Справа № 462/2288/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2025 року Залізничний районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді присяжних: секретаря заявниці представника заявниці заінтересованої особи представника заінтересованої особи: Ліуша А.І., Мельника В.Г. Галася Р.Я. Поляниці А.М. Саламахи В.В. Свищо С.М. Саламахи Є.І. Переходень О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Львові справу за заявою ОСОБА_1 , за участі заінтересованих осіб: ОСОБА_2 , військової частини НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Залізничного відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про оголошення фізичної особи померлою,-

В С Т А Н О В И В:

заявник звернувся до суду з заявою про оголошення фізичної особи померлою. Свої вимоги мотивував тим, що заявниця є дружиною ОСОБА_3 , який був призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 по мобілізації на військову службу та з 23 лютого 2024 року проходив у військовій частині НОМЕР_1 службу. 12 червня 2024 року, заявниця отримала від ІНФОРМАЦІЯ_3 сповіщення сім`ї від 11 червня 2024 року про те, що її чоловік ОСОБА_3 , - зник безвісти 09 червня 2024 року. Як було зазначено у даному сповіщенні, попередньо встановлено, що у період з 08:35 до 09:53 год., 09 червня 2024 року під час штурмових дій, артилерійських та мінометних обстрілів противником по позиції НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 в районі населеного пункту АДРЕСА_1 , внаслідок пошкодження індивідуальних укриттів було втрачено зв?язок та візуальний контакт (зник безвісти) стрілець-помічник гранатометника 3 механізованого відділення 3 механізованого взводу 5 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_3 . Зазначає, що аеророзвідка в районі, де відбулося зникнення візуального та голосового контактів із солдатом ОСОБА_3 , в районі населеного пункту Часів Яр Донецької області у період з 09 червня 2024 року по даний час не проводилась у зв?язку із безперебійною роботою ворожого комплексу радіоелектронної боротьби, що унеможливлює використання керованих літальних апаратів. На даний час територія в районі населеного пункту Часів Яр Донецької області є непідконтрольною Збройним Силам України, що унеможливлює проведення огляду та пошуку військовослужбовців. В той же час, зазначає, що оголошення ОСОБА_3 , померлим має для заявниці та ОСОБА_2 , який є сином заявниці та ОСОБА_3 , юридичне значення, оскільки дозволяє отримати соціальні гарантії, передбачені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а також постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім?ям під час дії воєнного стану». Також, заявниця позбавлена можливості зареєструвати смерть чоловіка у Залізничному відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, оскільки необхідно пред?явити документ, який є законною підставою для вчинення відповідної реєстраційної дії. Заявниця просить оголосити померлим ОСОБА_3 , та вважати, що його смерть, пов?язана із захистом Батьківщини під час воєнного стану, участю у забезпеченні здійснення заходів національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації проти України.

Заявниця та її представник в судовому засіданні вимоги заяви підтримали, просили таку задовільнити з підстав, що викладені в заяві.

Заінтересована особа ОСОБА_2 , підтримав вимоги заяви та просив суд оголосити померлим ОСОБА_3 , та вважати, що його смерть, пов?язана із захистом Батьківщини під час воєнного стану, участю у забезпеченні здійснення заходів національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації проти України.

Представник заінтересованої особи в судовому засіданні зазначила, що позивачем не долучено жодної інформації щодо уточнення у відповідних органів про факт ймовірного перебування ОСОБА_3 , в полоні держави агресора. А саме не додано до матеріалів справи звернень та відповідей з координаційного штабу з питань поводження з військовополоненими, національного інформаційного бюро, Міжнародного комітету Червоного Хреста, Об`єднаного центру з координації пошуку та звільнення військовополонених незаконно позбавленихволі осіб внаслідок агресії проти України при Службі безпеки України. Оскільки дані постійно оновлюються, і ймовірність перебування в полоні ОСОБА_3 , не спростована жодним доказом. Таким чином військова частина НОМЕР_1 вважає, що службове розслідування про встановлення факту зникнення безвісти військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , не є достатнім доказом для встановлення судом конкретних обставин визнання померлим (загиблим) його.

