Провадження № 2/522/538/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2025 року Приморський районний суд м. Одеси:

у складі: головуючої судді Ковтун Ю.І.,

за участі секретаря Лахматової С.В.,

представника позивача за первісним позовом

та відповідача за зустрічним позовом адвоката Нікітіної Г.Е.,

відповідачки за первісним позовом та

позивачки за зустрічним позовом ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м.Одеси з Малиновського районного суду м.Одеси надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів, в якій просить: зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дітей сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) до 2000 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 28.02.2020 Приморським районним судом м.Одеса було видано судовий наказ про стягнення аліментів з позивача на користь відповідача на утримання неповнолітніх дітей сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення заяви до суду, а саме з 11 лютого 2020 року, і до досягнення дитиною ОСОБА_4 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 включно, а потім, на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 29 березня 2029 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Позивач вважає, що є підстави для зменшення розміру аліментів, а саме підстави передбачені ст. 192 СК України. Позивач, є особою з інвалідністю ІІ групи, має захворювання - міастенія очна форма. Більше того, на даний час відбувається погіршення стану з порушенням інших функцій організму та встановлено, що міастенія прогресує. Дані обставини заважають жити позивачу повноцінним життям. Він не є працездатною особою, не може отримувати дохід від будь-якої діяльності. До літа 2024 року позивач ще міг працювати по декілька годин на добу, що давало йому можливість сплачувати аліменти, на теперішній час знайти роботу зі своїми вадами він не може, можливості заробляти не має. Позивач проживає разом зі своїми батьками, які є людьми похилого віку. Також, позивач отримує державну соціальну допомогу, як особа з інвалідністю ІІ групи, призначену на період з 15.03.2006 року по 31.03.2009 року, з 15.04.2009 року безстроково, у розмірі 2362,00 грн., щомісячно. Незважаючи на те, що це буде ставити позивача у важке матеріальне становище, він готовий допомагати відповідачу з утриманням дітей у розмірі 2000 грн, тобто у твердій грошовій сумі по 1000 грн на кожну дитину. З урахуванням викладеного, а також рівності прав та обов`язків батьків щодо утримання дитини вбачається, що розмір аліментів має бути зменшений з метою забезпечення інтересів саме дітей, а не інших осіб.

Ухвалою судді Приморського районного суду міста Одеси Чернявської Л.М. від 07 жовтня 2024 року відкрито провадження по справі за позовом ОСОБА_2 , встановлено порядок спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 36).

31.10.2024 на адресу суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, в якій просить: стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей - сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду, але не менше мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та до досягнення дитиною - ОСОБА_4 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 включно, а потім, на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 29 березня 2029 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В обґрунтування зустрічного позову зазначила, що Посилання відповідача на погіршення стану здоров`я згідно історії хвороби не може розглядатися підставою суттєвого погіршення стану здоров`я ОСОБА_2 . Відповідачу з 15.04.2009 призначено безстроково щомісячну соціальну допомогу як інваліду II групи, та до наступного часу переогляду на І групу інвалідності у зв`язку з погіршенням стану його здоров`я не відбулось. У справах про зменшення розміру аліментів, позивач має довести обставини, які б свідчили про те, що його матеріальний стан з часу присудження аліментів значно погіршився. Такі обставини доводяться шляхом порівняльного аналізу документів про доходи, які мав платник аліментів на час ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів та документів про доходи, які він має на час розгляду справи про зменшення розміру аліментів. Будь-яких належних доказів на підтвердження погіршення матеріального стану позивача з моменту прийняття рішення про стягнення аліментів, або ж доказів на підтвердження погіршення стану його здоров`я (отримання іншої групи інвалідності) у позовної заяві не надано. Також зазначила, що ОСОБА_6 як батько двох дітей не приймає жодної участі у їх житті та побуті. Ніяким чином не намагається спілкуватись та будь яким чином підтримувати зв`язок зокрема телефонувати на мобільні телефони дітям та радіти їх успіхам у навчанні та спорті (а.с. 41 45).

У судовому засіданні 20.11.2024, ухвалою суду прийнято до розгляду зустрічну позовну заяву (а.с. 70).

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.05.2025 цивільна справа № 521/14097/24 надійшла в провадження судді Ковтун Ю.І.

Ухвалою судді Приморського районного суду міста Одеси Ковтун Ю.І. від 03 червня 2025 року цивільну справу № 521/14097/24 прийнято до провадження. Розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 83).

У судовому засіданні 28.07.2025, у зв`язку з прийняттям попереднім складом суду зустрічної позовної заяви до спільного розгляду з первісним позовом, призначено підготовче засідання у справі.

Ухвалою суду від 28 липня 2025 року закрито підготовче провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні представник позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом адвокат Нікітіна Г.Е. первісний позов підтримала та просила його задовольнити, зустрічний позов не визнала просила відмовити у його задоволенні.

