Справа № 675/103/25
Провадження № 6/675/18/2025
У Х В А Л А

25 вересня 2025 року м. Ізяслав

Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі: головуючого - судді Пашкевича Р. В., за участі: секретаря судового засідання Гедзенюк В. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Ізяслав цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про надання розстрочки виконання рішення суду, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про розстрочку виконання рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області від 26.03.2025 року, яким з неї на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» стягнуто заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії №1299-3434 від 08.11.2023 року у розмірі 34981,10 грн., а також судовий збір у розмірі 2310,97 грн., шляхом сплати заборгованості частинами протягом 12 місяців, щомісячно, по 2273 грн., із можливістю перегляду розміру платежу у випадку зміни її фінансових можливостей.

Як на підставу для задоволення заяви ОСОБА_1 зазначає, що її матеріальне становище унеможливлює виконання рішення суду в повному обсязі одноразово, так як вона не працює, утримує дитину шкільного віку. Вказує, що її чоловік військовослужбовець і його заробітна плата є єдиним джерелом існування їхньої сім`ї. На сімейний бюджет йдуть витрати на житло, комунальні послуги, харчування, навчання та обов`язкові платежі, що ледь покривають основні потреби. Будь яка спроба сплати повної суми призведе до неможливості забезпечити базові потреби дитини та сім`ї. У зв`язку з цим, просить суд врахувати реальні фінансові можливості при визначенні порядку виконання рішення.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце слухання справи повідомлена у встановленому законом порядку, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, у зв`язку із зайнятістю по місцю неофіційної роботи.

22.09.2025 року представник ТОВ «Укр Кредит Фінанс» направив до суду заяву, якою повністю заперечує проти задоволення заяви ОСОБА_1 про надання розстрочки виконання рішення суду. Зазначає, що заявником до поданої заяви не додано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження заявлених нею витрат (договори оренди житла, квитанції про сплату комунальних послуг, чеки тощо). ОСОБА_1 добровільно погодилася на умови кредитування, отже, повинна була розраховувати власні можливості та наслідки невиконання договору. ОСОБА_1 ухилялася від відповідальності по сплаті боргу та не дотримувалася виконання договірних зобов`язань, внаслідок чого ТОВ «Укр Кредит Фінанс» було змушене відновлювати свої порушенні права у судовому порядку.Таким чином, наведені твердження заявника не є підставами для відстрочення виконання рішення та не стосуються предмету спору.

Перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність залишення без задоволення заяви ОСОБА_1 з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області від 26.03.2025 року у справі №675/103/25 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії № 1299-3434 від 08.11.2023 року у розмірі 34981,10 грн., а також судовий збір у розмірі 2310,97 грн.

Згідно постанови Хмельницького апеляційного суду від 24.06.2025 року, апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області від 26.03.2025 року залишено без змін.

Таким чином, вказане рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області від 26.03.2025 року набрало законної сили 24.06.2025 року.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ч. 1 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Згідно з ч.ч. 3-5 ст. 435 ЦПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Право на звернення до суду із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду передбачене також ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з якою сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо).

Отже, закон не передбачає конкретного переліку обставин, які є підставою для відстрочення виконання рішення суду, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи.

Системне тлумачення положень ст. 435 ЦПК України і ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» свідчить про те, що відстрочення виконання судового рішення може бути застосовано судом лише у виключних випадках, оскільки рішення суду підлягає обов`язковому виконанню у повній мірі в строк і порядку, передбачених чинним законодавством. Підставою для застосування вказаних норм є виняткові обставини, які перешкоджають належному виконанню рішення суду, ускладнюють його виконання або роблять неможливим.

Вирішуючи питання щодо можливості відстрочення чи розстрочення виконання рішення, суд повинен ураховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору та інші обставини. Матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для розстрочення чи відстрочення виконання рішення суду і підлягає оцінці у сукупності з іншими фактичними обставинами.

Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 27.02.2019 року у справі № 796/43/2018, від 19.06.2019 року у справі № 2-55/10.

Водночас, обов`язковою умовою для відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є доведення заявником факту існування обставин, які істотно ускладнюють виконання рішення та/або роблять його неможливим.

Вищенаведене узгоджується з правовими висновками, викладеними в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.06.2021 року у справі № 9901/598/19.

Окрім того, під час вирішення питання про відстрочення, розстрочення виконання рішення суду обов`язково мають враховуватися також інтереси сторони, на користь якої ухвалене рішення, тобто стягувача.

Так, згідно з положеннями ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

Отже, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

ЄСПЛ у своїй практиці акцентує увагу на тому, що несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка виконання рішення не повинна шкодити сутності права, гарантованого частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Тобто, довготривале невиконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправданим за конкретних обставин справи.

Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Обґрунтовуючи заяву про розстрочення виконання рішення, ОСОБА_1 посилалась на те, що вона перебуває у складному матеріальному становищі, так як вона не працює та у неї відсутні доходи, на утриманні перебуває дитина шкільного віку. Заробітна плата чоловіка військовослужбовця є єдиним джерелом існування їхньої сім`ї. В підтвердження заявлених обставин, заявником надано лише копію свідоцтва про народження дитини, копію свідоцтва про шлюб та копію посвідчення учасника бойових дій, яке належить чоловікові ОСОБА_1 .

Відповідно до акту Ізяславського районного суду Хмельницької області від 15.09.2025 року встановлено, що зазначені ОСОБА_1 в додатках до поданої заяви копія постанови Хмельницького апеляційного суду; копія довідки/виписки з банку про стан рахунку та копія довідки про доходи чоловіка військовослужбовця відсутні.

На підтвердження зазначених в заяві обставин ОСОБА_1 не подано жодних доказів, які б свідчили про скрутне матеріальне становище, відсутність рухомого та нерухомого майно, за рахунок якого вона може отримувати доходи, а також те, що вона за станом здоров`я є непрацездатною особою та пов`язане із цим істотне ускладнення при виконанні судового рішення.Матеріали справи не містять також доказів того, що на утриманні у заявника перебувають будь які особи.

Будь-яких інших обставин в обґрунтування заяви про розстрочення виконання рішення заявником не зазначено, достатніх доказів, які б беззаперечно вказували на наявність перешкод та конкретних обставин, які унеможливлюють виконання рішення, не надано.

Крім того, при укладенні кредитного договору на умовах, зазначених в ньому, ОСОБА_1 повинна була враховувати розмір своєї заробітної плати чи інших доходів та усвідомлювати, що на час дії кредитного договору вона несе зобов`язання щодо утримання дитини, оренди житла та інші витрати.

Разом з тим, в поданій 22.09.2025 року заяві ОСОБА_1 зазначає про своє фактичне працевлаштування (у сфері клінінгу), що спростовує заявлений факт щодо скрутного матеріального стану через те, що вона не працює.

Також, суд вважає, що розстрочення виконання судового рішення не буде відповідати балансу інтересів сторін, слугувати досягненню мети виконання судового рішення з дотриманням співмірності негативних наслідків для стягувача з інтересом боржника.

Враховуючи вищенаведені положення чинного законодавства, суд вважає, що заявником не доведено існування у неї виключних обставин, які ускладнюють виконання рішення по справі, а тому не можуть бути підставою для відстрочки виконання рішення суду.

Таким чином, відсутні підстави для відстрочення виконання рішення суду у даній цивільній справі, а тому, заява не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 258 -261, 353, 354, 435 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 про надання розстрочки виконання рішення суду залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в Хмельницький апеляційний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали складено 25 вересня 2025 року

Суддя Р. В. Пашкевич