Справа № 716/1103/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.10.2025 місто Заставна

Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді Вайновської О.Є.,

секретаря судового засідання Бортніка А.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокатка Герегова Наталія Іванівна, до Кадубовецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області, про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки в порядку спадкування за заповітом та отримання правовстановлюючого документу,

ВСТАНОВИЛА:

Позивачка ОСОБА_1 , в особі адвокатки Герегової Н.І., звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки площею 0,30 га для ведення особистого селянського господарства розташованої в с.Кадубівці Чернівецького району Чернівецької області, та отримання правовстановлюючого документу на неї, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка за життя розпочала процедуру приватизації вказаної земельної ділянки, однак правовстановлюючі документи не отримала. В обґрунтування позову посилалася на те, що нотаріусом їй як спадкоємиці за заповітом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Ухвалою судді Заставнівського районного суду Чернівецької області від 23.06.2025 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою судді Заставнівського районного суду Чернівецької області від 19.08.2025 витребувано копію спадкової справи після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач відзив не подав, подав заяву про визнання позову, розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу (ч.4 ст.200 ЦПК України).

У відповідності до вимог ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Позивачка та її представниця адвокат Герегова Н.І. до судового засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Представник відповідача Кадубовецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької областідо судового засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі.

За таких обставин, суд розглянув справу за відсутності сторін та ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки для цього наявні законні підстави.

При цьому фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося, з огляду на положення ст.247 ч.2 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 08.01.1999 (а.с.41).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина у вигляді права на земельну ділянку площею 0,30 га у межах АДРЕСА_1 для ведення особистого підсобного господарства, переданої безоплатно у приватну власність на підставі рішення виконавчого комітету Кадубовецької сільської Ради народних депутатів №6/3 від 24.12.1993.

Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР 1963 року.

Таким чином, враховуючи, що спадщина після смерті ОСОБА_3 відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , до спірних правовідносин слід застосовувати норми ЦК УРСР 1963 року.

Відповідно до ст.ст.524-526 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, місцем відкриття спадщини останнє постійне місце проживання спадкодавця.

Положеннями ст.ст.548, 549 ЦК УРСР визначено, що для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Спадщина вважається прийнятою, якщо спадкоємець фактично вступив в управління або володіння спадковим майном і зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Заповіт на випадок смерті ОСОБА_3 відсутній, отже спадкування після його смерті здійснюється за законом.

Статтею 529 ЦК УРСР передбачено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

ОСОБА_2 є дружиною померлого ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 від 19.07.1961 (а.с.41 зворот) і є такою що прийняла спадщину після смерті чоловіка, про що свідчить видані нотаріусом свідоцтва про право на спадщину.

Діти спадкодавця ОСОБА_3 ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 від спадщини відмовились, на неї не претендують, що підтверджується їхніми заявами поданими до Кіцманської державної нотаріальної контори (а.с.42 зворот, а.с.43).

Отже інші спадкоємці після смерті ОСОБА_3 , окрім його дружини ОСОБА_2 , відсутні.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, про що Заставнівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чернівецькому районі Чернівецької області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції вчинено актовий запис №19 від 04.01.2023 року (а.с.38 зворот).

За загальними правилами про спадкування (ст.ст.1216, 1217, 1218 ЦК України), спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом; до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ст.ст.1220, 1221 ЦК України).

Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст.1233 ЦК України).

Згідно заповіту, посвідченого 21.08.2015 року приватним нотаріусом Троянською М.М., ОСОБА_2 все своє майно, де б не було і з чого не складалось і взагалі, те, що буде належати йому на день смерті, заповіла ОСОБА_8 (а.с.8) і вказаний заповіт є чинним (а.с.29-30).

Згідно свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_3 , виданого повторно, позивачка іменувалася « ОСОБА_8 », а 13.11.2020 змінила своє ім`я на « ОСОБА_1 » (а.с.7).

Відповідно до ч.1, 5 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст.1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України).

27.06.2023 року позивачка прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом подачі нотаріусу заяви про прийняття спадщини (а.с.30 зворот).