Відповідачки за первісним позовом та позивачки за зустрічним позовом ОСОБА_1 , у судовому засіданні первісний позов не визнала просила відмовити у його задоволенні, зустрічний позов підтримала та просила його задовольнити.

Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що сторони мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

28 лютого 2020 року Приморським районним судом м. Одеси видано судовий наказ у справі № 522/2331/20, відповідно до якого:

Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (РНОКПП НОМЕР_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 , паспорт серії НОМЕР_3 виданий Портофранківським ВМ Приморського РВ ОМУ ГУВМИ України в Одеській області 11.03.2010 року) аліменти на утримання неповнолітніх дітей сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення заяви до суду, а саме з 11 лютого 2020 року, і до досягнення дитиною ОСОБА_4 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 включно, а потім, на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 29 березня 2029 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь держави судовий збір в сумі 210 (двісті десять) гривень 20 копійок (а.с. 9 10).

Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментам, який складений старшим державним виконавцем Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Немазенком А.В. при примусовому виконанні судового наказу № 522/2331/20 виданого 22.02.2021 Приморським районним судом м.Одеси, встановлено відсутність заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дитини, станом на 01.05.2024 (а.с. 11 12) .

Також стороною позивача надано квитанції про сплату аліментів у 2004 році у виконавчому провадженні 64831128, отримувач Малиновського відділу державної виконавчої служби (а.с.61 67)

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Позивачем, належними та допустимими доказами не підтверджено погіршення його майнового стану.

Позивачем не надано доказів того, що його матеріальний чи сімейний стан змінився так, що сплата аліментів у визначеному судом розмірі є ускладненою.

Так відповідно до листа Управління соціального захисту населення в Хаджибейському районі м.Одеси від 07.05.2024 № 1345/17.01-05 на адресу адвоката Нікітіної Г. повідомлено, що ОСОБА_2 отримує державну соціальну допомогу, як особа з інвалідністю ІІ групи, призначену на період з 15.03.2006 року по 31.03.2009 року, з 15.04.2009 року безстроково, у розмір 2361,00 грн щомісячно. До листа додано відповідну довідку УСЗН в Хаджибейському районі (а.с. 7- 8).

Отже, з моменту видачі судового наказу розмір державної соціальної допомоги, яку отримує позивач не зменшився.

Також, суд не приймає до уваги посилання позивача на те, що він проживає разом зі своїми батьками, які є людьми похилого віку, оскільки позивачем не доведено факт того, що батьки перебувають на його утриманні. Крім того, як слідує з довідок про доходи батьки позивача ОСОБА_7 а ОСОБА_8 отримують пенсію у розмірі відповідно 2980,00 грн та 2725,00 грн, а відповідно до довідки ТОВ «Одеса-Мотор-Сервіс» ОСОБА_7 працює на посаді підсобний робітник. Загальна сума нарахованого доходу за період з 01.03.2024 по 31.08.2024 становить 69044,33 грн (а.с.67зв- 68зв.).

Надані позивачем виписка з історії хвороби за 2006 рік; посвідчення Серія НОМЕР_4 , яке видано УСЗН в Малиновському районі ДП та СП ОМР 23.11.2018, відповідно до якої ОСОБА_2 має право на пенсію особам з інвалідністю; виписка із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_2 від 01.11.2023; виписка з історії хвороби № 899 за 2006 рік; довідка до акта огляду МСЕК Серія 2-18 ОД № 015337 від 16.04.2009, відповідно до якої ОСОБА_2 встановлена друга група інвалідності безстроково не є підставами для зменшення розміру аліментів, оскільки не свідчать про погіршення стану здоров`я позивача.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно з статтями 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Суд приходить до висновку, що позивачем не надано суду доказів, які свідчать про наявність підстав для зменшення розміру аліментів, визначених судовим наказом Приморського районного суду м. Одеси від 28 лютого 2020 року, який не є завищеним та відповідає розміру, передбаченому нормами діючого Сімейного кодексу України.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню в повному обсязі.

Стосовно зустрічного позову суд зазначає наступне.

Позивачкою за зустрічним позовом ОСОБА_1 у зустрічній позовній заяві про збільшення розміру аліментів заявлено вимоги щодо стягнення з ОСОБА_2 , на її користь аліментів на утримання неповнолітніх дітей - сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі який є ідентичним розміру, що визначений судовим наказом Приморського районного суду м.Одеси від 28 лютого 2020 року у справі № 522/2331/20. Крім того, ОСОБА_1 у зустрічний позовній заяві посилається лише на недоведеність позову щодо зменшення розміру аліментів та не наводить жодного обґрунтування щодо необхідності збільшення розміру аліментів, який визначений судовим наказом від 28.02.2020.

Отже підстави для задоволення зустрічного позову відсутні.

На підставі викладеного і керуючись ст. 19, 141, 150, 180, 182, 184, 187, 192 СК України, ст. 12, 13, 76, 78-81, 89, 259, 263-267, 430 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів, відмовити.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 22 вересня 2025 року.

Суддя Юлія КОВТУН