Провадження номер 2/205/4466/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2025року місто Дніпро

Новокодацький районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді Костромітіної О. О.,

за участю секретаря судового засіданняМихайленко Ю.О.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа- Друга Дніпровська державна нотаріальна контора, про встановлення юридичних фактів та визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування позову зазначив, що його батьки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , перебуваючи у зареєстрованому шлюбі, у 1933році побудували на виділеній земельній ділянці домоволодіння, що складалося з житлового будинку літ. А-1, загальною площею 67,1кв.м., житловою 48,0кв.м. та господарських споруд за адресою: АДРЕСА_1 ). В період шлюбу у батьків народилося троє дітей ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_1 . У 1950 році батьки позивача припинили шлюбні стосунки і в подальшому розірвали шлюб. Рішенням народного суду Ленінського району м. Дніпропетровська від 18.07.1951року зазначене вище домоволодіння було розділене між подружжям у рівних частках, кожному по 1/2частці. Мати позивача ОСОБА_4 зареєструвала своє право власності на 1/2частку домоволодіння в МБТІ м. Дніпроветровська 03.03.1958року за реєстром № 85-143. З невідомої причини батько не зареєстрував своє право власності на іншу половину домоволодіння.

У 1955році батько ОСОБА_3 уклав шлюб з ОСОБА_7 , якій було присвоєно прізвище ОСОБА_8 . Спільних дітей вони не мали. Батько після одруження переїхав проживати за адресою: АДРЕСА_2 .У житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 ) в подальшому були зареєстровані та проживали мати та діти.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати ОСОБА_4 , після якої відкрилася спадщина, що складалася з 1/2частки зазначеного вище домоволодіння. Спадкоємцями після смерті матері були всі троє дітей, але між ними була домовленість, що спадщину прийме один з дітей, а саме ОСОБА_5 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5 , після якого відкрилася спадщина, що складалася з 1/2частки вказаного домоволодіння, яку він отримав після смерті матері ОСОБА_4 , але не оформив своїх спадкових справ. Спадкоємців першої черги після смерті ОСОБА_5 не було. Спадкоємцями другої черги були сторони по справі.

Позивач, як спадкоємець второї черги за законом, звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини і 10.01.2003року отримав свідоцтво про право на спадщину за законом.

Батько сторін по справі ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після його смерті відкрилася спадщина, що складалася з 1/2частки домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 ), яка йому належала фактично на підставі рішення народного суду Ленінського району м. Дніпропетровська від 18.07.1951року, і право на яку він не зареєстрував в МБТІ у відповідності до чинного законодавства. Також батькові належала частка домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , яка була придбана у період шлюбу з ОСОБА_9 на її ім`я.

Спадкоємцями після смерті батька були всі троє дітей, а також дружина ОСОБА_9 , яка проживала на день смерті з батьком за адресою: АДРЕСА_2 .

Проте, ніхто зі спадкоємців не звертався до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини зазначеної вище частини домволодіння- після смерті батька, але фактично спадщину прийняли позивач та його брат ОСОБА_5 , оскільки проживали у спадковому домоволодінні.

Спадщину після смерті дружини батька ОСОБА_9 за загальною домовленістю отримала сестра ОСОБА_2 .

Вважаючи, що після смерті батька відкрилася спадщина, що складалася з 1/2частки домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 ( стара адреса: АДРЕСА_4 , потім- АДРЕСА_5 ) позивач звернувся до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька.

09 серпня 2024року позивач отримав Постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, де нотаріус зазначав, що спадкодавець не зареєстрував своє право на частку домоволодіння, тому у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на зазначену частку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 ), АДРЕСА_3 , видати свідоцтіво про право на спадщину немає можливості і роз`яснила порядок звернення до суду за отриманням спадщини.

Відсутність правовстановлюючих документів на домоволодіння перешкоджає йому реалізувати свої спадкові права, тому він звернувся до суду і просить встановити факт набуття ОСОБА_3 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , права власності на 1/2частку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 ) на підставі рішення народного суду Ленінського району м. Дніпропетровська від 18.07.1951року. Встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_1 , після ОСОБА_3 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , що складалася з 1/2частки домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 ). Визнати за ОСОБА_1 , право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька після ОСОБА_3 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , що складається з житлового будинку літ. А-1( рік побудови 1933), МС- мансардний поверх, Б- вбиральня, В- гараж, Г- літня кухня, № 1- 3, І огорожі, споруди, замощення.

