Справа № 489/2579/25
Провадження № 2/489/1914/25
РІШЕННЯ

Іменем України

01 жовтня 2025 року м. Миколаїв

Інгульський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Микульшиної Г.А.,

із секретарем судового засідання Тищенко Д.О.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради про визначення розміру частки у спільній сумісній власності на нерухоме майно,

встановив:

В квітні 2025 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Миколаївської міської ради про визначення розміру частки у спільній сумісній власності на нерухоме майно - земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , що належить позивачу разом із її померлим чоловіком ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності.

Свої вимоги мотивувала тим, що згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 597540, виданого Миколаївською міської радою 18.01.2007, їй та її чоловіку ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності належить земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилась спадщина на вказану земельну ділянку та 2/5 часток житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . На випадок своєї смерті спадкодавець залишив заповіт на її користь. 13.05.2024 позивач звернулась до приватного нотаріуса ММНО Воробйової Т.А. із заявою про прийняття спадщини, на підставі якої останньою заведено спадкову справу № 20/2024 після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

02.12.2024 вказаним нотаріусом видано на ім`я позивача свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 2/5 частки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Проте 02.12.2024 нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину щодо земельної ділянки, оскільки частка спадкодавця не виділена та неможливо встановити склад спадкового майна.

Посилаючись на викладене та норми ст. 120 ЗК України, а також враховуючи, що іншим шляхом, окрім звернення до суду, позивач не має можливості захистити свої права, вона просить суд визначити, що розмір частки у праві спільної сумісної власності ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на земельну ділянку № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 721 кв. м., надану для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 597540, виданого Миколаївською міської радою 18.01.2007 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 66 на ім`я ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , становить 2/5 частки.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 15.04.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження; призначено підготовче судове засідання у справі; витребувано у приватного нотаріуса ММНО Воробйової Т.А. копію спадкової справи № 20/2024, заведену після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

01.05.2025 до суду надійшла витребувана копія спадкової справи.

Згідно ухвали Інгульського районного суду м. Миколаєва від 29.05.2025 закрито підготовче провадження у справі та призначено її до розгляду по суті.

В судове засіданні сторони не з`явились, про розгляд справи повідомлені належним чином. Від представника позивача ОСОБА_2 адвоката Юрчак Я.І. 2.08.2025 надійшла заява про проведення судового засідання без її участі та участі позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Від представника Миколаївської міської ради надійшла заява від 15.05.2025, в якій просила розглянути справу за її відсутності.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та їх представників.

Згідно вимог статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.

Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази та встановивши фактичні обставини справи, суд дійшов наступного.

Відповідно до свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 ОСОБА_3 та ОСОБА_2 одружились 19.12.1997 (а.с. 7).

26.10.2000 між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено договір дарування частини житлового будинку, посвідчений ПН ММНО Сидоренко Л.М., відповідно до якого ОСОБА_3 подарував ОСОБА_2 3/5 частини жилого будинку АДРЕСА_3 (а.с. 13).

24.12.2002 ПН ММНО Захаренко І.В. було посвідчено договір купівлі-продажу, відповідно до умов якого ОСОБА_4 продала, а ОСОБА_3 купив 2/5 частин житлового будинку з відповідною частиною господарських та побутових будівель та споруд по АДРЕСА_1 (а.с. 12).

У відповідності до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 597540 ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності належить земельна ділянка площею 721 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 17).

27.03.2007 ОСОБА_3 склав заповіт, посвідчений ПН ММНО Сіряковою О.В., відповідно до якого все належне йому майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, і взагалі все, що належатиме йому на день смерті і на що він матиме право, заповідав своїй дружині ОСОБА_2 (а.с. 8).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер (а.с. 6). Після його смерті відкрилась спадщина, серед іншого, у вигляді належної йому частки земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 .

У встановленому законом порядку позивач ОСОБА_2 прийняла спадщину після смерті свого чоловіка, звернувшись із заявою про прийняття спадщини до ПН ММНО Воробйової Т.А. Як вбачається зі змісту спадкової справи № 20/2024 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , інші особи, окрім позивача, із заявами про прийняття спадщини не звертались.

02.12.2024 на ім`я ОСОБА_2 . ПН ММНО ОСОБА_5 було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 , відповідно до якого вона є власником 2/5 часток у праві спільної часткової власності на житловий будинок АДРЕСА_3 з відповідною часткою прилеглих до нього господарських та побутових будівель і споруд (а.с. 65).

В той же час, відповідно до постанови від 02.12.2024 ПН ММНО Воробйовою Т.А. відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право власності в порядку спадкування на земельну ділянку за вказаною адресою, оскільки така земельна ділянка перебуває у спільній сумісній власності та нотаріусом не виявлено, яка саме частка у праві спільної власності спадкується (а.с. 67).

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 посилається на те, що на її переконання частки співвласників у праві власності на спірну земельну ділянку відповідають їх часткам у праві власності на житловий будинок за вказаною адресою. Тобто її частка 3/5 часток, частка померлого ОСОБА_3 2/5 часток.

Згідно вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Стаття 14 Конституції України встановлює, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до частини першої статті 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Згідно з частинами першою, четвертою статті 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Зазначена норма закріплює загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цією нормою визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість.

При цьому, при застосуванні положень статті 120 ЗК України у поєднанні з нормою статті 125 ЗК України слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно з виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об`єкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об`єкта права власності.

Тобто за загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 120 ЗК України, особи, які набули права власності на будівлю чи споруду, стають власниками земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику.

Перехід майнових прав до іншої особи зумовлює перехід до неї і прав на ту частину земельної ділянки, на якій безпосередньо розташований відповідний об`єкт нерухомості, та частини земельної ділянки, яка необхідна для його обслуговування. Особа, яка набула право власності на об`єкт нерухомості, розташований у межах земельної ділянки, якою користувався попередній власник нерухомого майна, набуває право вимагати оформлення на своє ім`я документів на користування всією земельною ділянкою на умовах і в обсязі, які були встановлені для попереднього землекористувача-власника об`єкта нерухомості, або частиною земельної ділянки, яка необхідна для обслуговування об`єкта нерухомості розташованого на ній (постанова Великої Палати Верховного Суду від 04 грудня 2018 року у справі N 910/18560/16).

Відповідно до вимог статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За приписами статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд, об`єкта незавершеного будівництва, щодо якого зареєстровано право власності/спеціальне майнове право, переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, а також яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що з набуттям померлим ОСОБА_3 права власності на частину житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, йому в силу положень статей 120 ЗК України та 377 ЦК України належить право власності таку ж саме частину земельної ділянки.

Дослідивши вказані обставини, оцінивши надані докази в їх сукупності та взаємозв`язку суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Оскільки позивач у позові не просила відшкодувати їй судові витрати, тому, з урахуванням диспозитивності цивільного судочинства, суд вважає за можливе не здійснювати розподіл судового збору відповідно до ст. 141 ЦПК України та залишити судові витрати за позивачем.

Керуючись статтями 4, 19, 141, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради про визначення розміру частки у спільній сумісній власності на нерухоме майно - задовольнити.

Визначити, що розмір частки у праві спільної сумісної власності ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на земельну ділянку АДРЕСА_3 , загальною площею 721 кв. м., надану для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 597540, виданого Миколаївською міської радою 18.01.2007 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 66 на ім`я ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , становить 2/5 частки.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про учасників справи:

позивач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ;

відповідач: Миколаївська міська рада, , адреса: м. Миколаїв, вул. Адміральська, 20.

Повний текст рішення складено 01.10.2025.

Суддя Г.А. Микульшина