Таким чином, ОСОБА_1 є спадкоємицею за заповітом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , та є такою, що прийняла спадщину.

За життя ОСОБА_3 розпочав процедуру приватизації земельної ділянки площею 0,30 га у межах АДРЕСА_1 для ведення особистого підсобного господарства, однак не завершив її.

Права на завершення приватизації вказаної земельної ділянки перейшли до спадкоємиці ОСОБА_3 ОСОБА_2 , а після її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 до її спадкоємиці за заповітом ОСОБА_1 .

Отже, предметом спадкування ОСОБА_9 є право на завершення приватизації земельної ділянки площею 0,30 га у межах АДРЕСА_1 для ведення особистого підсобного господарства.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно (ч.1 ст.1297 ЦК України).

17.06.2024 року нотаріус видала ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 на певне майно, постановою нотаріуса від 17.06.2024 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,30 га у межах згідно плану розташованої в АДРЕСА_1 у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів про належність цієї земельної ділянки ОСОБА_2 (а.с.75 зворот, а.с.76).

Згідно зі ст.81 ЗК України, громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Перехід права власності на земельну ділянку до спадкоємців здійснюється за загальними правилами спадкування зі збереженням її цільового призначення (ст.1225 ЦК України).

При цьому, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав (ст.125 ЗК України).

Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, то спадкоємці мають право звертатися до суду з позовами про визнання відповідного права у порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

Відповідний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 350/67/15-ц, провадження 14-652цс18, у постановах Верховного Суду від 13 червня 2018 року у справі № 128/1911/15-ц, від 30 червня 2020 року у справі № 623/633/17, від 25 березня 2020 року у справі № 158/1672/17, від 17 квітня 2019 року у справі № 723/1061/17, від 29 серпня 2019 року у справі № 554/1195/17, що свідчить про сталість судової практики у вирішенні питання права на завершення приватизації земельної ділянки.

Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Частиною 2 ст.16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права, що також знайшло своє відображення в положеннях ч.3 ст.152 ЗК України, де зазначено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав.

В своєму роз`ясненні №24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, зауважив, що якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст.125 Земельного кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Не підлягають задоволенню позовні вимоги спадкоємців про визнання права власності на земельну ділянку, щодо якої спадкодавцем розпочато, але не завершено процедуру приватизації.

Отже, суд вважає належним обраний позивачкою спосіб захисту про визнання права на завершення приватизації та набуття у власність земельної ділянки в порядку спадкування за заповітом.

За відсутності зареєстрованого у встановленому законом порядку права власності на земельну ділянку на ім`я померлої ОСОБА_2 , ОСОБА_1 позбавлена можливості отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Іншого способу захисту своїх прав, окрім судового, позивачка не має.

Таким чином, встановивши під час розгляду справи, що ОСОБА_3 за життя розпочав процедуру приватизації земельної ділянки площею 0,30 га у межах АДРЕСА_1 для ведення особистого підсобного господарства, однак не завершив її у зв`язку зі смертю, суд приходить до висновку, що до його спадкоємиці ОСОБА_2 , яка за життя також не завершила процедуру приватизації, а згодом і до спадкоємиці ОСОБА_2 за заповітом - ОСОБА_1 перейшли права й обов`язки спадкодавця, в тому числі, в частині права на завершення процедури оформлення права власності на вказані земельну ділянку та отримання правовстановлюючого документу на них.

За таких обставин, позов ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокатка Герегова Наталія Іванівна, до Кадубовецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області, про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки в порядку спадкування за заповітом та отримання правовстановлюючого документу є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі ст.ст.15, 16, 1216-1218, 1220-1221, 1225, 1233, 1268-1269, 1270 ЦК України, ст.ст.80, 125, 152 ЗК України, керуючись ст.ст.12, 13, 81, 89, 141, 247, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокатка Герегова Наталія Іванівна, до Кадубовецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області, про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки в порядку спадкування за заповітом та отримання правовстановлюючого документу, задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право на завершення приватизації та отримання правовстановлюючого документу на земельну ділянку площею 0,30 га у межах АДРЕСА_1 для ведення особистого підсобного господарства в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.Є. Вайновська