Представники інших заінтересованих осіб будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явились.

Дослідивши подані суду документи, заслухавши думку учасників судового провадження, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про задоволення заяви, виходячи з наступного.

Судом було встановлено, що згідно свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 , ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 , 17 серпня 2001 року уклали шлюб, та після одруження ОСОБА_4 , взяла прізвище ОСОБА_5 /а.с.17/.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , батьками ОСОБА_2 , значаться ОСОБА_3 , та ОСОБА_1 /а.с.18/.

Як вбачається з сповіщення тимчасово виконуючого обов`язки начальника штабу заступника-командира військової частини НОМЕР_1 , що направлено на адресу ІНФОРМАЦІЯ_3 , такий просив сповістити дружину, ОСОБА_1 , про те, що її чоловік солдат ОСОБА_3 , зник безвісти 09 червня 2024 року.

Відповідно до сповіщення ІНФОРМАЦІЯ_3 від 11 червня 2024 року, ОСОБА_1 , зі скорботою сповіщено, що ОСОБА_3 , зник безвісти 09 червня 2024 року. Попердньо встановлено, що в період з 08:35 до 09:53 год. 09 червня 2024 року, під час штурмових дій, артилерійських та мінометних обстрілів противником по позиції НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_5 в районі населеного пункту АДРЕСА_1 , внаслідок пошкодження індивідуальних укриттів було втрачено зв?язок та візуальний контакт (зник безвісти) стрілець-помічник гранатометника 3 механізованого відділення 3 механізованого взводу 5 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_3 . Це сповіщення є підставою для подання документів для призначення пенсії (матеріальної допомоги) і надання пільг в установленому законодавством порядку /а.с.20/.

Як вбачається з акту №17548кп службового розслідування, згідно рапорту командира механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 від 10 червня 2024 року вхідний №14216кп стало відомо, що у період з 08 години 35 хвилин до 09 години 53 хвилин 09 червня 2024 року, противником були здійснені штурмові дії із прикриттям постійних артилерійських і мінометних обстрілів та роботою ворожих FPV-дронів по позиції ВП "Маршал" з механізованого батальйону в районі населеного пункту Часів Яр Донецької області. Снаряди противника влучали поблизу укриттів особового складу. В результаті вибухів, ударною хвилею та уламками від снарядів були пошкоджені укриття, в яких знаходились військовослужбовці. Востаннє солдат ОСОБА_3 , виходили на радіозв?язок близько 08 години 00 хвилин 09 червня 2024 року і візуальний контакт через онлайн трансляцію з БпЛА був зафіксований за координатами (37UDP). Для проведення пошуку та евакуації військовослужбовців були створені евакуаційні групи, однак через високу інтенсивність обстрілів противником, спроби віднайти та евакуювати військовослужбовців були безуспішні.

Стрілець-помічник гранатометника 3 механізованого відділення З механізованого взводу 5 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_6 солдат ОСОБА_3 , згідно бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 від 25 травня 2024 року №848 - перемістився в смугу оборони НОМЕР_7 окремої механізованої бригади в район населеного пункту Часів Яр, перейшли в оперативне підпорядкування командира військової частини НОМЕР_8 ; виконували бойові розпорядження командира військової частини НОМЕР_8 від 30 травня 2024 року №6026 та від 31 травня 2024 року №6046; згідно бойового розпорядження комадира НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_6 від 30 травня 2024 року №98 - перейшли в військової частини НОМЕР_1 .

З пояснень рядового ОСОБА_6 , встановлено, що перебуваючи в позиції «Маршал» в районі населеного пункту Часів Яр батальйону військової частини НОМЕР_1 разом із солдатом ОСОБА_3 , та солдатом ОСОБА_7 , в ході виконання бойового завдання з оборони позиції «Маршал», в результаті вибухової хвилі від артилерійського обстрілу противника були знищені індивідуальні укриття солдата ОСОБА_3 , на позиції «Маршат», а безпосередньо рядовим ОСОБА_6 , були отримані поранення (мінно-вибухова травма, акубаротравма, вогнепальні сліпі осколкові поранення). Зібравшись разом з іншими побратимами спробували візуальним та голосовим контактом відшукати солдата ОСОБА_3 , для спільної евакуації, однак ці дії залишись без результату через подальший обстріл противником наших позицій

