Провадження № 2-др/638/74/25
УХВАЛА

01 жовтня 2025 року м. Харків

Шевченківський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Малахової О.В., розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи №638/15463/25 за заявою про скасування судового наказу та ухвалення додаткового рішення,

ВСТАНОВИВ:

09.09.2025 ОСОБА_1 (далі Заявник, ОСОБА_1 ) звернувся із заявою про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи №638/15463/25 (провадження № 2-с/638/202/25), у якій просить ухвалити додаткове рішення та стягнути з Приватної фірми «А-ТЕТ» на користь Заявника судові витрати зі сплати судового збору за подання заяви про скасування судового наказу в розмірі 151,40 грн.

29.09.2025 на підставі протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду, справу за заявою ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення передано судді Малаховій О.В.

Відповідно до частини третьої та четвертої статті 270 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Розглянувши заяву, суд керується таким.

Шевченківський районний суд м. Харкова видав 15.08.2025 судовий наказ у справі №638/15463/25 про стягнення із Заявника на користь Приватної фірми «А-ТЕТ» заборгованості за надані послуги з централізованого опалення за період з грудні 2024 року по квітень 2025 року у розмірі 16635,05 грн.

Заявник, не погодившись із судовим наказом, звернувся до із заявою про його скасування, до якої додав документ, що підтверджує сплату судового збору, що відповідає вимогам пункту 1 частини п`ятої статті 170 ЦПК України.

Ухвалою від 05.09.2025 вищевказаний судовий наказ скасовано.

Згідно з частиною першою та другою статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, за результатами розгляду справи витрати зі сплати судового збору, а також інші витрати, підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини першої статті 42 ЦПК України, сторони є учасниками справи у справах позовного провадження, тоді як заява про скасування судового наказу розглядається в порядку наказного провадження.

У справах наказного провадження учасниками справи є заявник та боржник (частина друга статті 42 ЦПК України).

Як вбачається з матеріалів справи, Приватна фірма «А-ТЕТ» звернулася до суду в порядку наказного провадження. Заява про скасування судового наказу також подана у порядку наказного провадження.

Порядок розгляду справ наказного провадження визначений розділом II ЦПК України «Наказне провадження». Вказаний розділ ЦПК України окремо не встановлює порядку відшкодування судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, які понесені боржником.

Статтею 164 ЦПК України передбачена лише можливість зарахування цього збору до суми судового збору, сплаченого під час звернення стягувача із вимогами до боржника в порядку позовного провадження після скасування судового наказу.

Отже, чинним цивільним процесуальним законодавством не передбачено відшкодування боржнику судових витрат зі сплати судового збору за подання заяви про скасування судового наказу.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що у стягненні судових витрат з божника, понесених при зверненні із заявою про скасування судового наказу слід відмовити, оскільки відшкодування суми судового збору, сплаченого у наказному провадженні, передбачено лише на користь заявника, який звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу, шляхом зарахування такого до судового збору, сплаченого у разі пред`явлення ним позову до боржника.

Суд зауважує, що скасування судового наказу за заявою боржника не виключає виникнення між сторонами спору про право, який вирішуватиметься в позовному провадженні, за результатами розгляду якого суд ухвалює рішення та здійснює розподіл судових витрат.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 7, 141, 170, 171, 260, 261, 270 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її складення.

Суддя О.В. Малахова