Справа № 2-8006/11
Провадження № 4-с/161/23/25
У Х В А Л А

22 вересня 2025 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Кихтюка Р.М.,

секретаря Вегери Д.В.,

з участю скаржника ОСОБА_1 ,

представника скаржника ОСОБА_2 ,

представника заінтересованої особи Мельник В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку справу за скаргою ОСОБА_3 на дії приватного виконавця виконавчого округу Волинської області Пироги Сергія Степановича щодо визначення вартості (оцінки) майна, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу Волинської області Пироги Сергія Степановича щодо визначення вартості (оцінки) майна: нежитлового приміщення бондарного цеху З-1, загальною площею 553,8 кв., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та визнати недійсним висновок від 26.12.2024 про вартість вказаного майна.

В обґрунтування скарги посилається на те, що 13.11.2024 року для примусового виконання приватному виконавцю Пирозі С.С. було пред`явлено виконавчий лист № 2-8006/2011, виданий 11.09.2012 р. Луцьким міськрайонним судом Волинської області, про стягнення солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором №М-19 від 18.01.2007 року в розмірі 38 040,98 доларів США, пеню в розмірі 93 515,20 грн., штраф в сумі 82 744,68 грн.; стягнення солідарно з ОСОБА_3 та ПФ «ЕЛЬБЕ» на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором № 3-32 від 07.05.2007 року в розмірі 269 194,77 доларів США, пеню в розмірі 344 192,47 грн., штраф в сумі 356 436,49 грн.; стягнення солідарно з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» 1508,87 грн. судових витрат.

На підставі вказаного виконавчого листа 15.01.2024 року приватним виконавцем Пирогою С.С. було відкрите виконавче провадження №76543565 та 27.11.2024 року винесено постанову про опис та арешт майна боржника, а саме: нежитлової будівлі бондарного цеху З-1, загальною площею 553,8 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказує, що 10.01.2025 року ним було отримано лист від приватного виконавця, у якому містився звіт про оцінку від 26.12.2024 р., виконаного суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання ТОВ КЕФ «Експертиза-тоутал» і вартість описаної та арештованої будівлі становить 2909757,00 грн.

Вважає, що дії приватного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження, оцінки та передачі будівлі на реалізацію є протиправними та такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства.

Зокрема, оцінка нежитлової будівлі здійснювалась без огляду об`єкта оцінки суб`єктом оцінювання. У висновку про вартість майна вказано, що оцінювання здійснювалось шляхом порівняльного підходу, проте оцінювачем не здійснено підбір об`єктів, які б підходили для порівняння об`єкту оцінки, відтак у висновку не вказано аналіз цін продажу пропонування на подібне майно. При цьому, не зрозуміло, на підставі яких технічних документів було визначено площу нежитлового приміщення-бондарного цеху, що став об`єктом оцінювання. Крім того, передача вказаної нерухомості на зберігання здійснено з порушенням норм чинного законодавства. Також вважає, що оцінка нерухомої будівлі не може бути здійснена без оцінки земельної ділянки, на якій знаходиться нерухомість.

У зв`язку з чим просить визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Волинської області Пироги С.С. щодо визначення вартості (оцінки) нежитлової будівлі-бондарного цеху З-1, загальною площею 553,8 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а також визнати недійсним висновок від 26.12.2024 року про вартість вказаного нерухомого майна.

В судовому засіданні скаржник та його представник скаргу підтримали з підстав, викладених у ній та просили задовольнити.

Представник суб`єкта оскарження в судовому засідання скаргу не визнав, просила відмовити у її задоволені з підстав, викладених у письмових запереченнях.

Представник заінтересованої особи АТ КБ «ПриватБанк» також просила відмовити у задоволенні скарги.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, хоча про час та місце слухання справи повідомлялися судом належним чином, а тому суд вважає за можливе справу слухати у їх відсутності

Заслухавши пояснення учасників справи, покази свідка, спеціаліста, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Так, з матеріалів справи вбачається, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Пироги С.С. перебуває виконавче провадження № 76543565 стосовно примусового виконання рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14.02.2012 року у справі № 2-8006/2011 про солідарне стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором №М-19 від 18.01.2007 року та солідарне стягнення з ОСОБА_3 та ПФ «ЕЛЬБЕ» на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором № 3-32 від 07.05.2007 року, а також судових витрат (а.с ).

27.11.2024 року приватним виконавцем Пирогою С.С. в межах вказаного виконавчого провадження винесено постанову про опис та арешт майна боржника, а саме: нежитлової будівлі бондарного цеху З-1, загальною площею 553,8 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. ).

В подальшому, постанова про опис та арешт майна боржника була надіслана до відома ОСОБА_3 рекомендованим листом та згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення була одержана ним 10.12.2024 р. (а.с. ).

Порядок визначення вартості арештованого майна регламентовано статтею 57 Закону України «Про виконавче провадження». Так, відповідно до ч. 1 вказаної норми, визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження.

