КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 488/5374/24
Провадження № 2/488/652/25 р.
РІШЕННЯ

Іменем України

26.09.2025 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Селіщевої Л.І., розглянувши в порядку письмового провадження у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ТОВ "ФК "Фінтраст Україна", нині ТОВ "ФК "Фінтраст Капітал", звернувся до суду із позовом до відповідача - ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 09.05.2023 року між ТОВ "Авентус Україна" та ОСОБА_1 за допомогою Інформаційно -телекомунікаційної системи ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" було укладено електронний Договір № 6645588 про надання споживчого кредиту. Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА", затверджених наказом No205-ОД від 10.02.2022 року та розміщених на сайті https://creditplus.ua/ru/documents. Згідно умов кредитного договору сума кредиту (загальний розмір) складає 11000 грн., строк кредиту 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів, детальні терміни та дата останнього платежу по кредиту (03.05.2024) вказується в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є Додатком № 1 до цього Договору.

ТОВ "Авентус Україна" свої зобов`язання за кредитним договором виконало та надало відповідачу кредит в сумі 11000 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 .

У період з 09.05.2023 року по 26.05.2024 року відповідачем здійснено оплати на рахунок кредитора в розмірі 32829,16 грн., які спрямовані на оплату тіла кредиту в розмірі 12,90 грн. та оплату процентів за користування грошовими коштами у розмірі 32816,26 грн.

27.05.2024 року між ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" та позивачем було укладено Договір факторингу № 27.05/24-Ф, згідно з умовами якого клієнт відступив Фактору права грошової вимоги за кредитним договором.

08.06.2023 року відповідач не здійснив оплату процентів згідно графіку платежу та не повернув тіло кредиту, тому утворилась заборгованість на загальну суму 41378,33 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача, а також судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн.

Ухвалою судді від 16.12.2024 року було відкрито провадження у даній справі і її розгляд був призначений за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Копія даної ухвали разом із позовом та доданими до нього матеріалами була направлена відповідачу, та роз`яснено його право на подання відзиву та заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

30.12.2024 року відповідач, через свого представника - адвоката Сікорську І.С., надав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позову з таких підстав. В матеріалах справи відсутній реєстр прав грошових вимог та акт прийому - передачі. Витяг з реєстру боржників до договору факторингу не є належним та допустимим доказом переходу права вимоги до позивача оскільки не є реєстром, підписаним обома сторонами договору. Акт прийому передачі інформації згідно реєстру боржників не підписано. В справі наявний акт, в якому не вказано скільки передано боржників та на яку суму заборгованості. Отже, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, що підтверджували б наявність у позивача права вимоги до ОСОБА_1 , відповідно право на позов взагалі відсутнє. Крім того, у матеріалах справи відсутні первинні бухгалтерські документи, зокрема копії меморіальних ордерів, заяв на видачу готівки, платіжних доручень, виписки по картковому рахунку, тощо, на підтвердження перерахування на рахунок ОСОБА_1 грошових коштів за кредитним договором. ОСОБА_1 не отримував грошових коштів за вказаним договором. Договір, інформація щодо умов кредитування, паспорт споживчого кредиту не містять реквізитів платіжної банківської картки відповідача, на яку, у відповідності до умов договору мали бути перераховані кредитні кошти. Відсутність в документах, які були складені під час укладення відповідачем з кредитором договору реквізитів платіжної банківської картки відповідача ОСОБА_1 унеможливлює виконання взятих кредитором на себе зобов`язань за вказаним договором щодо перерахування на рахунок відповідача кредитних коштів. Позивач, звертаючись до суду з позовом, повинен був отримати від первинних кредиторів первинні документи, які підтверджують перерахування на належний відповідачу рахунок чи видачу йому коштів за вищевказаним кредитним договором, а також розміру заборгованості за ним. Позивач доводить наявність невиконаного відповідачем грошового зобов`язання посилаючись на укладений з відповідачем договір споживчого кредиту з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи - веб-сайту позивача, у якому відповідач в момент реєстрації нібито створив власний особистий кабінет, де здійснив заповнення заявки на отримання кредиту та підписав даний договір шляхом використання логіну та пароля електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Однак, матеріали справи не містять доказів видачі дноразового ідентифікатора у формі алфавітно-цифрової послідовності та підписання таким ідентифікатором договору. Також позивач зазначив, що розмір витрат на правничу допомогу є неспівмірним зі складністю справи та необгрунтованим.

13.01.2025 року від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач зазначає про необгрунтованість доводів відзиву, просить позов задовольнити.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України "Про споживче кредитування" та Законом України "Про електронну комерцію".

Зокрема, в ст. 13 Закону України "Про споживче кредитування" зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.

Статтею 12 цього закону регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно з ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Відповідно до п. 12, ч. 1 ст. 3 Закону одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 3, ч. 6 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Згідно з вимогами ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію" якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

За змістом ч. 12 ст. 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму та укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді.

