Провадження №: 6/755/459/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про передачу заяви за підсудністю

"22" вересня 2025 р. Суддя Дніпровського районного суду міста Києва Хромова О.О., розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Женева», ОСОБА_1 , Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольга Леонідівна, Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», Товариство з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Лігал», про заміну сторони виконавчого провадження,

В С Т А Н О В И В :

Заявник - ТОВ «Дебт Форс», заінтересовані особи: ТОВ «Женева», ОСОБА_1 , Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Юхименко О.Л., ТОВ «Вердикт Капітал», ТОВ «Кампсіс Лігал», звернувся до Дніпровського районного суду міста Києва із заявою про заміну сторони виконавчого провадження.

В порядку автоматизованого розподілу справ між суддями заяву передано на розгляд судді Хромовій О.О.

Вирішуючи питання про визначення територіальної підсудності даної заяви, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У поданій заяві заявник просить замінити вибулого стягувача ТОВ «Женева» його правонаступником у виконавчому провадженні, відкритому на підставі виконавчого напису № 72, вчиненого 24 січня 2019 року Приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Кондратюк В.С., про стягнення боргу з боржника, яким є ОСОБА_1 , на користь ТОВ «Женева».

Відповідно до частини першої статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Згідно із частиною другою статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

З аналізу даної норми закону вбачається, що місцем виконання виконавчого напису нотаріуса є місце вчинення виконавчих дій, а не місцезнаходження державного/приватного виконавця чи місце відкриття виконавчого провадження.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 29 жовтня 2020 року у справі № 263/14171/19.

Відповідно до відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру від 10 вересня 2025 року

№ 1757967, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

З інформвації про виконавче провадження НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого напису № 72, вчиненого 24 січня 2019 року Приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Кондратюк В.С., від 18 серпня 2025 року, встановлено, що в березні 2025 року виконавцем встановлено, що згідно з відомостями наданими ПФУ, ДФС боржник отримує дохід від ДНЗ «Професійно-технічне училище № 14 м. Нова Каховка».

Даних про місцезнаходження майна боржника та отримання ним доходу в Дніпровському районі міста Києва матеріали заяви не містять.

Водночас, Управлінням соціальної та ветеранської політики Солом`янської районної у місті Києві державної адміністрації повідомлено, що відповідно до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в управлінні як внутрішньо переміщена особа з 06 серпня 2025 року. Фактичним місцем проживання, відповідно до сегменту «Облік ВПО» є: АДРЕСА_2 .

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи. Судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом (стаття 125 Конституції України).

Принцип законного судді нерозривно пов`язаний з правом особи на повноважний, компетентний суд. Відповідно до статті 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Суд не тільки вправі, а й зобов`язаний ухилитися від розв`язання справ, йому не підсудних.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від

04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Європейський суд з прав людини у пункті 24 рішення від 20 липня 2006 року в справі «Сокуренко і Стригун проти України» зазначив, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Термін «судом, встановленим законом» у пункту 1 статті 6 Конвенції передбачає усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів, у тому числі й територіальної.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом (частина перша статті 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

За приписами пункту 1 частини першої статті 31 Цивільного процесуального кодексу України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Отже, місцем виконання виконавчих документів є місце провадження дій з їх примусового виконання і законодавець пов`язує місце виконання виконавчого документа не з місцем знаходження кабінету/офісу державного/приватного виконавця чи місцем відкриття виконавчого провадження, а саме з місцем вчинення виконавчих дій щодо конкретного боржника. Таким чином, місце прийняття до виконання виконавчих документів уповноваженим виконавцем та місце виконання виконавчого документа можуть не співпадати та є відмінними правовими категоріями.

Оскільки судом встановлено, що місцем виконання виконавчого напису нотаріуса є задеклароване місце проживання боржника, тому дана заява територіально не підсудна Дніпровському районному суду міста Києва та підлягає направленню на розгляд до Солом`янського районного суду міста Києва

(вул. Максима Кривоноса, 25, м. Київ) за підсудністю.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 23, 31, 32, 353-355, 446 ЦПК України, статтями

124, 125 Конституції України, Законами України «Про виконавче провадження», «Про судоустрій і статус суддів», Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Женева», ОСОБА_1 , Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольга Леонідівна, Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», Товариство з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Лігал», про заміну сторони виконавчого провадження, передати на розгляд до Солом`янського районного суду міста Києва (вул. Максима Кривоноса, 25, м. Київ) за підсудністю.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Цивільним процесуальним кодексом України. Ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 ЦПК України та в строки встановлені статтею 354 ЦПК України.

Суддя О.О. Хромова