Ухвалою судді Новокодацького районного суду м. Дніпра від 23 липня 2025року позовна заява ОСОБА_1 прийнята до розгляду, постановлено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

04.09.2025року на адресу суду надійшла заява від відповідача ОСОБА_2 , в якій остання зазначила, що визнає позовні вимоги, просила суд розглядати справу у її відсутність,та ухвалити рішення на користь позивача. Також в заяві зазначила, що після смерті батька ОСОБА_3 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , вона та її брати ОСОБА_10 вирішили, що спадкове домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 залишиться у власності братів. А відповідачці буде передане домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , де був зареєстрований батько. Після смерті батька лише ОСОБА_11 проживав та користувався спадковим домоволодінням, і проживає в ньому і зараз.

15 серпня 2025 року ухвалою суду за клопотанням представника позивача витребувано з Другої Дніпровської державної нотаріальної контори належним чином завірену копію спадкової справи , заведеної після ОСОБА_3 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

17 вересня 2025року на виконання ухвали суду з Другої Дніпровської державної нотаріальної контори надійшла належним чином завірена копія спадкової справи , заведеної після ОСОБА_3 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Сорока Т.В. підтримала позовні, просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі про що надала письмову заяву.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Оскільки відповідач ОСОБА_2 визнала позовні вимоги ОСОБА_1 , про що надала заяву, яка прийнята судом відповідно до ст. 206 ЦПК України, тому суд ухвалює рішення на стадії підготовчого провадження у даній цивільній справі.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно дост. 13 ЦПК України- суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідност.81 ЦПК України-кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно дост. 76 ЦПК України- доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів;3) показаннями свідків.

Стаття 77 ЦПК України передбачає, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Судом встановлено, та підтверджується матеріалами справи, що подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_4 мали трьох дітей ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_1 .

Згідно до посвідки про народження НОМЕР_1 від 11 квітня 1946року, виданої Ленінським райрагсом м. Дніпропетровська згідно до актового запису № 378, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьками якого були ОСОБА_12 та ОСОБА_4 .

У період шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у 1933 році побудували домоволодіння, що складалося з житлового будинку літ. А-1, загальною площею 67,1кв.м., житловою 48,0кв.м. та господарських споруд за адресою: АДРЕСА_1 ).

Рішенням народного суду Ленінського району м. Дніпропетровська від 18.07.1951року домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4 , було розділене між подружжям у рівних частках, кожному по 1/2частці.

Згідно до довідки КП ДМБТІ ДОР № 13855 від 29.12.2023року, частка домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4 зареєстровано за ОСОБА_4 на підставі Рішення народного суду Ленінського району м. Дніпропетровська від 18.07.1951року . Інша частка домоволодіння не зареєстрована.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим 07.12.1979року Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану м. Дніпропетровська згідно до актового запису № 6595 від 07.12. 1979року.

Спадщину прийняв шляхом звернення з заявою про прийняття спадщини ОСОБА_5 , але не оформив своїх спадкових справ.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується повторним свідоцтвом про смерть, виданим 14.08.2024року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) згідно до актового запису № 5371 від 18.08.1984року.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер брат позивача ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданим 16.07.2001року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського обласного управління юстиції згідно до актового запису № 5508 від 16.07. 2021року.

10.01.2003 року видано свідоцтво про право на спадщину за законом, на ім`я позивача ОСОБА_1 посвідчене державним нотаріусом Другої Дніпропетровської державної нотаріальної контори за реєстровим № 2-43 та зареєстрованого в КП ДМБТІ ДОР 31.01.2003року у реєстровій книзі № 85 за реєстровим № 142.

Згідно до технічного паспорту на житловий будинок садибного типу, складеного ФОП ОСОБА_13 , від 28.09.2023року, домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , складається з житлового будинку літ. А-1( рік побудови 1933), МС- мансардний поверх, Б- вбиральня, В- гараж, Г- літня кухня, № 1- 3, І огорожі, споруди, замощення.

Згідно до акту проведеної інвентаризації від 28.09.2023року, складеного ФОП ОСОБА_13 , домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 ( стара назва АДРЕСА_4 , потім- АДРЕСА_5 ), не належить до самочинного будівництва та не потребує введення в експлуатацію, оскільки побудовано до 05 серпня 1992року, узаконенню та введенню в експлуатацію не підлягає згідно редакції Наказу Міністерства регіонального розвитку , будівництва та житлово-комунального господарства №404 від 09.08.2012року та п. 1-2 Постанови КМУ Про затвердження переліку будівельних робіт , які не потребують документів, що дають право на їх виконання та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію № 406 від 07.06.2017року.

ОСОБА_1 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ), АДРЕСА_3 , на момент смерті батька ОСОБА_3 , що зафіксовано у домовій книзі на житловий будинок.

