Сарненський районний суд
____________________________________________________________________
Справа № 572/3438/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2025 року

Сарненський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - Слободянюка Б.К.

за участю секретаря Кардаш К.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні в м. Сарни справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Сарненський відділ державної виконавчої служби у Сарненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про часткове звільнення від сплати заборгованості по аліментах, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 в якому просить звільнити його від сплати заборгованості по аліментах на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 1/2 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 11.11.2022 року і до повноліття дітей за виконавчим провадженням №74314231, яке перебуває на виконанні у Сарненському відділі державної виконавчої служби у Сарненському районі Рівненської області за період з листопада 2022 року по лютий 2024 року, згідно судового наказу №572/3394/22 виданого 06.02.2024 року Сарненським районним судом Рівненської області та зобов`язати Сарненський відділ ДВС врахувати в розрахунок заборгованості по аліментах 533000 грн., які були перераховані на депозитний рахунок доньок ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

Позов мотивовано тим, що у зв`язку з усною домовленість між ним та відповідачкою він добровільно в рахунок погашення заборгованості по аліментах здійснював щомісячні платежі на рахунок дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , так як у них були відкриті банківські картки. В березні 2024 року він дізнався, що відповідачка пред`явила судовий наказ про стягнення аліментів до виконання. З відповіді на адвокатський запит позивач дізнався, що йому нарахована заборгованість по аліментах за період з листопада 2022 року по березень 2024 року. При здійсненні розрахунку заборгованості державним виконавцем не було враховано суму коштів яку позивач добровільно перераховував на карткові рахунки дітей.

Позивач письмовою заявою позов підтримав, просив його задовольнити.

Відповідачка та її представник в судовому засіданні просили відмовити в задоволенні позову в зв`язку з його безпідставністю.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши наявні в справі докази приходжу до такого висновку.

Судовим наказом Сарненського районного суду рівненської області від 13.02.2023 року в справі №572/3391/22 було стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 1/2 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 11.11.2022 року і до повноліття дітей. Даний судовий наказ з 01.03.2024 року перебуває на виконанні у Сарненському відділі державної виконавчої служби у Сарненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавче провадження №74314231.

Відповідно до довідки, виданої 16.09.2024 року Сарненським відділом державної виконавчої служби у Сарненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, загальний розмір заборгованості позивача по аліментах перед відповідачем станом на 16.09.2024 року становить 401693,45 грн.

Згідно виписки АТ КБ «Приватбанк» від 16.04.2024 року встановлено, що в період з 27.11.2022 року по 16.03.2024 року ОСОБА_1 перераховував різні суми грошових коштів на рахунки ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на загальну суму 533000 грн.

Відповідно до положень статті 3 Конвенції ООН «Про права дитини», яку ратифіковано Постановою ВР № 789-XII від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.

Згідно статей 8,11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Статтею 180 Сімейного кодексу України визначено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

При цьому частиною другою статті 197 СК України передбачено, що за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Відповідно до частини четвертої статті 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Відповідно до пункту 22 постанови пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року суд, у випадках передбачених статтею 197 СК України, може частково або повністю звільнити платника аліментів від сплати заборгованості по аліментам. З аналізу зазначеної правової норми вбачається, що повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом і лише тоді, коли заборгованість виникла у зв`язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. При цьому, слід звернути увагу на те, що у такий спосіб законодавцем визначено право, а не обов`язок, суду звільнити платника аліментів від сплати заборгованості. При вирішенні таких спорів необхідно виходити з інтересів дітей, оскільки аліменти за рішенням суду присуджені на утримання дітей з метою забезпечення достатнього матеріального рівня її життя.

Будь-яких доказів того, що вищевказана заборгованість зі сплати аліментів виникла у зв`язку з тяжкою хворобою позивача або іншою обставиною, що має істотне значення, матеріали справи не містять і на такі обставини позивач не посилається.

Посилання позивача на те, що він перераховував кошти в сумі 533000 грн. на рахунки двох дітей з чотирьох є аліментами, не заслуговують на увагу, з огляну на таке.

Згідно зі статтею 129-1 Конституції України держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (стаття 1 Закону України «Про виконавче провадження»).

У статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи в порядку, встановленому законом (частина восьма статті 71 Закону України «Про виконавче провадження»).

Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом (частина третя статті 195 СК України).

Оскільки особою, на користь якої виданий судовий наказ, тобто стягувачем, є ОСОБА_2 , а тому суд суми коштів, які боржник, діючи на власний розсуд, сплатив не на користь стягувача не враховує.

Незважаючи на те, що аліменти є власністю дітей, а не стягувача суд враховує, що діти сторін на рахунки яких сплачував кошти позивач, які відповідно до частини другої статті 47 ЦПК України наділені цивільною процесуальною дієздатністю, до суду із заявою про видачу судового наказу чи з позовом не зверталися та відповідно судового рішення про стягнення аліментів на їх користь немає. Крім того, суд враховує, що аліменти позивач повинен сплачувати на чотирьох дітей, а кошти перераховував лише двом дітям, що ставить дітей в нерівні умови.

Наведене свідчить про те, що платник аліментів не наділений правом самостійно визначати отримувача аліментів, тим більше під час розгляду питання про розмір заборгованості зі сплати аліментів, оскільки особа, на користь якої стягуються аліменти (отримувач аліментів) визначається судом за відповідним позовом/заявою про видачу судового наказу, поданим/поданою тим з батьків, з ким проживає дитина, або ж самою неповнолітньою дитиною.

Суд зазначає, що звільнення позивача від часткової заборгованості зі сплати аліментів на утримання дітей, призведе насамперед до порушення прав дітей.

Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. 89,141,142, 247, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Сарненський відділ державної виконавчої служби у Сарненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про часткове звільнення від сплати заборгованості по аліментах відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його підписання до Рівненського апеляційного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП : НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , адреса: АДРЕСА_1 РНОКПП: НОМЕР_2 .

Суддя: