Справа № 135/751/25
Провадження № 2/135/378/25
РІШЕННЯ

Іменем України

02.10.2025 Ладижинський міський суд Вінницької області

в складі: судді Корнієнка О.М.

з участю секретаря судових засідань Кузьміних О.В.

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Ладижин цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про встановлення факту постійного проживання та встановлення додаткового строку на прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_4 про встановлення факту постійного проживання та встановлення додаткового строку на прийняття спадщини.Зазначила, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є рідними сестрами. Дошлюбне прізвище ОСОБА_4 « ОСОБА_5 ». Батьками ОСОБА_4 та ОСОБА_6 є ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті ОСОБА_8 відкрилась спадщина на частину квартири АДРЕСА_1 . Заповіт після своєї смерті ОСОБА_8 не залишала та спадкова справа не заводилась. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_8 є її чоловік ОСОБА_7 та дві доньки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Інших спадкоємців першої черги за законом немає. Станом на день смерті, тобто ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 мала зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 . Разом із ОСОБА_8 станом на день смерті мали зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 чоловік - ОСОБА_7 та донька ОСОБА_4 . Також станом на день смерті ОСОБА_8 разом із нею фактично проживала за адресою АДРЕСА_2 та здійснювала догляд за нею до дня смерті інша донька ОСОБА_3 . ОСОБА_3 вважається такою, що прийняла спадщину після смерті матері, проте не може підтвердити цю обставину інакше ніж як у судовому порядку, оскільки нотаріус відмовляє їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері, так як прийняття спадщини ОСОБА_3 не підтверджено належними доказами.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_7 . Після смерті ОСОБА_7 відкрилась спадщина на частину квартири АДРЕСА_1 та частку цієї ж квартири від іншої половини, яку він успадкував після смерті своєї дружини, проте не оформив. Спадщину після смерті батька прийняла сестра позивача ОСОБА_4 , яка мала зареєстроване місце проживання разом із батьком до дня його смерті включно за адресою: АДРЕСА_2 . Заповітів після смерті батька не залишалось та спадкові справи не заводились. Таким чином, єдиним спадкоємцем майна після смерті батька є ОСОБА_4 , яка прийняла спадщину після смерті батька, проте до цього часу не оформила.

Позивач не прийняла спадщину після смерті батька так як у 2005 році виїхала до Республіки Франція та постійно там проживала, тому протягом шести місяців з дня відкриття спадщини не подала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщин. Письмову згоду на прийняття спадщин після смерті батька ОСОБА_4 своїй сестрі ОСОБА_3 не надає. В 2011 році позивач офіційно працевлаштувалась на території Франції в готельно-ресторанному бізнесі, де пропрацювала офіційно до 2016 року. 12.06.2012 року позивач захворіла на психічне захворювання, яке за міжнародним класифікатором хвороб відноситься до категорії психічних розладів F32.2. Психіатром на території Франції у ОСОБА_3 діагностовано рецидивну депресію тяжкого ступеня, що супроводжувалась значною тривожністю, психоматичними симптомами, розладами сну та похмурими нав`язливими думками, суїцидальним проявом, що підтверджується довідкою виданою лікарем психіатром ОСОБА_9 від 12.04.2025 року із перекладом з французької на українську мову. На депресію важкого ступеню позивач страждала з 12.06.2012 року по 01.04.2013 рік, що підтверджується іншою довідкою виданою лікарем психіатром на території Франції ОСОБА_10 від 12.04.2025 року. Віддалене проживання від місця відкриття спадщини та стан здоров`я перешкодили позивачу прийняти спадщину після смерті батька шляхом подачі заяви до нотаріальної контори протягом шести місяців з дня відкриття відкриття спадщини або шляхом звернення до консульської установи України на території Франції.

На адресу Другої Тростянецької державної нотаріальної контори Юзько Вітою Петрівною подано заяву про прийняття спадщини після смерті батька. Проте нотаріусом Другої Тростянецької державної нотаріальної контори відмовлено ОСОБА_3 у прийнятті заяви про прийняття спадщини після смерті батька так як нею пропущено шестимісячний строк. Тому позивач вимушена звернутись до суду з позовом про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем ОСОБА_8 та встановлення додаткового строку на прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7 .