З пояснення стрільця-санітара 2 механізованого відділення З механізованого взводу 5 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_5 солдата ОСОБА_8 , від 11 червня 2024 року стало відомо, що 09 червня 2024 року близько 08 години 40 хвилин, солдат ОСОБА_9 перебуваючи на позиції « ІНФОРМАЦІЯ_4 » в районі населеного пункту Часів Яр Донецької області виконував бойове завдання командира НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 разом із рядовим ОСОБА_6 , солдатом ОСОБА_3 . В ході виконання бойового завдання з оборони позиці « ІНФОРМАЦІЯ_4 », в результаті вибухової хвилі від артилерійського обстрілу противника були знищені індивідуальні укриття солдата ОСОБА_3 , на позиції «Маршал», а безпосередньо солдатом ОСОБА_10 , та рядовим ОСОБА_6 , були отримані поранення (мінно-вибухова травма, акубаротравма, вогнепальні спіні осколкові поранення). Зібравшись разом з іншими побратимами спробували візуальним та голосовим контактом відшукати солдата ОСОБА_3 , для спільної евакуації, однак ці дії залишись без результату через подальший обстріл противником позицій.

Крім того, згідно п. 3.9, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (до стройовій частині) від 11 червня 2024 року №145 стрільця-помічника гранатометника 3 механізованого відділення 3 механізованого взводу 5 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_3 , вирішено вважати такими, що від 09 червня 2024 року припинили участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії Російської Федерації в районах проведення воєнних (бойових) дій у зв?язку із зникненням безвісти.

3.10. Інформація щодо зникнення безвісті за особливих обставин стрільця-помічника гранатометника 3 механізованого відділення 3 механізованого взводу 5 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_3 , з 08 години 35 хвилин до 09 години 53 хвилин 09 червня 2024 року в районі населеного пункту Часів Яр Донецької області, що підтверджується журналом бойових дій військової частини НОМЕР_1 , від 22 травня 2024 року реєстраційний номер №75т/бу, аркуші 75-82.

3.11. Відомості про самовільне залишення частини, дезертирство під час бою, добровільну здачу у полон солдатом ОСОБА_3 , станом на сьогоднішній день не підтверджено, від групи цивільно-військового співробітництва штабу військової частини НОМЕР_1 інформації не надходило.

3.12. Інформація про перебування солдата ОСОБА_3 , в стані алкогольного чи наркотичного сп?яніння під час бойових дій, що відбулися 09 червня 2024 року в районі населеного пункту Часів Яр Донецької області, від особового складу та командування НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_9 не надходило.

3.13. Аеророзвідка в районі, де відбулося зникнення візуального та голосового контактів із солдатом ОСОБА_3 , в районі населеного пункту Часів Яр Донецької області у період з 09 червня 2024 року по даний час не проводилась у зв?язку із безперебійною роботою ворожого комплексу літальних апаратів. радіоелектронної боротьби, що унеможливлює використання керованих.

У вказаному акті також зазначено, що неправомірних дій, які могли призвести до зникнення безвісті за особливих обставин солдата ОСОБА_3 , в ході службового розслідування не виявлено. Вини солдата ОСОБА_3 , не виявлено /а.с.21-45/.

Як вбачається з витягу з ЄРДР від 12 червня 2024 року, того ж дня до ВП №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області з письмовою заявою звернувся ОСОБА_2 , який просить прийняти міри до розшуку його батька, солдата ОСОБА_3 , який останній раз виходив на зв`язок 30 травня 2024 року, та перебував в населеному пункті Часів Яр, Донецької області /а.с.46/.

Суду було також надано витяг з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, згідно якого ОСОБА_3 , зник на території бойових дій, як особа рядового начальницького складу /а.с.47/.