Згідно ч. 2 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника.

Частиною 3 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що у разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна.

Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання.

Із звіту про оцінку нежитлової будівлі бондарного цеху З-1, загальною площею 553,8 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , вбачається, що її вартість визначено в сумі 2909757 грн. При цьому, у звіті визначено мету оцінки: «Визначення ринкової вартості об`єкта оцінки як початкової ціни для подальшого відчуження арештованого майна на відкритих торгах» (а.с. ).

У своїй скарзі ОСОБА_3 зазначає, що оцінка зазначеної нежитлової будівлі здійснювалася без огляду оцінювачем об`єкта оцінки.

Разом з тим, вказане твердження не відповідає дійсності, оскільки 27.11.2024 р. під час проведення опису вищезазначеної будівлі був присутній директор ТОВ КЕФ «Експертиза-тоутал» Обухов О.В., який особисто провів огляд нерухомості та під час проведення огляду здійснювалася фотофіксація об`єкта оцінки за допомогою цифрової фотокамери, фотографії якої приєднані до звіту про оцінку.

Вказані обставини підтверджуються актом приватного виконавця від 27.11.2024 року, складеного в присутності представників стягувача АТ КБ «Приватбанк» Томащука І.П. та Бурець Н.С., директора КЕФ ТОВ «Експертизатоутал» Обухова О.В., який підтвердив зазначене в судовому засіданні

Крім того, у поданій скарзі зазначено, що процедуру оцінки майна було проведено не належним чином, а за її результатами складено не належний документ, який не відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна.

Проте, вказане твердження теж не відповідає дійсності, оскільки суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання ТОВ КЕФ «Експертизатоутал» за результатами оцінки було надано звіт на 58 аркушах, який містить усі необхідні реквізити, що передбачені чинним законодавством з оцінки майна.

Також, скаржник зазначає, що йому не зрозуміло на підставі яких технічних документів було визначено площу об`єкта оцінки та стверджується, що у приватного виконавця, стягувача чи оцінювача відсутні будь-які технічні документи на об`єкт оцінки.

Вказане також не відповідає дійсності, оскільки в матеріалах виконавчого провадження наявна копія технічного паспорта на нежитлову будівлю бондарний цех З-1, загальною площею 553,8 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , які були надані приватному виконавцю стягувачем АТ КБ «Приватбанк» та одержані від КП «Волиньпроект» на відповідний запит приватного виконавця.

Крім того, у скарзі зазначено, що передача нерухомого майна на зберігання здійснена з порушенням норм чинного законодавства. Разом з тим, до моменту пред`явлення виконавчого документа до приватного виконавця Пироги С.С., його примусове виконання неодноразово здійснювалося органами ДВС.

Так, відповідно до відмітки на виконавчому документі, а також згідно інформації Автоматизованої системи виконавчого провадження, останнє примусове виконання виконавчого документа здійснювалося відділом примусового виконання рішень УЗПВР у Волинській області та було повернуто стягувачу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. ).

Відповідно до ч. 3 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», у разі повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої цієї статті арешт з майна знімається.

На підставі вказаної норми арешт, що був накладений при попередньому описі приміщення було знято. При цьому чинне законодавство України про виконавче провадження не передбачає складання будь-яких інших процесуальних документів (актів приймання-передавання чи будь яких інших) у разі винесення виконавцем постанов про завершення виконавчого провадження.

Твердження скаржника та його представника щодо неможливості реалізації об`єкта нерухомого майна без земельної ділянки не ґрунтується на нормах чинного законодавства. При цьому, вони посилаються на ст. 79 Земельного кодексу та ч. 3 ст. 373 Цивільного кодексу, однак вказані норми не містять заборони реалізації об`єкта нерухомого майна без земельної ділянки і регулюють зовсім інші правовідносини, а відтак в даному випадку взагалі не можуть бути застосовані.

В той же час, відповідно до ст. 377 Цивільного кодексу України, до особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, або частку у праві спільної власності на такий об`єкт, одночасно переходить право власності (частка у праві спільної власності) або право користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, у порядку та на умовах, визначених Земельним кодексом України.

При цьому, суду не представлено доказів наявності у боржника виділеної йому земельної ділянки, а тому доводи скаржника в цій частині не заслуговують на увагу.

У відповідності до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

За змістом ч. 2, 3 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Таким чином, зважаючи, що скаржником та її представником не представлено беззаперечних доказів неправомірності дій державного виконавця при здійсненні оцінки арештованого та описаного майна, то суд приходить до висновку, що в задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись статтями 447, 450, 451 Цивільного процесуального кодексу України, на підставі Закону України «Про виконавче провадження», суд-

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на дії приватного виконавця виконавчого округу Волинської області Пироги Сергія Степановича щодо визначення вартості (оцінки) майна відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлений 26 вересня 2025 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Кихтюк Р.М.