Як вбачається із матеріалів справи, 09.05.2023 року між ТОВ "Авентус Україна" та ОСОБА_1 укладено електронний договір про надання споживчого кредиту № 6645588. Відповідно до умов вказаного договору, ТОВ "Авентус Україна" зобов`язалося надати відповідачу кредит у розмірі 11000 гривень, а ОСОБА_1 зобов`язався протягом 360 днів повернути кредит та сплатити відсотки за користування грошовими коштами у розмірі 1,99 % в день. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів.

Договір про надання споживчого кредиту № 6645588 від 09.05.2023 року був підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора С2462. У такий спосіб кредитний договір був укладений в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ "Авентус Україна" в електронній формі.

Викладене у повній мірі узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19.

Судом встановлено, що ТОВ "Авентус Україна" виконало своє зобов`язання за кредитним договором та надало ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 11000,00 гривень, перерахувавши на карту № НОМЕР_1 .

Вказана обставина підтверджується довідкою № 7/4941 від 29.05.2024 року, виданою ТОВ "ФК "Контрактовий Дім", згідно якої № транзакції , сума 11000,00 грн., дата 09.05.2023 року 11-35 год, номер замовлення 35932070, номер карти № НОМЕР_1 .

Крім того, на виконання ухвали суду про витребування доказів за клопотанням позивача, АТ "Універсал Банк" повідомило, що на ім`я ОСОБА_1 банком було емітовано платіжну карту № НОМЕР_1 , на яку 09.05.2023 року дійсно надійшло зарахування коштів у сумі 11000,00 грн., зарахування були за ініціативою ТОВ "Авентус Україна".

Згідно з ч. 1 та ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Всупереч вимогам ч. 1 ст. 81 ЦПК України відповідач не надав жодного доказу на спростування того, що ним було укладено кредитний договір, він отримав та ввів одноразовий ідентифікатор, надав ТОВ "Авентус Україна" відомості своєї банківської картки для переказу кредитних коштів, або що платіжна картка № НОМЕР_1 належить саме йому.

Відповідно до ст.ст. 509, 524 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Таким чином, ОСОБА_1 належним чином не виконував грошове зобов`язання за кредитним договором, тому утворилась заборгованість у розмірі 41378,33 грн., з яких: 10987,10 грн - тіло кредиту, 17272,83 грн. - нараховані проценти, 13118,40 грн. - нараховані проценти за 60 календарних днів.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

27.05.2024 року між ТОВ "Авентус Україна" та ТОВ "ФК "Фінтраст Україна" укладено Договір факторингу № 27.05/24-Ф, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитним договором.

Із Витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 27.05/24-Ф від 27.05.2024 року вбачається, що позивач набув права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 6645588 на суму 28259,93 грн., з яких: 10987,10 грн. - тіло кредиту та 17272,83 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Крім того, позивачем нараховано проценти за 60 календарних днів з 25.12.2023 року по 22.02.2024 року в межах строку договору відповідно до наступного: 10987,1 грн. * 1,99% = 218,64 грн. * 60 календарних днів = 13118,4 грн.

Судом встановлено, що проценти за користування кредитними коштами нараховано відповідно до умов, передбачених договором, в межах строку кредитування.

Посилання відповідача на те, що позивач не довів належними доказами перехід до нього права вимоги за кредитним договором на підставі договору факторингу, суд не приймає до уваги, оскільки наявні в матеріалах справи копії договору та витягу з реєстру боржників в повному обсязі підтверджують факт переходу до позивача права вимоги до ОСОБА_1 .

Аналізуючи письмові докази, долучені сторонами у справі, суд знаходить вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 6645588 від 09.05.2023 року в розмірі 41378,33 грн. доведеними та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо стягнення з відповідача витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне.

Згідно з вимогами ч.ч. 1, 2, 3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що витрати на правову допомогу є неспівмірними зі складністю справи, часом, витраченим на виконання робіт, обсягом виконаних робіт та ціною позову.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу позивач надав суду договір про надання правової допомоги № 17/07-2024 від 17.07.2024 р., укладений між ТОВ "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" та адвокатом Столітнім М.М.; ордер на надання правничої (правової) допомоги; заявку № 5435 на виконання доручення до договору, акт № 5435 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно договору № 17/07-2024 від 17.07.2024 року, рахунок на оплату № 5435-21/11-2024 від 21.11.2024 року.

З урахуванням наведеного вище, беручи до уваги ті обставини, що витрати позивача на професійну правничу допомогу підтверджуються належними і допустимим доказами, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу адвоката в розмірі 10000,00 грн.

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2422,40 грн.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12-13, 133, 141, 258-259, 265, 268, 274-277, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Капітал" заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 6645588 від 09.05.2023 року в розмірі 41378,33 грн., з яких: 10987,10 грн - тіло кредиту, 17272,83 грн. - нараховані проценти, 13118,40 грн. - нараховані проценти за 60 календарних днів.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Капітал" судовий збір в розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн.

Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення. У випадку проголошення у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування сторін:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Капітал", адреса: м. Київ, вул. Загородня, 15, офіс 118/2, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя Л.І. Селіщева