3436/25Головуючий у 1-й інстанції Мартишева Т. О. Доповідач ап. інст. Дорош А. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді доповідача Дорош А. І.

Суддів: Лобова О. А., Триголова В. М.

при секретарі: Коротун І. В.

розглянув у судовому засіданні в м. Полтава за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2

на ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 19 червня 2025 року, постановлену суддею Мартишевою Т. О., повний текст ухвали складений дата не вказана

у справі за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про скасування судового наказу, виданого за заявою Комунального підприємства «Кременчукводоканал» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, про видачу судового наказу про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, -

В С Т А Н О В И В:

18.06.2025 ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з заявою про скасування судового наказу, виданого за заявою КП «Кременчукводоканал» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, про видачу судового наказу про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення.

Заява мотивована тим, що 09.05.2025 Крюківським районним судом м. Кременчука було видано судовий наказ у справі про стягнення з них, з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , у солідарному порядку на користь КП «Кременчукводоканал» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області заборгованості за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення за період з 01.05.2022 по 31.03.2025 у розмірі 880,70 грн (у тому числі з плати за абонентське обслуговування у розмірі 880,68 грн), нараховані на суму заборгованості 3% річних у розмірі 06,07 грн та інфляційні втрати у розмірі 31,75 грн. Копія судового наказу Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 09.05.2025 №537/2692/25 був отриманий представником боржника ОСОБА_1 безпосередньо у Крюківському районному суді м. Кременчука Полтавської області 12.06.2025. Вважають, що вищезазначений судовий наказ є необгрунтованим та підлягає скасуванню, оскільки вони не вчиняли жодних дій, які б свідчили про прийняття (акцепт) будь-яких публічних пропозицій (оферт) КП «Кременчукводоканал» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області про укладення індивідуального договору про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, який би передбачав їх обов`язок внесення плати з абонентського обслуговування послуги з централізованого водопостачання, а також не замовляли та не отримували від КП «Кременчукводоканал» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області жодних послуг чи робіт з абонентського обслуговування послуги з централізованого водопостачання, а тому не може вважатися укладеним між ними та КП «Кременчукводоканал» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області публічний договір про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, як помилково стверджує стягувач у поданій до суду заяві про видачу судового наказу. Окрім того вказують на те, що у доданій до заяви про видачу судового наказу роздруківці заборгованості стягувач КП «Кременчукводоканал» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області фактично добровільно визнав відсутність у них будь-якої заборгованості з оплати послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення.

Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 19 червня 2025 року заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про скасування судового наказу - задоволено частково.

Судовий наказ №537/2692/25 (провадження №2-н/537/1307/2025), виданий 09 травня 2025 року Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області за заявою Комунального підприємства «Кременчукводоканал» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення - скасовано.

В іншій частині заяви відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що, встановивши що заява про скасування судового наказу відповідає вимогам ст. 170 ЦПК України, підстави для її повернення відсутні, враховуючи, що вимога заявників та висловлені у заяві доводи щодо скасування вказаного судового наказу свідчать про наявність спору щодо стягнення заборгованості, суд першої інстанції вважав за необхідне заяву задовольнити та скасувати судовий наказ, роз`яснивши стягувачу, що він в силу ч. 3 ст. 171 ЦПК України має право звернутися до суду з тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. У стягненні судових витрат боржників, понесених при подачі заяви про скасування судового наказу, слід відмовити, оскільки відшкодування суми судового збору, сплаченого у наказному провадженні, передбачено лише на користь заявника, який звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу шляхом зарахування такого до судового збору, сплаченого у разі пред`явлення ним позову до боржника. Водночас, чинним процесуальним законодавством не передбачено відшкодування боржнику судових витрат у вигляді судового збору, сплаченого за подання заяви про скасування судового наказу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції в частині стягнення судового збору - скасувати.

Апеляційна скарга мотивована тим, що за подачу заяви про скасування судового наказу заявниками був сплачений судовий збір по 151,40 грн кожним. Сплата судового збору за подачу заяви про скасування судового наказу є обов`язковим та вимушеним для заявників елементом вчинення вказаної процесуальної дії. Висновок суду першої інстанції про неможливість застосування ст. 141 ЦПК України до порядку розгляду справ в наказному провадженні та можливість застосування цієї норми лише в справах позовного провадження, є помилковим. Не вирішивши питання про розподіл судового збору при задоволенні заяви про скасування судового наказу, суд першої інстанції фактично позбавив заявників можливості стягнути з КП «Кременчукводоканал» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області судові витрати зі сплати судового збору, понесених при подачі до суду заяви про скасування судового наказу.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1. ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно встановлених судом першої інстанції обставин вбачається, що 28.04.2025 до Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області надійшла заява КП «Кременчукводоканал» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області про видачу судового наказу про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, що утворилася за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01.05.2022 по 31.03.2025, індекс інфляції, 3 % річних та судовий збір (а.с. 2-3).

