Справа № 673/269/25
Провадження № 2/673/286/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2025 р. м. Деражня

Деражнянський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої судді Ягодіної Т.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Ставнічук Р.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом

Служби у справах дітей Вовковинецької селищної ради Хмельницької області в інтересах дитини ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини,-

ВСТАНОВИВ:

У березні 2025 року позивач звернувся до суду з позовними вимогами до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини. Означені вимоги обґрунтовував тим, що відповідач являється батьком неповнолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебуває на обліку служби у справах дітей Хмельницької міської ради Хмельницької області, як такий, що опинився у складних життєвих обставинах. Матір дитини, ОСОБА_4 , зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1 . Батьки протягом тривалого часу спільно не проживають і не підтримують шлюбні відносини. Службою у справах дітей Вовковинецької селищної ради 08.07.2022 року проводилася бесіда з відповідачем, щодо виявлення ним бажання приймати участь у вихованні сина ОСОБА_5 , під час якої він стверджував, що не являється біологічним батьком дитини. 15.11.2024 року малолітнього ОСОБА_5 за направленням служби у справах дітей Хмельницької міської ради доставлено до закладу охорони здоров`я КП «Хмельницька міська дитяча лікарня» для обстеження та надання необхідної медичної допомоги. Рішенням виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 20.11.2024 року №1760 негайно відібрано у матері ОСОБА_4 , у зв`язку із загрозою життю та здоров`ю дитину ОСОБА_1 . Згідно наказу начальника служби у справах дітей Деражнянської міської ради №26-ОД дитину передано до у сім`ю патронатного вихователя ОСОБА_3 та добровільного помічника ОСОБА_6 , які проживають в с. Маниківці Хмельницького району Хмельницької області. З того часу, батько на шлях виправлення не став, не вживає жодних заходів щодо повернення дитини, створення належних умов для його проживання, виховання в середовищі сім`ї, фінансового забезпечення, що свідчить про його свідоме ухилення від виконання батьківських обов`язків та є підставою для позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини.

Ухвалою судді від 17.03.2025 року провадження у справі відкрито із призначенням справи до розгляду в порядку загального позовного провадження, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, а позивачу - відповіді на відзив. Залучено до участі в справі в якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_4 .

Ухвалою суду від 12.05.2025 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду.

22.09.2025 року ухвалено рішення по суті позовних вимог.

У встановлений судом строк відповідач без поважних причин відзив на позов не надав, тому суд вирішив справу за наявними матеріалами у відповідності до ч.8 ст.178 ЦПК України.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, підтримуючи позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач в судове засіданні не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності згідно якої не заперечував щодо позбавлення його батьківських прав відносно малолітнього ОСОБА_1 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, не заперечуючи проти задоволення позову.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, причин неявки суду не повідомила, при цьому про розгляд справи була повідомлена належним чином.

Дослідивши матеріали справи в повному обсязі суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Приписами ст.150 СК України встановлено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Проте, головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 являються батьками дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20.03.2025 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 позбавлено батьківських прав стосовно малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та вирішено питання про стягнення аліментів на його утримання.

Як встановлено із повідомлення служби у справах дітей Хмельницької міської ради від 18.11.2024 року, виявлено дитину ОСОБА_1 , яка опинилася у складних життєвих обставинах

15.11.2024 року малолітнього ОСОБА_1 за направленням служби у справах дітей Хмельницької міської ради доставлено до закладу охорони здоров`я КП «Хмельницька міська дитяча лікарня», для обстеження та надання необхідної медичної допомоги, через умови проживання в сім`ї, які негативно впливають на стан його здоров`я.

Наказом служби у справах дітей Хмельницької міської ради №1081 від 18.11.2024 року взято на облік ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як дитину, яка перебуває у складних життєвих обставинах, проживання у сім`ї, у якій батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків.

Згідно рішень виконавчого комітету Хмельницької міської ради Хмельницької області №1760 від 20.11.2024 року негайно відібрано малолітнього ОСОБА_1 у матері ОСОБА_4 .

Службою у справах дітей Хмельницької міської ради вжито заходів щодо тимчасового влаштування малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно до законодавства.

20.11.2024 року наказом служби у справах дітей Деражнянської міської ради Хмельницької області №26-ОД про передачу дитини до сім`ї патронатного вихователя, передано малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебуває в КП «Хмельницька міська дитяча лікарня» до сім`ї патронатного вихователя ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та добровільного помічника ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , які проживають по АДРЕСА_1 .

Рішенням виконавчого комітету Деражнянської міської ради Хмельницької області №213 від 21.011.2024 року влаштовано малолітнього ОСОБА_1 до сім`ї патронатного вихователя ОСОБА_3 .

Згідно акту обстеження житлово-побутових умов від 23.01.2025 року, складеного комісією в складу: начальника служби у справах дітей Апанасенко В.Ю., головного спеціаліста служби у справах дітей Іванової О.Ф., фахівця із соціальної роботи ОСОБА_7 , проведено обстеження житлово-побутових умов сім`ї ОСОБА_8 по АДРЕСА_2 , згідно якого ОСОБА_2 проживає спільно із співмешканкою ОСОБА_9 та батьком ОСОБА_10 в цегляному будинку з пічним опаленням, який складається з 2 житлових кімнат, кухні та веранди. Одну житлову кімнату займає батько із молодшим сином ОСОБА_11 . У другій кімнаті проживає старший син ОСОБА_12 із співмешканкою, коли приїжджають з роботи. В будинку брудно, давно не білені кімнати, протікає стеля. Наявні необхідні меблі та побутова техніка. На даний час ОСОБА_13 власного житла немає.

