ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
УХВАЛА

23 вересня 2025 року

справа № 632/683/24

провадження № 22-ц/818/1411/25

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого Тичкової О.Ю.

суддів Маміної О.В., Пилипчук Н.П.

за участі секретаря судового засідання Волобуєва О.О.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Зміївського районного суду Харківської області від 04 грудня 2024 року в складі судді Шахової В.В.,-

УСТАНОВИВ:

У квітні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом після уточнення якого просив визнати його батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виключити відомості про батька з актового запису про народження дитини, внести зміни до актового запису, зазначивши батьком дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт Кегичівка, Кегичівського району, Харківської області, громадянина України, змінити по-батькові ОСОБА_5 на ОСОБА_6 .

В обґрунтування позову зазначено, що він перебував у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народився син ОСОБА_7 . Мати дитини не бажала подати з ним спільну заяву при реєстрації дитини, посилаючись на те, що незадовго до дати реєстрації дитини вони посварились і він частково пішов з дому не забираючи своїх речей. При реєстрації народження дитини запис про батька був зроблений зі слів відповідачки, тобто відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України, в якій зазначено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли не має спільної заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Після народження дитини , він піклувався про дитину , займався її вихованням. В лютому 2022 року сімейні стосунки між ним та ОСОБА_2 були припинені і відповідач почала чинити йому перешкоди у спілкуванні з сином. На його прохання подати спільну заяву в органах РАЦС, щоб зареєструвати його батьківство, ОСОБА_2 відповідає відмовою. Але 18 квітня 2024 року вони офіційно одружились..

Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 04 грудня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства - задоволено.

Визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця смт Кегичівка, Кегичівського району, Харківської області, громадянина України, батьком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Внесено зміни до актового запису про народження №189 про народження ОСОБА_7 внесеного Первомайським відділом ДРАЦС у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, а саме зазначити батьком дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця смт Кегичівка, Кегичівського району, Харківської області, змінити дитині по батькові з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_9 » та видати нове свідоцтво про народження.

Рішення мотивовано тим, що судовим розглядом встановлено, що позивач є біологічним батьком дитини - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 з ймовірністю 99,999%, відомості про батька дитини зазначені згідно ч. 1 ст. 135 СК України. Відповідачка не заперечувала проти задоволення позову.

В апеляційній скарзі особа, яка не є учасником справи, але вважає, що рішення порушує її права та обов`язки ОСОБА_3 просить скасувати рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову про визнання батьківства.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що досліджені судом першої інстанції докази, на яких ґрунтується оскаржуване рішення, не підтверджують батьківство ОСОБА_1 , оскільки покладений в основу рішення ДНК тест не відповідає вимогам закону. Вказує, що в Зміївському районному суді Харківської області розглядається справа за його позовом про визнання його батьком ОСОБА_4 , в якій призначено судову генетично-молекулярну експертизу від виконання якої, ОСОБА_2 ухиляється. В теперішній час провадження у справі за його позовом закрито, до розгляду дійсної цивільної справи.

Вислухавши думку апелянта який наполягав на своєму батьківстві відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та просив призначити у дійсній справі судову генетично-молекулярну експертизу на вирішення якої поставити питання: « Чи є ОСОБА_3 біологічним батьком ОСОБА_7 , думку ОСОБА_2 , яка категорично відмовилась від проведення у справі судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи, оскільки в матеріалах справи є належні докази на підтвердження походження дитини від ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає за необхідне призначити у справі судово-медичну молекулярно-генетичну експертизу за ініціативою суду.

Відповідно до частини другої статті 128 СК України, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України.

Згідно роз`яснень, які містяться у постанові Верховного Суду від 25 серпня 2020 року по справі №478/690/18 висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи є підставою для категоричного висновку для визнання батьківства, оскільки ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини і його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства.

Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За змістом ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до частини 1 статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо, та сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Відповідно до ч. 4 ст. 103 ЦПК України питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

Відповідно до частини 5 статті 103 ЦПК України учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Відповідно до частини 1 статті 104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Пленум Верховного Суду України у пункті 17 Постанови «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» від 12 червня 2009 року №5 роз`яснив судам, що для з`ясування обставин, які мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, призначає експертизу, коли необхідність експертного висновку випливає з обставин справи і поданих доказів.