09 травня 2025 року Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області було видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , у солідарному порядку на користь Комунального підприємства «Кременчукводоканал» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення за період з 01.05.2022 по 31.03.2025 у розмірі 880,70 грн (у тому числі з плати за абонентське обслуговування у розмірі 880,68 грн), нараховані на суму заборгованості 3% річних у розмірі 06,07 грн та інфляційні втрати у розмірі 31,75 грн та судовий збір по 151,40 грн з кожного (а.с. 15-16).

Боржники ОСОБА_1 , ОСОБА_2 зазначили у заяві про безпідставність вимог стягувача, наводячи посилання на обставини та докази, які на їх думку свідчать про необґрунтованість вимог стягувача (а.с. 25-26).

Відповідно до ст. 171 ЦПК України, заява про скасування судового наказу не пізніше наступного дня передається судді, визначеному у порядку, встановленомустаттею 33 цього Кодексу. Заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого частиною першоюстатті 170 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви. Суд повертає заяву про скасування судового наказу боржнику також встановивши, що заяву подано особою, яка відповідно дочастини шостоїстатті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його. У разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Зазначені у заяві про скасування судового наказу доводи можуть бути перевірені судом лише під час розгляду справи в порядку позовного провадження.

Встановивши, що заява про скасування судового наказу відповідає вимогам ст. 170 ЦПК України, підстави для її повернення відсутні, враховуючи, що вимога заявників та висловлені в заяві доводи щодо скасування вказаного судового наказу свідчать про наявність спору щодо стягнення заборгованості, вважаю за необхідне заяву задовольнити та скасувати судовий наказ, роз`яснивши стягувачу, що він в силу ч. 3 ст. 171 ЦПК України має право звернутися до суду з тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Щодо вимог в частині стягнення судового збору, суд першої інстанції дійшов до наступного висновку.

Порядок розподілу судових витрат визначений статтями 141,142 ЦПК України, які регулюють порядок розподілу судових витрат, понесених сторонами при розгляді справ у позовному провадженні.

Із зазначених норм вбачається, що судові витрати підлягають розподілу між сторонами у позовному провадженні у разі вирішення спору по суті, тобто при ухваленні судом остаточного рішення, оскільки саме тоді на суд покладається обов`язок вирішення питання щодо розподілу судових витрат з урахуванням приписів частин 3, 8 статті 141 ЦПК Українита застосування пропорційності, що передбачено вимогами частин 1 та 2 статті 141 ЦПК України.

Відповідно до розділу ІІ ЦПК України, наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Суть наказного провадження полягає у безспірності заявлених вимог та спрощеній процедурі судового провадження, спрямованої на ефективність судового розгляду.

У межах наказного провадження боржнику надано право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першоїстатті 161 цього Кодексу (за вимогами про стягнення аліментів), у відповідності достатті 170 ЦПК України.

Статтею 171 ЦПК України визначені повноваження суду за наслідками розгляду заяви про скасування судового наказу, за змістом якої у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження з додержанням загальних правил щодо пред`явлення позову.

Відповідно до ч. 2ст. 164 ЦПК України, у разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплачена за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Отже, положення ст. 164 ЦПК України не передбачають порядку розподілу судових витрат, а саме судового збору за подачу заяви про скасування судового наказу, оскільки частина 2 вказаної статті передбачає лише можливість врахування суми судового збору, сплаченої за видачу судового наказу, до суми судового збору, яка має бути сплачена стягувачем при зверненні до суду в порядку позовного провадження.

Норми ст. 171 ЦПК Українитакож не передбачають відшкодування судових витрат на користь особи, яка звернулась до суду із заявою про скасування судового наказу, в тому числі за рахунок стягувача.

Апеляційний суд у складі колегії суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні заяви про стягнення судового збору з КП «Кременчукводоканал» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , виходячи з наступного.

Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими ЦПК України, у порядку: наказного провадження, позовного провадження (загального або спрощеного), окремого провадження (частина друга статті 19 ЦПК України).

Згідно ч.3 ст. 19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Відповідно до положень статті 42 ЦПК України при розгляді вимог у наказному провадженні учасниками справи є боржник та стягувач.

Згідно ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, яке може видаватися на підставі заяви особи за результатами розгляду її вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Після видачі судом судового наказу боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення наказу та доданих до нього документів подати заяву до суду, який його видав, про скасування судового наказу (частина перша статті 170 ЦПК України)

При подачі заяви про скасування судового наказу, боржник у відповідності до пункту 1 частини п`ятої статті 170 ЦПК України зобов`язаний додати до заяви документ, що підтверджує сплату ним судового збору.