Дослідивши характеристику надану виконавчим комітетом Вовковинецької селищної ради Хмельницької області відносно ОСОБА_2 , встановлено, що останній за період перебування на території Вовковинецької територіальної громади зарекомендував себе як людина пасивна, участі у житті громади не приймає, спокійний, неконфліктний, допомагає сусідам, проте зловживає спиртними напоями, безвідповідальний. В порушенні норм поведінки поміченим не був. Зауважень з боку представників селищної ради не надходило. Скарг з боку односельчан та жителів навколишніх сіл на ОСОБА_2 немає.

Відповідно до висновку виконавчого комітету Вовковинецької селищної ради Хмельницького району Хмельницької області №541 від 25.02.2025 року, є доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зважаючи на те, що вжиті заходи відносно батька ОСОБА_2 результату не дали, батько під час бесіди повідомив про відсутність наміру вживати заходи щодо виховання дитини, оскільки не вважає себе її біологічним батьком.

Відповідно до ч. 7 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно зі ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Згідно із ч. 2 та 4 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені ч. 1 ст. 164 СК України.

Зокрема, пунктом 2 ч. 1 ст.164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

За змістом роз`яснень, викладених у п. 15, 16, 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька, так і для дитини (ст. 166 СК України). Вирішення питання про позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

ЄСПЛ зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (справа «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року).

Матеріалами справи підтверджується, що відповідач ОСОБА_2 самоусунувся від виконання батьківських обов`язків відносно свого малолітнього сина ОСОБА_1 , не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не цікавиться його життям, не відвідує його у патронатного вихователя, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу.

Також, суд враховує поведінку відповідача, який надав суду нотаріально засвідчену заяву, в якій не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно його малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та стверджує, що протягом 2022 -2025 років не бачив дитину та цікавився її життям.

Крім того, необхідно зазначити, що позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, на спілкування з дитиною і побачення з ним, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Дослідивши усі обставини справи, надавши оцінку доказам, суд дійшов висновку про те, що позов Служби у справах дітей Вовковинецької селищної ради в інтересах дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 слід задовольнити. ОСОБА_2 , позбавити батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_1 , оскільки відповідач не виконує обов`язки передбачені нормами Сімейного кодексу України.

На час звернення до суду з даним позовом дитина проживала в сім`ї патронатного вихователя, до цього спільно із матір`ю ОСОБА_4 , відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надав.

Зважаючи на те, що відповідач добровільно не надає кошти на утримання сина, при цьому є особою працездатного віку, відомості щодо його незадовільного стану здоров`я відсутні, він забезпечений роботою, а відтак має регулярний дохід.

Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 pоку та набула чинності для України 27 вересня 1991 pоку, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Положеннями статті 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Частиною другою статті 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно вимог частин першої, другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частиною третьою статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Стаття 182 СК України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

При розгляді даної справи судом також приймаються до уваги положення ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України, згідно з якими розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Аналізуючи вищезазначені положення законодавства суд вважає, що слід стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі частини заробітку/доходу/, щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12 березня 2025 року і до досягнення ним повноліття.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частина 1 статті 141 ЦПК України встановлює, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно частини 1 статті 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Позивач відповідно до п.14 статті 3 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору у даній категорії справи.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 до початку розгляду справи по суті, визнав позов в частині вимог щодо позбавлення його батьківських прав, з останнього підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 50 відсотків від суми судового збору, що справляється за подання позову про позбавлення батьківських прав (немайновий спір), а саме 1514 грн.00 коп. на користь держави.

Відповідач не висловився в ході судового розгляду щодо позовних вимог в частині стягнення аліментів, відтак суд приходить до висновку про стягнення з ОСОБА_2 на користь держави суми судового збору за майновий спір, а саме 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 3028 грн. 00 коп.

Відтак, з ОСОБА_2 , на користь держави підлягає стягненню загальна сума судового збору в розмірі 4542 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст. 10,13,18,81,141,142, 258,259,263-265, 354 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Служби у справах дітей Вовковинецької селищної ради в інтересах дитини ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи без самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_6 відносно малолітнього сина ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , який проживає АДРЕСА_2 на користь органу опіки та піклування Вовковинецької селищної ради Хмельницького району Хмельницької області на утримання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в розмірі частини заробітку/доходу/, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 12 березня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , який проживає АДРЕСА_2 на користь держави суму судового збору в розмірі 4542 грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування сторін та інших учасників справи

Позивач : Служба у справах дітей Вовковинецької селищної ради (32223 Хмельницька область, Хмельницький район селище Вовковинці вулиця Миру, будинок 24. Код ).

Відповідач: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , ( АДРЕСА_3 ).

Інші учасники справи

Представник позивача: ОСОБА_14 РНОКПП НОМЕР_3 , ( АДРЕСА_4

Треті особи без самостійних вимог щодо предмету спору:

ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 );

ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 ).

Суддя: Т. В. Ягодіна