Справа № 278/3374/25
09 вересня 2025 року м. Житомир
Житомирський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді Дубовік О. М., за участю секретаря судового засідання Кравчук Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про стягнення коштів, -
На обґрунтування позову вказувало, що 26.05.2021 близько 20 години 10 хвилин у с. Зарічани на перехресті вул. Лісова з вул. Європейською з вини відповідача, який керував мотоциклом "Shineray" державний номерний знак НОМЕР_1 , була скоєна дорожньо-транспортна пригода. У результаті ДТП був пошкоджений автомобіль "Infiniti QX30" державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 .
На дату скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_1 застрахована не була. Вина відповідача підтверджується постановою Житомирського районного суду Житомирської області від 19.07.2021 року.
Вказана регламентна виплата була здійснена МТСБУ на підставі заяви власника автомобіля ОСОБА_2 про виплату страхового відшкодування від 31.05.2021, звіту №2021_06_09 про оцінку оцінку вартості збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу та підтверджується платіжною інструкцією №1102753 від 26.08.2021 та №1032870 від 23.07.2021.У зв`язку із залученням експерта МТСБУ понесло витрати пов`язані зі складанням звіту на суму 1362,94 грн. Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП відшкодована потерпілій особі не була.
Таким чином, МТСБУ виконало покладений на нього Законом обов`язок по відшкодуванню шкоди заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до ст. 1191 ЦК України та п. 38.2.1 ст. 38 Закону після проведення виплати потерпілій собі у МТСБУ виникло право зворотної вимоги (регресу) до відповідача. 27.02.2025 МТСБУ направило відповідачу претензію з проханням добровільно компенсувати трати МТСБУ, який він залишив без відповіді.
Ухвалою суду від 04.08.2025 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с. 37).
Представник позивача Циба Д.М. направив заяву про розгляд справи без його участі; вимоги, викладені позові, підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував (а.с. 53).
Відповідач у судове засідання 09.09.2025 не з`являвся; про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить особистий підпис 14.08.2025 у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (а.с. 44).
Заяв по суті справи до суду не надійшло. Відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не направив до суду відзив на позовну заяву, про розгляд справи повідомлявся належним чином.
Відповідно до положень ст. ст. 211, 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін за наявними в справі матеріалами та ухвалити заочне рішення.
За правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Судом встановлено, що 26 травня 2021 року о 20 год. 10 хв., гр. ОСОБА_1 , у с. Зарічани на перехресті вул. Лісова з вул. Європейською керуючи мотоциклом Shineray державний номерний знак НОМЕР_1 при зустрічному роз`їзді, здійснюючи маневр лівого повороту, не врахував дорожню обстановку, не дотримався не переконавшись у безпечності маневру, не дотримувався безпечного інтервалу та скоїв зіткнення з автомобілем "Infiniti QX30" державний номерний знак НОМЕР_2 , що рухався на зустріч. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив п.п.13.3, 13.4 ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
Постановою Житомирського районного суду Житомирської області від 01.08.2022 року у справі №278/1709/21 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 4-5).
У відповідності до частини 4 статті 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Преюдиціальність обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу.
18 червня 2022 року власник автомобіля "Infiniti QX30" державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_2 подала до МТСБУ повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду та заяву про здійснення відшкодування оціненої шкоди, заподіяної у результаті ДТП (а.с. 7).
Частиною першою статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.
Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України).
За змістом частини першої статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (стаття 1192 ЦК України).
Згідно з пунктом 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.
Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність одночасно усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки, шкоди, причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою, а також вини заподіювача шкоди.
Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи.
Під шкодою розуміється майнова шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права.
Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стає об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за вини заподіювача шкоди (умислу або необережності).
Відсутність будь-якої з цих умов є підставою для звільнення особи від відповідальності, якщо інше не встановлено законом.
Правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, - якщо законом передбачено такий обов`язок.
Згідно зі статтею 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.
До сфери обов`язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Згідно зі статтею 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (який був чинним на час виникнення спірних правовідносин) у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Статтею 29 Закону України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (який був чинним на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлюваним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місяця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата з послуги стоянки.
Судом установлено, що на момент дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 26.05.2021 року, цивільно-правова відповідальність власника (володільця) транспортного засобу "Shineray", державний номерний знак НОМЕР_1 , не була забезпечена відповідним договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Відповідно до пункту 39.1 статті 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (який був чинним на час виникнення спірних правовідносин), Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-парової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Пунктом 41.1 ст. 41 Закону України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (який був чинним на час виникнення спірних правовідносин) установлено, що МТСБУ за рахунок фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортним засобом, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.
Згідно пп. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (який був чинним на час виникнення спірних правовідносин) МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.
Також у матеріалах справи наявна заява ОСОБА_1 , в якій він просить здійснити оплату на протязі 2 років (а.с. 22).
Отже, обставина вини відповідача у ДТП встановлена рішенням суду та не повинна доказуватися при розгляді іншої справи.
Таким чином, обставини дорожньо-транспортної пригоди та факти встановлені при розгляді справи про адміністративне правопорушення є преюдиціальними фактами при розгляді даної цивільної справи.
Також відповідно до платіжної інструкції №1032870 від 23.07.2021 МТСБУ здійснено оплату послуг експерта у даній справі на суму 1362,94 грн (а.с. 13), яка підлягає стягненню із відповідача.
Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам у їх сукупності, приймаючи до уваги встановлену вину відповідача у вчиненні ДТП, яка мала місце 26.05.2021 року, судовому рішенню, що набрало законної сили, встановивши завдання у цій ДТП матеріальної шкоди внаслідок пошкодження належного ОСОБА_2 автомобіля "Infiniti QX30" державний номерний знак НОМЕР_2 , наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою відповідача та завданою шкодою, а також встановивши, що відповідач не застрахував свою цивільно-правову відповідальність на час вказаної пригоди, а МТСБУ здійснило виплату потерпілому за завдану матеріальну шкоду, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 3028,00 грн.
Керуючисьст.ст. 12-13, 76-79, 81, 141, 258-259, 263-265, 268, 273, 280, 354 ЦПК України, суд -,
УХВАЛИВ:
Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відомості про учасників:
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП відсутній у матеріалах справи.
Повне рішення складено та підписано 26.09.2025.
Суддя О. М. Дубовік