ПОСТАНОВА

Іменем України

30 липня 2025 року м. Кропивницький

справа № 402/925/24

провадження № 22-ц/4809/682/25

Кропивницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Письменного О.А.,

суддів - Дуковського О.Л., Єгорової С.М.,

при секретарі Гончар О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Сюр Наталія Вікторівна, на рішення Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 08 січня 2025 року (суддя Бондаренко А.А.) у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,-

встановив:

У вересні 2024 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.

Просив стягнути з ОСОБА_1 на його користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частки з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення сином повноліття.

Позов мотивовано тим, з 05.10.2007 по 25.12.2012 він з відповідачкою перебував у зареєстрованому шлюбі. У шлюбі у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 25.12.2012 шлюб між сторонами розірвано та стягнуто з нього на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина в розмірі 25% від усіх видів заробітку та доходу до досягнення ним повноліття. Вказав, що з квітня 2015 року по теперішній час їх син проживає разом з ним та перебуває на його повному матеріальному утриманні. У зв`язку з цим рішенням Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 07.06.2024 № 402/157/24 стягнення з нього аліментів на утримання сина було припинено, а заборгованість по аліментам скасовано. Посилаючись на те, що в даний час відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, в нього виникла необхідність звернення до суду з цим позовом.

Рішенням Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 08 січня 2025 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1/4 частки з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягувати з дня пред`явлення позову до суду, і до досягнення сином повноліття.

Суд допустив негайне виконання рішення суду у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за 1 місяць.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави кошти судового збору у розмірі 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені ним витрати на професійну правову допомогу у розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп.

В апеляційній скарзі скаржник, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що місце проживання неповнолітнього сина ОСОБА_3 було визначено рішенням суду разом з нею, однак ОСОБА_2 викрав у неї дитину, перешкоджає їй у спілкуванні з сином, судове рішення не виконує, вживала заходів щодо повернення сина.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, за наявними матеріалами справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони є батьками дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження Серія НОМЕР_1 виданого 06.09.2016 /а.с.8/.

Рішенням Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 25.12.2012 року у справі № 1122/2005/12 розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 25 % всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття /а.с.10-11/.

Постановою державного виконавця ДВС Ульяновського районного управління юстиції ВП № 36797139 від 28.02.2013 було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 1122/2005/12 виданого 25.12.2012 року Ульяновським районним судом Кіровоградської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 25 % всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 07.06.2024 року у справі № 402/157/24 припинено стягнення аліментів з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 на утримання сина - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 згідно виконавчого листа № 1122/2005/12, виданого 25.12.2012 року Ульяновським районним судом Кіровоградської області у виконавчому провадженні № 36797139, також ухвалено звільнити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 від заборгованості по аліментах які стягуються на користь ОСОБА_1 на утримання сина - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка виникла по виконавчому провадженню № 36797139 за період з 1 квітня 2015 року по день набрання рішенням законної сили /а.с.13-18/.

Постановою старшого державного виконавцю Гайворонського відділу ДВС у Голованівському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Петровською А.М. від 17.07.2024 року закінчено виконавче провадження ВП № 36797139 з примусового виконання виконавчого листа № 1122/2005/12 виданого 25.12.2012 року Ульяновським районним судом Кіровоградської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 25 % всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття /а.с.19/.

Місце проживання ОСОБА_2 зареєстроване за адресою АДРЕСА_1 , і його сім`я крім нього складається з сина - ОСОБА_3 , що підтверджується довідкою №151 (а.с.20), виданою виконавчим комітетом Благовіщенської міської ради 4 січня 2024 року, а також витягом з реєстру територіальної громади № 2023/011286377 від 27 вересня 2023 року (а.с.21,22).

Рішенням Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 07.06.2024 у справі № 402/1259/13-ц (а.с. 13-18) встановлено, що місцем проживання малолітнього ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 є місце проживання його батька ОСОБА_2 зареєстроване за адресою АДРЕСА_1 .

Встановивши дані обставини справи, суд першої інстанції дійшов висновку наявність підстав про стягнення з відповідачки на користь позивача аліментів на утримання неповнолітньої дитини, оскільки дитина проживає з батьком і потребує матеріального утримання.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду з огляду на таке.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька або в твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

У частині третій статті 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першою статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів.

Враховуючи те, що неповнолітній син сторін проживає тривалий час до подання позову з батьком і цей факт підтверджений відповідними доказами, наявними в справі, перебуває на його утриманні, а також, що обоє з батьків мають однакові права і обов`язки щодо матеріального утримання дитини, колегія суддів апеляційного суду вважає, що наявні підстав для задоволення позову.

З огляду на вказане висновок суду про задоволення позову в частині стягнення аліментів з матері є обґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги зводяться до наявності спору між сторонами щодо місця проживання дитини. Про розмір стягуваних аліментів апеляційна скарга не містить.

Колегія суддів апеляційного суду звертає увагу, що спір між батьками про місце проживання дитини не повинен впливати на права та інтереси дитини, зокрема на достатній рівень її життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку.

Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ (далі - Конвенція про права дитини), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини зазначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно частин першої та другої статті 27 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Отже, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Сюр Наталія Вікторівна, залишити без задоволення.

Рішення Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 08 січня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 23.09.2025.

Судді:

О.А.Письменний О.Л. Дуковський С.М. Єгорова