ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

30 вересня 2025 року

м. Харків

справа №619/3051/17

провадження № 22-ц/818/4093/25

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Пилипчук Н.П., Тичкової О.Ю.,

при секретарі: Шнайдер Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові в режимі відеоконференції цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд ухвали Дергачівського районного суду Харківської області від 02.07.2024 року у справі №619/3051/17 за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Полтава Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Романенко М.О. у виконавчому провадженні №57416300 за нововиявленими обставинами за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 11 червня 2025 року, постановлену під головуванням судді Нечипоренко І.М., -

в с т а н о в и в :

У червні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, у якій просить скасувати ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 02.07.2024 року у справі №619/3051/17 (провадження №4-с/619/29/24) за його скаргою на дії державного виконавця Шевченківського відділу ДВС у м. Полтаві СМУМЮ Романенко М.О. у виконавчому провадженні №57416300 за нововиявленими обставинами на підставі п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України, якими є висновок Верховного Суду, викладений по цій справі у постанові від 21.04.2025 року.

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 11 червня 2025 року відмовлено у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд ухвали Дергачівського районного суду Харківської області від 02.07.2024 року у справі №619/3051/17 (провадження №4-с/619/29/24) за нововиявленими обставинами.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нову, якою задовольнити заяву про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали суду від 02.07.2024 року щодо відмови у задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм процесуального права; зазначає, що суд першої інстанції зробив невідповідні висновки щодо обставин справи. Наведені судом в обґрунтуванні різні висновки Верховного Суду не можуть бути застосовані до поточного розгляду тому, що обставини справи не є подібними (тотожними). Ключовим є факт розгляду скарги до неналежного відповідача - обставину яку скаржник, суд та інші сторони у справі не знали на час розгляду скарги в суді першої інстанції. Відтак відмова суду від розгляду скарги за нововиявленими обставинами протирічить завданням цивільного судочинства верховенства права, захисту та відновленню порушених прав особи, а також суперечить статті 129-1 Конституції України контролю за виконанням судового рішення. Таким чином зазначає, що суд відмовляється здійснити судовий контроль за виконанням судового рішення, що є порушенням норми прямої дії.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1ст. 367 ЦПК України- в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції виходив із того, що ухвала суду від 02.07.2024 року не є судовим рішенням, яким закінчено розгляд справи, а відтак, перегляду за нововиявленими обставинами не підлягає. Прийняття судом до розгляду заяви про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами судового рішення, яке не є об`єктом перегляду у зв`язку з нововиявленими обставинами, процесуальним законом не передбачено, а отже процесуальним наслідком звернення із такою заявою є постановлення судом ухвали про відмову у відкритті провадження за нововиявленими обставинами.

Судова колегія погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Судом встановлено, що ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 02.07.2024 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця відмовлено.

09.06.2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд зазначеної ухвали за нововиявленими обставинами.

В обґрунтування вищезазначеної заяви скаржник посилався на той факт, що оскільки постановою Верховного Суду від 21.04.2025 року у справі № 619/3051/17 встановлено, що перевірка виконання рішення суду щодо встановлення побачення з дитиною не підлягає передорученню іншому відділу ДВС, отже скарга була подана до неналежного відповідача у справі, а суд в порушення вимог чинного законодавства під час розгляду справи не встановив належного відповідача, тому вважає, що Верховним Судом встановлені нові обставини, які не були відомі на час розгляду скарги скаржника, тобто з`явились нововиявлені обставини у розумінні ст.423 ЦПК України.

Відповідно до ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до ч.2 ст.423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Відповідно до ч. 5 ст.423 ЦПК України при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Відповідно до частини першої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Заявник, звертаючись до суду першої інстанції в порядку статті 423 ЦПК України, вказував, що наявні підстави для перегляду ухвали Дергачівського районного суду Харківської області від 02.07.2024 року про відмову у задоволенні скарги на бездіяльність державного виконавця.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду від 11 листопада 2020 року у справі № 461/11703/15-ц зроблено правовий висновок про те, що: «перегляду у зв`язку з нововиявленими обставинами підлягають рішення суду першої інстанції (у тому числі заочне або додаткове рішення), ухвалені за будь-яким видом судового провадження, що набрало законної сили, а також рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції, якими вказані рішення місцевих судів було змінено або ухвалено нове рішення. При цьому ухвалами, якими закінчено розгляд справи і які можуть бути предметом перегляду у зв`язку з нововиявленими обставинами, є: ухвали суду першої інстанції про закриття провадження у справі чи залишення заяви без розгляду; відмову у задоволенні заяви про скасування рішення третейського суду; скасування рішення третейського суду; видачу виконавчого листа та відмову у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду; ухвали суду апеляційної чи касаційної інстанції про скасування судового рішення із закриттям провадження у справі або залишенням заяви без розгляду.

У постановах Верховного Суду від 21 серпня 2018 року у справі № 463/6259/15-ц, від 03 червня 2021 року у справі № 2-1210/11, від 08 червня 2021 року у справі № 2-1207/2011 зазначено, що ухвалами, якими закінчено розгляд справи, є: ухвали суду першої інстанції про закриття провадження у справі чи залишення заяви без розгляду; про відмову у задоволенні заяви про скасування рішення третейського суду; про скасування рішення третейського суду; про видачу виконавчого листа та відмову у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду; ухвали суду апеляційної чи касаційної інстанції про скасування судового рішення із закриттям провадження у справі або залишення заяви без розгляду.

Разом із тим, інші ухвали судів не можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами, оскільки не належать до ухвал, якими закінчено розгляд справи.

Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 27 червня 2019 року у справі № 127/2-н-439/09, від 06 березня 2020 року у справі № 1121/1717/12-ц.

Тобто, ухвала Дергачівського районного суду Харківської області від 02.07.2024 року про відмову у задоволенні скарги на бездіяльність державного виконавця не є процесуальним рішенням, яким закінчено розгляд справи, тобто не є об`єктом перегляду у відповідний спосіб, а отже, не підлягає перегляду за нововиявленими обставинами.

Виходячи з вищевикладеного, судова колегія погоджується з висновком суду першої про наявність підстав для відмови у відкритті провадження за заявою про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Дергачівського районного суду Харківської області від 02.07.2024 року про відмову у задоволенні скарги на бездіяльність державного виконавця .

Ухвала суду першої інстанції є законною, постановленою з дотриманням норм процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», № 63566/00, параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (стаття 375 ЦПК України).

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381 384, 389 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 11 червня 2025 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: Н.П. Пилипчук

О.Ю. Тичкова

Повне судове рішення виготовлено 30.09.2025 року.