Згідно п.4-1, 42 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання до суду заяви про видачу судового наказу встановлено судовий збір у розмірі 0,1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, заяви про скасування судового наказу 0,05 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Якщо у суду відсутні підстави для повернення заяви про скасування судового наказу, суд постановляє ухвалу про скасування судового наказу, у якій може вирішити питання про поворот виконання судового наказу (частина третя статті 171 ЦПК України).

Згідно ч.2 ст. 164 ЦПК України визначено, що у разі скасування судового наказу, внесена сума судового збору стягувачу не повертається, так як при пред`явленні стягувачем позову, ця сума зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Згідно матеріалів справи вбачається, що судовим наказом №537/2692/25, виданим Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області 09.05.2025, стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у солідарному порядку на користь Комунального підприємства «Кременчукводоканал» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення за період з 01.05.2022 по 31.03.2025 у розмірі 880,70 грн (у тому числі з плати за абонентське обслуговування у розмірі 880,68 грн), нараховані на суму заборгованості 3% річних у розмірі 06,07 грн та інфляційні втрати у розмірі 31,75 грн та судовий збір по 151,40 грн з кожного (а.с. 15-16).

18.06.2025 ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області із заявою про скасування вказаного судового наказу (а.с. 25-26). До заяви додано квитанції до платіжних інструкцій №2020-16-039/С та №2020-16-040/С від 16.06.2025 про сплату судового збору у розмірі 151,40 грн (а.с. 29-30), що відповідає п. 42 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір».

За результатами перегляду справи в апеляційному порядку, колегія суддів вважає, що ухвала Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 19.06.2025 про скасування судового наказу є остаточним судовим рішенням при розгляді справи у цьому провадженні.

Згідно ч.1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, витрати зі сплати судового збору, понесені учасниками наказного провадження можуть бути розподілені за результатами розгляду відповідної заяви про видачу судового наказу чи його скасування судом із застосуванням загальних норм процесуального права, відповідно ст. 141 ЦПК України.

Зазначені норми процесуального права мають загальний характер і тому підлягають застосуванню в порядку цивільного судочинства, яке здійснюється за правилами передбаченими цим Кодексом, у порядку: наказного, позовного (загального або спрощеного), та окремого провадження (частина друга статті 19 ЦПК України), у випадку відсутності особливостей розподілу витрат, що визначаються окремо у цих провадженнях, та у разі прийняття остаточного рішення у справі.

Так, у разі задоволення заяви про видачу судового наказу, з боржника на користь стягувача підлягає стягненню судовий збір, сплачений стягувачем при подачі заяви до суду. Відповідно, у разі задоволення заяви про скасування судового наказу, з стягувача підлягає стягненню на користь боржника судовий збір, сплачений при подачі відповідної заяви до суду.

Водночас, ч. 2 ст. 164 ЦПК України передбачає особливості порядку повернення судового збору в разі скасування судового наказу стягувачу, а не порядок розподілу судових витрат зі сплати судового збору в наказному провадженні, як помилково зазначає суд першої інстанції у своїй ухвалі.

Колегія суддів також звертає увагу, що у разі не вирішення питання про розподіл судового збору при задоволенні заяви про скасування судового наказу, можливість розподілу понесених боржником судових витрат буде залежати виключно від звернення із позовом стягувача, тобто у разі не звернення із позовом стягувача, боржник буде позбавлений права на компенсацію судових витрат за подачу заяви про скасування судового наказу.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що стягнення з КП «Кременчукводоканал» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 понесених ними судових витрат у вигляді судового збору, сплаченого за подачу заяви про скасування судового наказу, що підтверджено відповідними квитанціями на суму 151,40 грн (а.с. 29-30), неправильно вирішено судом першої інстанції при постановлені ухвали, що оскаржується.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що згідно правових висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.04.2020 у справі №925/1196/18, процесуальні витрати, понесені у судовому провадженні, не є збитками, що можуть бути стягнуті шляхом подання цивільного позову; такі витрати розподіляються виключно за правилами, встановленими процесуальним законодавством (пункт 29 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2018 у справі №462/6473/16-ц за провадженням №14-400цс18, пункт 45 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.12.2019 у справі №688/2479/16-ц за провадженням № 14-447цс19, пункт 20 постанови Великої Палати Верховного Суду від 29.05.2019 у справі №489/5045/18 за провадженням №14-191 цс 19).

Згідно п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно п. 4 ч.1, ч. 2 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст. ст. 367 ч.1, 2, 368 ч. 1, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п. 4, 381 384 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 19 червня 2025 року в частині відмови у стягненні судового збору - скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення.

Стягнути з Комунального підприємства «Кременчукводоканал» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 судовий збір за подачу заяви про скасування судового наказу у розмірі 151,40 грн кожному.

В іншій частині ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення. Якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, то касаційна скарга на неї подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 29 вересня 2025 року.

СУДДІ: А. І. Дорош О. А. Лобов В. М. Триголов