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримав вимоги викладені в поданій до суду позовній заяві, просив їх задовольнити. Додатково пояснив, що позивач виїхала за кордон після смерті матері. Брала участь в організації поховання матері. На час смерті батька, позивач була за кордоном, тому не прийняла спадщину вчасно, крім того хворіла.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні заявив, що відповідач визнає позовні вимоги. Вказав, що між сторонами, які є сестрами, був спір, однак на даний час сторони досягли примирення та спільної згоди з питання спадкування. Представник відповідача вказав, що визнає, що позивач тривалий час хворіла, не проживала в Україні. Вказані обставини в сукупності є поважними причинами, що перешкоджали позивачу прийняти спадщину. Також зазначив, що відповідачем визнається і та обставина, що саме позивач доглядала матір перед її смертю та проживала з нею, оскільки відповідач в цей час була за кордоном.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників процесу, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Постановою Пленуму Верховного суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 року, визначено, що у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Відповідно до п.п.4,5 Перехідних положень ЦК України Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Закон України «Про свободу пересування та вiльний вибір мiсця проживания в Україні» (вiд 11.12.2003 № 1382-IУ) визначає місцем проживання - житло, розташоване на територiї адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає постiйно або тимчасово, строком понад шість місяців на рік.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України вiд 30.05.08 № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" передбачено, що якщо постійне проживания особи зі спадкодавцем на час вiдкриття спадщини не підтверджено вiдповiдними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особi в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постiйного проживания зі спадкодавцем на час вiдкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261- 1265 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

За таких обставин, суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки воно не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача). Це підтверджується встановленими в судовому засіданні обставинами, що підтверджені відповідними доказами.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 на день смерті своєї матері ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , постійно проживала разом із нею в АДРЕСА_2 .

Цей факт підтверджується сукупністю наступних доказів.

З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 26.12.2003 вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_4 в м.Ладижин Вінницької області померла ОСОБА_8 .

З витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи) №81451677 від 07.06.2025 вбачається, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 відсутня інформація в реєстрі щодо заведення спадкових справ.

З витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №81451683 від 07.06.2025 вбачається, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 відсутня інформація в реєстрі щодо складених заповітів.

З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 18.07.2012 вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_5 в м.Ладижин Вінницької області помер ОСОБА_7 .

З витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи) №81276629 від 22.05.2025 вбачається, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 відсутня інформація в реєстрі щодо заведення спадкових справ.

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №81259596 від 21.05.2025 вбачається, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 відсутня інформація в реєстрі щодо складених заповітів.

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 08.03.1973 вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_6 в с.Василівка Тульчинського району Вінницької області народилася ОСОБА_3 . Батьками записані ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 25.10.1978 вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_7 в м.Ладижин Тростянецького району Вінницької області народилася ОСОБА_11 . Батьками записані ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

З копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 від 14.05.1972 вбачається, що 14 травня 1972 року ОСОБА_7 одружився з ОСОБА_12 , після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_5 ».

З копії свідоцтва про одруження серії НОМЕР_6 від 30.07.1999 вбачається, що 30 липня 1999 року ОСОБА_13 одружився з ОСОБА_11 , після реєстрації шлюбу дружині змінено прізвище на « ОСОБА_14 ».

Згідно Витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно №24156303 від 16.10.2009 виданого КП «Тульчинське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» видно, що квартира АДРЕСА_1 , належить на праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в рівних частках.

Згідно відповіді Виконавчого комітету Ладижинської міської ради №2.1-07/1305 від 10.07.2025 видно, що на момент смерті ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_2 , залишилися зареєстровані ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , з 24.05.2002 р, та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , з 14.05.2002 р.

Також згідно даної відповіді видно, що на момент смерті ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , за адресою: АДРЕСА_2 , залишилися зареєстровані ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , з 14.05.2002 р., та ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , з 20.08.2009 р.

Згідно Акту обстеження житлового приміщення від 18.06.2025 за адресою АДРЕСА_2 , було встановлено, що у квартирі з червня місяця 2003 року та до дня смерті ОСОБА_8 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 включно проживали: ОСОБА_3 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 . Після смерті ОСОБА_8 до 2005 року в квартирі проживали: ОСОБА_3 та ОСОБА_7 . З 2005 року та до 2012 року в квартирі проживав ОСОБА_7 . Комунальні платежі за спожиті житлово-комунальні послуги по квартирі АДРЕСА_1 сплачувались з червня місяця 2003 року по 2005 рік на ім`я ОСОБА_3 .

Зі змісту Роз`яснення №275/01-16 від 22.05.2025 року вбачається, що завідувачем Другої тростянецької державної нотаріальної контори Кощеєвою Г.С. було відмовлено ОСОБА_3 у прийнятті спадщини після смерті ОСОБА_7 у зв`язку з тим, що вона вважається такою, що пропустила строк для прийняття спадщини. Також ОСОБА_3 та ОСОБА_7 мають різні адреси зареєстрованого місця проживання, спадкова справа після смерті ОСОБА_7 не заводилася, та заяви спадкоємцями не подавалися.