Отже, аналіз зазначених норм свідчить про те, що судова експертиза призначається у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Враховуючи, що висновок судової молекулярно-генетичної експертизи є одним з необхідних доказів в справі про встановлення батьківства, проведення такої експертизи необхідне для перевірки доводів апеляційної скарги, правильного встановлення фактичних обставин справи та ухвалення обґрунтованого рішення по суті спору, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для призначення у справі судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи, на вирішення якої поставити питання: Чи є ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) біологічним батьком ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 )?

Відповідно до частини третьої статті 103 ЦПК України при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

Відповідно до частин першої та третьої статті 7 Закону України «Про судову експертизу» судово-експертну діяльність здійснюють державні спеціалізовані установи, а також судові експерти, які не є працівниками зазначених установ, та інші фахівці (експерти) з відповідних галузей знань у порядку та на умовах, визначених цим Законом.

До державних спеціалізованих установ належать: науково-дослідні установи судових експертиз Міністерства юстиції України; науково-дослідні установи судових експертиз, судово-медичні та судово-психіатричні установи Міністерства охорони здоров`я України; експертні служби Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства оборони України, Служби безпеки України та Державної прикордонної служби України.

В судове засідання в суді першої інстанції ОСОБА_1 не з`явився, просив розглядати справу за його відсутності ( т. 1 а.с. 69 71, 83 84, 103 ), в судове засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явився, був повідомлений своєчасно та належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 надав суду результат дослідження ДНК на батьківство, який не може бути використовуватись у суді або для юридичних цілей як доказ про наявність або відсутність родинного зв`язку, оскільки відбір біологічного матеріалу виконувався без ідентифікації учасників ( т. 1 а.с. 177).

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 10.07.2024 було відмовлено ОСОБА_2 у визнанні позвних вимог ОСОБА_1 ( т. 1 а.с. 129).

Приймаючи до уваги думку учасників справи, досліджені матеріали справи та встановлені обставини, колегія суддів вважає за необхідне призначити у справі судово-медичну молекулярно-генетичну експертизу, оскільки позивач клопотання про призначення зазначеної експертизи в суді першої та апеляційної інстанції не заявив, що викликає суцмнівим у добросовісному виконанні ним свого процесуального обов`язку щодо надання доказів.

Тому суд вважає за доцільне призначити у справі судово-медичну молекулярно-генетичну експертизу на вирішення якої поставити наступне питання: Чи є ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) біологічним батьком ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 )?; визначити експертну установу - Харківський науково - дослідницький експертно-криміналістичний центр МВС України, попередивши експертів (експерта) про кримінальну відповідальність за ст.ст.384, 385 КК України, якої доручає проведення зазначеної експертизи та покласти обов`язок сплатити вартість проведення експертизи на позивача.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках призначення судом експертизи.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 5 частини першої статті 252 цього Кодексу, - на час проведення експертизи.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне на час проведення експертизи провадження по справі зупинити.

Відповідно до ст. 109 ЦПК України, у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Оскільки дитина постійно проживає з ОСОБА_2 , суд керуючись вимогами ст..109 ЦПК України зобов`язує її забезпечити надання експерту необхідних зразків біологічного матеріалу ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись ст.ст. 12, 81, 104, 259, 367 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И В :

Призначити у справі за справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства судово-медичну молекулярно-генетичну експертизу на вирішення якої поставити наступне питання: Чи є ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) біологічним батьком ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 )?

Проведення експертизи доручити експертам сектору молекулярно-генетичних досліджень відділу біологічних досліджень Харківського науково - дослідницького експертно-криміналістичного центру МВС України (м. Харків, вул. Ковтуна, № 34).

Зобов`язати ОСОБА_1 надати необхідні зразки біологічного матеріалу.

Зобов`язати ОСОБА_2 забезпечити надання експерту необхідних зразків біологічного матеріалу ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Оплату за проведення експертизи покласти на ОСОБА_1 .

Попередити експертів про кримінальну відповідальність за ст. 384, 385 КК України.

Надати для проведення експертизи матеріали цивільної справи.

Провадження у справі зупинити на час проведення експертизи.

Попередити ОСОБА_2 про наслідки ухиленні від участі у експертизі відповідно до ст. 109 ЦПК України, що у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Ухвала набирає законної сили з моменту її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку в частині зупинення провадження у справі безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 30 вересня 2025 року.

Головуючий О.Ю. Тичкова

Судді О.В. Маміна

Н.П. Пилипчук