Згідно повідомлення Державного підприємства «Український національний центр розбудови миру» за вих. № 08-11/13607 від 23.04.2025 року відомості про ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , внесені до реєстру НІБ, однак відомості про його перебування в полоні відсутні. Інформація від держави агресора через Центральне агентство з розшуку Міжнародного Комітету Червоного Хреста про ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , до НІБ не надходила. До повідомлення долучена виписка з реєстру оборонців України, які перебувають у полоні держави-агресора, з якої вбачаються наведені відомості.

До матеріалів справи було також долучено скріншоти повідомлень за 30 травня 2024 року.

Відповідно до ч.2 ст.46 ЦК України, фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.

Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті (ч.3.ст46 ЦК)

Особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. Суд вважає за необхідне зазначити, що оголошення фізичної особи померлою у судовому порядку можливе у разі встановлення обставин, зазначених у частині другій статті 46 ЦК України, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті.

Так, оголошення судом громадянина померлим усуває невизначеність у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Тлумачення частини першої та другої статті 46 ЦК України свідчить, що цивільним законодавством передбачалося декілька підстав для оголошення фізичної особи померлою: по-перше, тривала безвісна відсутність, тобто якщо у місці постійного проживання фізичної особи немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років; по-друге, особа пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, якщо у місці постійного проживання фізичної особи немає відомостей про місце її перебування протягом шести місяців; по-третє, за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру фізична особа може бути оголошена судом померлою протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру; по-четверте, якщо особа пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, в такому випадку вона може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій.

При цьому, суду надано право оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців (постанова Верховного Суду від 11.04.2019 року у справі №490/342/17).

Так, в ході розгляду справи судом встановлено, що надані матеріали містять достатні, належні та допустимі підстави для встановлення факту загибелі солдата ОСОБА_3 , що унеможливлює будь-які подальші спроби заперечення його смерті. Сукупність доказів, наявних у справі, є беззаперечними, послідовною та логічно взаємопов`язаними, що відповідає критеріям допустимості й достовірності, визначеним процесуальним законодавством. Вказані матеріали вичерпно підтверджують факт загибелі військовослужбовця.

При цьому, суд вважає за необхідне окремо наголосити, що позиція представниці заінтересованої особи, яка протягом розгляду справи наполягала на відсутності підстав для задоволення заяви, не лише не ґрунтується на жодному належному та допустимому доказі, але й носить відверто формальний і надуманий характер. Вказані доводи виглядають як спроба заперечення заяви виключно заради самого заперечення, без наведення конкретних аргументів чи фактичних обставин.

Також, суд критично оцінює надані представницею заінтересованої особи пояснення про те, що заявницею нібито не було долучено жодних звернень чи інформації від компетентних органів (координаційного штабу з питань поводження з військовополоненими, національного інформаційного бюро, Міжнародного комітету Червоного Хреста тощо) щодо можливого перебування ОСОБА_3 у полоні. Подібні твердження виглядають не лише непереконливими, а й відверто цинічними, адже сама представниця не надала жодного, навіть найменшого доказу на підтвердження протилежного. Відсутність навіть спроби подати до суду якісь реальні документи чи відповіді від компетентних органів лише підкреслює безпідставність та поверховість її позиції. При цьому, суд звертає увагу на те, що заявницею все ж було надано повідомлення Державного підприємства «Український національний центр розбудови миру» за вих. № 08-11/13607 від 23.04.2025 року, згідно якої відомості про ОСОБА_3 , внесені до реєстру НІБ, однак відомості про його перебування в полоні відсутні. Інформація від держави агресора через Центральне агентство з розшуку Міжнародного Комітету Червоного Хреста про ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , до НІБ не надходила. До повідомлення долучена виписка з реєстру оборонців України.

При цьому, суд враховує також відомості, викладені в акті службового розслідування, який міститься в матеріалах справи та є належним та допустимим доказом. У ньому чітко встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_6 під час виконання бойового завдання з оборони позиції «Маршал», внаслідок потужного артилерійського обстрілу противника, індивідуальні укриття солдата ОСОБА_3 були знищені вибуховою хвилею, що й стало підставою для визнання його зниклим безвісти. Вказані обставини за своєю природою свідчать не лише про неможливість продовження його участі в бойових діях, але й про високу ймовірність його загибелі саме в цей день і в цьому місці. Таким чином, акт службового розслідування є ключовим і безпосереднім доказом, який спростовує голослівні припущення представниці заінтересованої особи.