Зі змісту Роз`яснення №316/01-16 від 06.06.2025 року вбачається, що завідувачем Другої тростянецької державної нотаріальної контори Кощеєвою Г.С. було відмовлено ОСОБА_3 у прийнятті спадщини після смерті ОСОБА_8 у зв`язку з тим, що вона вважається такою, що пропустила строк для прийняття спадщини. Також ОСОБА_3 та ОСОБА_8 мають різні адреси зареєстрованого місця проживання, спадкова справа після смерті ОСОБА_8 не заводилася, та заяви спадкоємцями не подавалися.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_16 , достовірність яких визнається стороною відповідача, видно, що його двоюрідна сестра ОСОБА_3 до поховання ОСОБА_8 переїхала проживати разом зі своїм батьком та матір`ю в квартиру АДРЕСА_1 . Інша сестра ОСОБА_4 проживала із своїм чоловіком у іншому місці. ОСОБА_17 до дня смерті матері з серпня місяця 2003 року та до 2005 року постійно проживала в квартирі АДРЕСА_1 разом із батьком ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . У цей період часу ОСОБА_17 утримувала квартиру у належному стані, допомагала вести батькові господарство (прибирала квартиру, зробила ремонт, здійснювала платежі за житлово-комунальні послуги).

Згідно письмових пояснень ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , достовірність яких визнається стороною відповідача, видно, що в серпні місяці 2003 року ОСОБА_17 переїхала проживати до матері ОСОБА_8 та батька в квартиру АДРЕСА_1 , де проживала також станом і на день смерті ОСОБА_20 , тобто станом на ІНФОРМАЦІЯ_1 . Інша племінниця ОСОБА_4 проживала із своїм чоловіком у іншому місці. ОСОБА_17 з серпня 2003 року та до 2005 року проживала в квартирі АДРЕСА_1 разом із батьком ОСОБА_7 та матір`ю ОСОБА_8 . У цей період часу ОСОБА_17 утримувала квартиру у належному стані, допомагала вести батькові господарство (прибирала квартиру, зробила ремонт, здійснювала платежі за житлово-комунальні послуги).

Також суд встановив, що ОСОБА_3 пропустила шестимісячний строк на прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , з поважних причини, а саме, через віддалене проживання позивача від місця відкриття спадщини у зв`язку з її працевлаштуванням у 2011 році у Франції та її захворювання на психічну хворобу у 2012 році.

Поважність причин неприйняття ОСОБА_3 спадщини після смерті батька в шестимісячний строк визнається відповідачем та підтверджується наступними доказами.

Згідно довідки з місця роботи від 09.09.2016 року виданої виконуючим обов`язки директора Компанії пляжних готелів вбачається, що ОСОБА_17 дійсно працювала у них із 01.07.2011 року по 09.09.2016 року, як багатофункціональний адміністратор, загалом 28 місяців та 3 дні.

Згідно медичної довідки виданої лікарем-психіатром ОСОБА_21 від 12.04.2025 року вбачається, що пацієнтка ОСОБА_17 страждає на рецидивну депресію тяжкого ступеня, що супроводжується значною тривожністю, психоматичним симптомами, розладами сну та похмурим нав`язливими думками з 2012 року. Вона знаходиться під регулярним наглядом психіатра та проходить лікування антидепресантами. Її емоційний стан залишається досить нестабільним, тому вона потребує тривалої психіатричної допомоги.

Згідно медичної довідки виданої лікарем-психіатром ОСОБА_21 від 12.04.2025 року також вбачається, що пацієнтка ОСОБА_17 звернулася зі скаргами на тяжку депресію, пов`язану з сильною тривогою, психоматичними симптомами, проблемами з концентрацією уваги, втратою життєвих сил та мотивації, порушеннями сну та сумними думками, іноді суїцидальними, з 12.06.2012 по 01.04.2013. Вона отримувала відповідне лікування, перебувала на лікарняному. Діагноз: F32.2.

Таким чином, оскільки позов визнається відповідачем, вимоги позову не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб,суд дійшов висновку, що позивачу слід надати додатковий строк в один місяць для прийняття спадщини після смерті батька.

Виходячи із наведеного, суд вважає, що обставини, викладені в позовній заяві знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і тому заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12, 81, 263 265, 294, 315-319 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Встановити, що ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_7 ) на час відкриття спадщини постійно проживала разом зі спадкодавцем ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме, до ІНФОРМАЦІЯ_3 у квартирі АДРЕСА_1 .

Визначити ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_7 ) додатковий строк в один місяць для прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його повного складення до Вінницького апеляційного суду.

Повне судове рішення складено 07.10.2025.

Суддя