Відповідно до спадкової справи № 486/202, заведеної Другою Дніпровською державною нотаріальною конторою, після смерті ОСОБА_3 спадщину прийняв його син ОСОБА_1 . 09 серпня 2024 року від державного нотаріуса Другої Дніпровської нотаріальної контори Бондар В.О. отримав Постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, де зазначено про те, що у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на 1/2частку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 ), АДРЕСА_3 , видати свідоцтіво про право на спадщину після смерті батька немає можливості.

Постановою Верховного Суду від 28 червня 2023року по цивільній справі №303/1176/17, провадження № 61-7383 св 22, наголошується, що спадкові відносини виникають з моменту відкриття спадщини

Частина друга статті 1220 ЦК України, так і стаття 525 ЦК Української РСР визначають, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Таким чином, за змістом указаних норм, відносини спадкування регулюються нормами ЦК України 2004 року, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року, а у разі відкриття спадщини до зазначеної дати (строк на прийняття якої закінчився до 01 січня 2004 року), або якщо вона була прийнята хоча б одним із спадкоємців, до таких спадкових відносин застосовуються норми ЦК Української РСР 1963 року.

Відповідно до статті 524 ЦК Української РСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом

Згідно зі статтею 525 ЦК Української РСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

Статтею 527 ЦК Української РСР визначено, що спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

Відповідно до вимог ст. 549 Цивільного Кодексу України( в редакції 1963року), спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. ВС наголошує, що згідно зі статтями 549, 554 ЦК УРСР, спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Вищевказані дії повинні бути вчинені протягом шести місяців із дня відкриття спадщини. В разі неприйняття спадщини спадкоємцем за законом або за заповітом або позбавлення спадкоємця права спадкування (статті 528 та 534 цього Кодексу) його частка переходить до спадкоємців за законом і розподіляється між ними в рівних частках.

Під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, маються на увазі різні дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтриманню його в належному стані або сплаті податків та інших платежів тощо.

Відповідно до ст. 331 Цивільного Кодексу України право власності на зведене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва і введення його в експлуатацію.

Ч. 3 п. 6 постанови пленуму ВССУ № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» зазначає, що спадкоємець має право звернутися із заявою про державну реєстрацію переходу права власності до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, після прийняття спадщини в порядку, передбаченому законом. Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Згідно з частиною третьою статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до частини четвертої статті 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Згідно до ст. 1216 ЦК України , спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно до ст. 1218 Цивільного Кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1225 Цивільного Кодексу України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Відповідно до ст. 1261 Цивільного Кодексу України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Частина 2 ст. 256 ЦПК України, вказує, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, що містяться у листі № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Враховуючи, що ОСОБА_1 спадщину після батька прийняв, 1/2 частини спірного будинку належали померлому батьку з моменту вирішення спору судом між подружжям у 1951році, з моменту відкриття спадщини ОСОБА_1 фактично прийняв спадщину, тому позивач, який фактично прийняв спадщину після смерті батька ОСОБА_3 має право на 1/2частини будинку, який належав спадкодавцю, але право власності на який не було оформлено належним чином, тобто не зареєстровано в МБТІ.

Враховуючи вищезазначене, суд доходить висновку про наявність правових підстав для задоволення позову ОСОБА_1 в повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Разом з тим, позивач не просив стягнути судовий збір з відповідача. Враховуючи викладене, а також обставини справи, суд дійшов висновку про покладення судового збору на позивача.

Керуючись ст.ст. 141, 200, 206, 263-265, 273,354 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа- Друга Дніпровська державна нотаріальна контора, про встановлення юридичних фактів та визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування за законом, задовольнити.

Встановити факт набуття ОСОБА_3 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , права власності на 1/2частку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 ) на підставі рішення народного суду Ленінського району м. Дніпропетровська від 18.07.1951року.

Встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_1 , після ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що складалася з 1/2частки домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 ).

Визнати за ОСОБА_1 , право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька після ОСОБА_3 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , що складається з житлового будинку літ. А-1( рік побудови 1933), МС- мансардний поверх, Б- вбиральня, В- гараж, Г- літня кухня, № 1- 3, І огорожі, споруди, замощення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Із повним текстом рішення суду можна ознайомитися у Єдиному державному реєстрі судових рішень за адресою: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про сторін у справі:

Позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_6 ;

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Сорока Тетяна Віталіївна, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 0118 від 11 вересня 1993 року, адреса: АДРЕСА_7 ;

Відповідач ОСОБА_2 , адреса : АДРЕСА_2 ;

Третя особа Друга Дніпровська державна нотаріальна контора, , адреса: м.Дніпро, вул. Метробудівська,1.

Суддя О.О. Костромітіна