Окрім того, суд категорично відхиляє позицію військової частини НОМЕР_1 , яка стверджує, що службове розслідування не може вважатися достатнім доказом для встановлення факту смерті. Така аргументація є юридично неспроможною і суперечить самому змісту доказового права. По-перше, військова частина не надала жодного доказу, який би заперечив викладені у службовому розслідуванні факти. По-друге, всі подані заявницею документи (включаючи акт службового розслідування) послідовно свідчать саме про загибель ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_6 . Таким чином, позиція військової частини виглядає як формальна спроба заперечувати факти, які беззаперечно свідчать про загибель військовослужбовця ОСОБА_3 .

Окремо суд звертає увагу на те, що навіть сама представниця у своїх поясненнях посилалася на наказ Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №367 від 28.02.2025 року (зі змінами), яким підтверджено, що у населеному пункті Часів Яр Часовоярівської громади (крім села Богданівка) бойові дії тривають до цього часу. Відтак, логічно і очевидно, що за відсутності будь-яких відомостей про місцезнаходження військовослужбовця та враховуючи обставини його зникнення під час обстрілу, не існує жодного реального чи гіпотетичного варіанту, за якого солдат ОСОБА_3 , міг би вижити у зазначеному районі та про це не стало б відомо військовому командуванню чи відповідним державним органам. Посилання представниці на протилежне є не лише юридично неспроможним, але й фактично абсурдним, оскільки суперечить здоровому глузду, об`єктивній військовій обстановці та доказам, наявним у матеріалах справи.

Окрім юридичної необґрунтованості, така позиція представниці військової частини НОМЕР_1 , на переконання суду виглядає цинічною з точки зору суспільної моралі та загальнолюдських цінностей, оскільки вона ігнорує очевидні докази загибелі військовослужбовця, який віддав життя під час виконання бойового завдання по захисту Батьківщини, захисту незалежності, сувернітету та територіальної цілісності України від російської федерації.

Також, на переконання суду, така позиція спрямована на затягування процесу визнання смерті солдата ОСОБА_3 , та спричинення додаткових моральних страждань його рідним і близьким. Відтак, суд не може прийняти такі доводи як обґрунтовані.

Вказана позиція суду також узгоджується з позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, що викладена 26 лютого 2024 року, у справі № 686/9938/23.

Враховуючи вищевикладене, заявницею було надано достатній обсяг беззаперечних доказів, які підтверджують факт зникнення військовослужбовця за обставин, що вказують на його загибель, зокрема свідчення очевидців обставини його останнього бойового завдання, характер ведення бойових дій у районі його зникнення, а також висновки компетентних органів. Відсутність будь-яких даних про військовослужбовця протягом тривалого часу /більше року/, додатково підтверджує обґрунтованість заявлених вимог.

Враховуючи вищевикладене, конкретні обставини справи, судом беззаперечно встановлено факт загибелі солдата ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , в умовах воєнного стану під час виконання військового обов`язку при захисті України, її свободи, і незалежності в бою проти російських окупантів, в районі населеного пункту Часів Яр Донецької області, а відтак, заява підлягає до задоволення в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.46 ЦК України, ст.258-268, 293, 294, 305-308 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

заяву ОСОБА_1 , за участі заінтересованих осіб: ОСОБА_2 , військової частини НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Залізничного відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про оголошення фізичної особи померлою, - задовільнити.

Оголосити військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , солдата ОСОБА_3 / ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженця міста Львова, РНОКПП: НОМЕР_10 / померлим (загиблим) ІНФОРМАЦІЯ_6 в умовах воєнного стану під час виконання військового обов`язку при захисті України, її свободи, і незалежності в бою проти російських окупантів, в районі населеного пункту Часів Яр Донецької області.

Датою смерті ОСОБА_3 / ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженця міста Львова, РНОКПП: НОМЕР_10 / визнати 09 червня 2024 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий суддя Ліуш А.І.

Присяжні Мельник В.Г.

Галась Р.Я.