Справа № 182/4467/25
Провадження № 2/0182/3204/2025
У Х В А Л А

Іменем України

19.09.2025 року м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Кобеляцька -Шаховал І.О., розглянувши у спрощеному провадженні заяв у ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Нікопольський відділ державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про припинення стягнення аліментів -

В С Т А Н О В И В:

В провадження Нікопольського міськрайонного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Нікопольський відділ державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про припинення стягнення аліментів.

Одночасно з позовною заявою, ОСОБА_1 подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить суд застосувати заходи забезпечення позову шляхом заборони Нікопольському відділу державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) () вчиняти дії, пов`язані з примусовим стягненням аліментів з нього на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_3 , в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, на підставі виконавчого листа Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15.11.2013 року у справі № 182/8696/13-ц, виданого на виконання рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15.11.2013 року у справі № 182/8696/13-ц, у межах виконавчого провадження № 40921389, до набрання законної сили рішенням суду в справі. А також, просить суд застосувати заходи забезпечення позову, шляхом заборони ТОВ «ІНТЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ» () утримувати з доходу ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_3 , в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, на підставі виконавчого листа Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15.11.2013 року у справі № 182/8696/13-ц, виданого на виконання рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15.11.2013 року у справі № 182/8696/13-ц, та перераховувати ці суми Нікопольському відділу державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в межах виконавчого провадження № 40921389, до набрання законної сили рішенням суду в справі.

Суд, розглянувши дану заяву, приходить до наступного.

Частиною 1 ст.149 ЦПК України визначено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених цим Кодексом заходів забезпечення позову.

Частиною 2 ст.149 ЦПК України встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За правилами ч.3 ст.150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.4 Постанови "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" за № 9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має, з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами, дійсно, виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності, слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована, відповідно до закону, як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до не зворотних наслідків.

Таким чином, заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватись лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб або учасників процесу.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог. По суті, забезпечення позову є встановленням судом обмежень суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених претензій позивача (заявника). Вжиття заходів забезпечення позову є правом суду, а не його обов`язком. Тому, при вирішенні питання щодо заяви про забезпечення позову, суд враховує не лише доводи, викладені у відповідній заяві, а й інші наявні матеріали цивільної справи.

Як вбачається з матеріалів справи, в тому числі, з поданої заяви про забезпечення позову, предметом спору є вимога щодо припинення стягнення аліментів, які були стягнуті з позивача на користь відповідачки на підставі рішення суду, яке було пред`явлено до примусового виконання. Тобто, враховуючи подані документи, а також предмет позову, суд вважає, що між сторонами існує спір щодо припинення стягнення аліментів на утримання дитини, у зв`язку з тим, що дитина проживає із заявником (платником аліментів).

У відповідності до вимог чинного законодавства , метою забезпечення позову є забезпечення виконання судового рішення.

Забезпечення позову - це сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо існує ймовірність невиконання судового рішення у майбутньому або виникнення складнощів під час його виконання. Тобто, вжиття заходів забезпечення позову є заходом забезпечення в майбутньому виконання судового рішення.

Відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод як джерело права.

Згідно ч.1 ст.1 Першого протоколу до цієї Конвенції, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

Окрім національного законодавства, також і прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі, й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення Суду у справі Жоффре де ля Прадель проти Франції від 16 грудня 1992 року).

Так, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом правового висновку Верховного суду, викладеного у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 183/5864/17-ц, заява про забезпечення позову повинна бути обґрунтованою, а доводи, викладені в ній, свідчити про те, що невжиття відповідних заходів може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду у майбутньому.

Під час вирішення питання щодо наявності підстав для забезпечення позову, суд повинен врахувати обґрунтованість заявленого клопотання, пов`язаність заходів забезпечення позову з предметом позову, співмірність заходів забезпечення із заявленими вимогами, а також запобігти порушенню прав третіх осіб в зв`язку з вжиттям судом заходів забезпечення позову.

Відповідно ст.124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

В силу положень ч.1 ст.14 ЦК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Аналізуючи матеріали справи і доводи заяви про забезпечення позову, суд приходить до висновку, що заявником доказів того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити ефективність захисту та поновлення порушених прав, суду не надано. Тобто, з урахуванням вищевикладеного, слід дійти висновку, що саме по собі пред`явлення позову про припинення стягнення аліментів не є підставою для зупинення стягнення аліментів. Крім того, забезпечення позову шляхом зупинення стягнення аліментів не може замінювати собою рішення суду у даній справі.

За таких умов, суд приходить до обґрунтованого висновку про відсутність підстав та ризиків, визначених ст.149 ЦПК України, для забезпечення позову.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.7, 149-159, 260, 353, 354 ЦПК України, п.3,4 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", п.1 ст.6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Нікопольський відділ державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про припинення стягнення аліментів - відмовити.

Копію ухвали направити заявнику.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал