Провадження №: 2/336/1316/2025
РІШЕННЯ

Іменем України

22 вересня 2025 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Дацюк О.І., при секретарі Пустовіт В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк» звернулось з позовом до ОСОБА_1 , вказавши, що 06.03.2020 року ОСОБА_1 заявою №101 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб акцептував та приєднався до публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. За умовами договору відповідачеві відкрито картковий рахунок шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії в межах встановленого ліміту на картковому рахунку строком на 12 місяців та сплатою відсотків за користування кредитними коштами. Відповідач кредитними коштами скористався, однак, зобов`язання з повернення кредитних коштів та сплати відсотків не виконував, тому станом на 06.10.2024 року існує заборгованість в сумі 202996,38 гривень, які позивач просить стягнути з відповідача на свою користь разом із судовим збором.

Ухвалою суду від 25.02.2025 року відкрите провадження та справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.

18.03.2025 року представник відповідача адвокат Скользнєва В.В. направила до суду відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити у задоволенні позову, оскільки між позивачем та відповідачем не були узгоджені умови кредитування, в тому числі розмір відсотків за користування грошовими коштами в межах встановленого кредитного ліміту, а також відповідач не був ознайомлений з публічною пропозицією банку в редакції станом на день укладення договору, а банком не надано належних доказів на обґрунтування нарахування заборгованості на суму, що перевищує кредитний ліміт.

23.04.2025 року представник відповідача направила до суду заяву про розгляд справи без участі відповідача та його представника.

Ухвалою суду від 23.04.2025 року закрите підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті.

14.05.2025 року представник позивача направила до суду відповідь на відзив за змістом якого надала заперечення проти доводів представника відповідача та просила позов задовольнити у повному обсягу.

21.05.2025 року представник відповідача направила до суду додаткові пояснення у справі.

Сторони, повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явились, направивши до суду заяви про розгляд справи без їх участі.

В ході розгляду справи сторонами інші заяви чи клопотання не подавались та судом не вирішувались.

При дослідженні матеріалів справи встановлено таке.

06.03.2020 року ОСОБА_1 підписав та направив АТ «ПУМБ» заяву №101 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб.

Як зазначено у заяві, підписанням цієї заяви ОСОБА_1 прийняв публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка розміщена на сайті АТ «ПУМБ»: pumb.ua в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані в процесі обслуговування (з урахуванням всіх змін) і погодилась з тим, що може обрати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через дистанційні канали обслуговування, а при обранні послуги з укладення договору страхування, підписанням цієї заяви підтвердила свою згоду на укладення договору страхування.

Відповідач у своїй заяві просив відкрити на його ім`я поточний рахунок у гривнях та надати кредитну картку миттєвого випуску (не персоніфікованої), встановивши кредитний ліміт 13200 гривень зі стандартної відсотковою ставкою 47,88% річних. Розрахунковий день 30 число місяця. Платіжна дата 30 число місяця. Строк дії кредитного ліміту 12 місяців з дня надання кредитного ліміту. Зі спливом вказаного строку, дія кредитного ліміту продовжується кожного разу на такий самий строк у разі відсутності заперечень будь-якої із сторін або підстав для його скорочення у порядку, визначеному ДКБО.

06.03.2020 року під особистий підпис ОСОБА_1 був ознайомлений з паспортом споживчого кредиту, а саме, основними умовами кредитування з урахуванням побажань споживача тип кредиту кредитна лінія, ліміт кредиту 13200 гривень строком кредитування на 12 місяців. Зі спливом вказаного строку продовжується кожного разу на такий самий строк у разі відсутності заперечень будь-якої із сторін та сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 47,88% річних (п. 3, 4 паспорту споживчого кредиту).

Згідно із п. 5 паспорту споживчого кредиту, визначено порядок повернення кредиту, а саме щомісячно не пізніше настання платіжної дати, протягом встановленого строку кредитування, за наявності заборгованості за кредитом на кінець звітного розрахункового періоду. Розмір платежів розраховується щомісячно і залежить від суми заборгованості за кредитом на кінець звітного розрахункового періоду (включає суму нарахованих процентів за користування кредитом, суми інших обов`язкових платежів).

Як вказує п. 6 паспорту споживчого кредиту, за умови, що сума заборгованості відповідача дорівнює або перевищує суму 100 гривень, банк має право застосувати наступні штрафи: за період з 3 по 4 календарний день (включно) від дати прострочення, передаченої графіком платежів, у розмірі 100 гривень; за період з 5 календарного дня від дати прострочення платежів і до кінця місяця, в якому виникла прострочена заборгованість, а також за кожен наступний місяць прострочення встановленого терміну, у розмірі 10% від простроченої суми. Відповідач сплачує 62% річних з 1 дня виникнення простроченої заборгованості на суму залишку заборгованості.

Як зазначено у п. 7 паспорту споживчого кредиту, ця інформація зберігає чинність та є актуальною до 06.03.2020 року.

Згідно з п. 2.4. публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, договір діє протягом невизначеного строку і може бути розірваний за ініціативою банку або клієнта. Розірвання договору, в тому числі за ініціативою банку не звільняє клієнта від обов`язку погасити в повному обсязі заборгованість за договором.

Відповідно до п.п. 3.2. публічної пропозиції, укладенням договору клієнт погоджується з умовами банківських послуг, що надаються в рамках пакету послуг, та розміром винагород, що встановлені банком за обслуговування пакету послуг.

Як вказує п.п. 5.1.7. клієнт зобов`язаний сплачувати заборгованість по договору, проценти за користування кредитними коштами, оплачувати комісії та неустойку, а також виконувати зобов`язання з повернення кредиту, в тому числі простроченої заборгованості на умовах, в строки та в розмірі, що передбачені цим договором.

Відповідно до п.п. 4.2.6. публічної пропозиції, кредитні кошти у формі відновлювальної кредитної лінії надаються банком на споживчі потреби, а також для оплати на користь страховика страхових платежів згідно укладеного/них між клієнтом та страховиком договору/ів страхування та оплати на користь банку комісій, передбачених зазначеними умовами обслуговування кредитної картки ( у разі їх несплати клієнтом за рахунок власних коштів за наявності доступного кредитного ліміту).

Проценти за користування коштами кредитного ліміту і комісії сплачуються в розмірах, визначених додатком №3, Додатком №4 до цього договору з врахуванням умов обраного клієнтом кредитного продукту, за п.п. 4.2.7.

Схема погашення заборгованості за кредитною карткою передбачає обов`язкове щомісячне не пізніше настання платіжної дати погашення суми обов`язкового платежу, що розраховується шляхом додавання сум мінімального платежу, мінімального рівного платежу (за наявності), процентів за користування кредитним коштами і комісій за звітний розрахунковий період, а також інших платежів, передбачених умовами договору. Заборгованість за кредитною карткою погашається за рахунок коштів, що надійшли на картковий рахунок клієнта в день їх зарахування на картковий рахунок, згідно з п.п. 4.2.11.

Як вказує п.п. 5.1.7. клієнт зобов`язаний сплачувати заборгованість по договору, проценти за користування кредитними коштами, оплачувати комісії та неустойку, а також виконувати зобов`язання з повернення кредиту, в тому числі простроченої заборгованості на умовах, в строки та в розмірі, що передбачені цим договором.

Проценти за користування споживчим кредитом та комісії встановлюються у фіксованому розмірі і підлягають сплаті клієнтом по день фактичного повного повернення заборгованості за споживчим кредитом за звичайною (зменшувальними платежами) або ануїтетною (рівними платежами) схемою, відповідно до п.п. 5.6, 5.7. публічної пропозиції.

Підпунктом 5.9.4. публічної пропозиції визначене право банку вимагати дострокового повернення всього споживчого кредиту або частини споживчого кредиту разом із нарахованими процентами, несплаченою сумою комісії за обслуговування кредитної заборгованості.

Згідно з довідкою про збільшення кредитного ліміту по договору №101 від 06.03.2020 року, 06.03.2020 року відповідачеві було встановлено кредитний ліміт 13200 гривень, який 10.07.2020 року збільшено до 18200 гривень, 16.11.2020 року збільшено до 23200 гривень, 18.03.2021 року збільшено до 28200 гривень, 22.04.2021 року збільшено до 36200 гривень, 20.05.2021 року збільшено до 44200 гривень, 16.06.2021 року збільшено до 52200 гривень, 22.07.2021 року збільшено до 60200 гривень, 18.08.2021 року збільшено до 80200 гривень, 22.10.2021 року збільшено до 100200 гривень, 24.11.2021 року збільшено до 120200 гривень, 13.12.2021 року збільшено до 131500 гривень, 27.02.2022 року зменшено до 125494 гривень, 03.03.2022 року збільшено до 130494 гривень та 13.05.2022 року збільшено до 131500 гривень.

У зв`язку з неналежним виконанням своїх зобов`язань за договором, 07.10.2024 року АТ «ПУМБ» направило ОСОБА_1 вимогу про дострокове повернення кредиту.

Позивачем також надано виписку по особовому рахунку ОСОБА_1 за період з 06.03.2020 року по 06.10.2024 року.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку відповідач належним чином зобов`язання з повернення грошових коштів не виконував, в результаті чого станом на 06.10.2024 року виникла заборгованість в загальній сумі 202996,38 гривень, з яких 130057,36 гривень заборгованості за тілом кредиту, 72939,02 гривень заборгованості по відсоткам.

При вирішенні спору суд керується наступним.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно до змісту ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України).

Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У даному випадку умови договору приєднання розроблені банком , тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Як доказ укладення договору з відповідачем банк надав анкету-заяву № 101 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, паспорт споживчого кредиту, виписку про рух коштів, а також Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (нова редакція діє з 12 червня 2019 року), а також додатки, які містять різні умови надання кредитів, в залежності від типу картки , та відповідно різні розміри відсоткових ставок, строків повернення кредиту та процентів.

При цьому додані позивачем додатки не містять підтверджень, що саме цю Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» розумів ОСОБА_1 , ознайомився і погодився із нею, підписуючи заяву №101 від 06.03.2020 року. Відсутність підпису відповідача на умовах та правилах публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб фактично надає можливість банку надавати умови в будь-якій редакції та стверджувати, що зазначені умови погоджені з відповідачем.

Як визначено у ст.638 ч.1 ЦК України, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно із ст.1054 ч.1 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.1048 ч.1 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Натомість Заява №101 від 06.03.2020 року про приєднання ОСОБА_1 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, не містить умов щодо розміру процентної ставки за користування кредитними коштами, у тому числі і процентами за ст.625 ЦК України, строку повернення кредиту (користування ним), тощо.

Умови договорів приєднання розробляються банком, а тому вони повинні бути зрозумілі усім споживачам банківських послуг та доведені до їх відома, у зв`язку з чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяв саме цей Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб і що з ними буз ознайомлений позичальник.

Разом з тим відсутні підтвердження, що саме з доданим АТ «ПУМБ» до позовної заяви Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб ознайомився та погодився відповідач, підписуючи Заяву про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб АТ «ПУМБ», що саме зазначені документи містили умови щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, і саме у тих розмірах, які застосовані банком у наданому ним розрахунку заборгованості.

За відсутності підтвердження щодо конкретно запропонованих відповідачу умов та правил надання банківських послуг в АТ «ПУМБ», відсутність у домовленості сторін про сплату процентів за користування кредитними коштами, пені та штрафу за несвоєчасне погашення кредиту, не може оцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки вони достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Оцінюючи паспорт споживчого кредиту, наданого позивачем в якості доказу, суд виходить із наступного.

Паспорт споживчого кредиту містить інформацію, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформація щодо реальної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту. У паспорті споживчого кредиту також міститься припис про те, що інформація зберігає чинність та є актуальною лише до 06.03.2020 року, а отже даний паспорт кредиту не може слугувати доказом погодження між сторонами умов надання кредиту.

Крім того в анкеті-заяві від 06.03.2020 року не зазначено взагалі про те, що цей Паспорт споживчого кредиту є невід`ємною частиною будь-якого договору сторін та зокрема договору №101 від 06.03.2020 року.

Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Крім цього, підписана сторонами анкета-заява від 06.03.2020 року не містить і строку повернення кредиту (користування ним). Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «ПУМБ » не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, тому суд приходить до переконання, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником лише обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

У даному випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг (частина перша статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів»).

Згідно з пунктом 22 частини першої статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Конституційний Суд України у Рішенні щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України від 22 листопада 1996 року № 543/96-В "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" від 11 липня 2013 року у справі №1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту.

Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з АТ «ПУМБ» дотрималося вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк.

З огляду на зазначене, суд на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, встановивши фактичні обставини, від яких залежить правильність вирішення спору, дійшов висновку про те, що надана позивачем на підтвердження правомірності нарахування відсотків за користування кредитом Публічна пропозиція АТ «ПУМБ» разом з додатками не підписані відповідачем, а надана заява № 101 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб не містить умови щодо сплати відсотків за користування кредитними коштами .

Отже не можуть бути застосовані до спірних правовідносин положення ч. 1 ст. 634 ЦК України за змістом якої договором приєднання є договір , умови якого встановлені однією стороною у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Публічна пропозиція АТ «ПУМБ», яка викладена на банківському сайті неодноразово змінювалась самим позивачем і доказів , що саме ця Публічна пропозиція існувала на час укладення договору , суду не надано .

З огляду на вищенаведене, суд критично ставиться до посилання позивача, що відповідач ознайомлений з наданою до позову Публічною пропозицією АТ «ПУМБ» та тарифами.

Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді розмір та умови сплати процентів за користування кредитом, тому суд дійшов висновку, що відсутні правові підстави для стягнення з відповідача на користь АТ «ПУМБ» заборгованості по відсоткам за користування кредитом у зв`язку з безпідставністю та недоведеністю позовних вимог в цій частині.

Водночас відповідач фактично отримав картку зі встановленим кредитним лімітом, фактично отримав та використав надані банком грошові кошти, натомість в добровільному порядку АТ «ПУМБ» такі кошти не повернуті, тож суд вбачає підстави стягнути суму фактично отриманих (використаних) відповідачем коштів за вирахуванням тієї суми, яка була ним сплачена та зарахована банком в якості погашення відсотків та тіла кредиту.

Згідно з розрахунком заборгованості та випискою по особовому рахунку, наданих позивачем, вбачається, що сума витрат відповідача перед позивачем за період з 06.03.2020 року по 06.10.2024 року становить 272788,13 гривень, погашена відповідачем сума становить 196698,36 гривень, з яких 73052,24 гривні внесені для погашення заборгованості тілом кредиту та 123646,12 гривень заборгованості за відсотками.

Відповідачем та його представником не надано спростування суми боргу у розмірі 76089,77 гривень, а також доказів що дана сума боргу погашена станом на день розгляду справи, тому ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. В іншій частині заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 січня 2020 року у справі № 643/5521/19 (провадження №61-20093св19) зазначено, що: «в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Встановивши, що анкета-заява від 18 березня 2011 року не містить визначення домовленості сторін про сплату відсотків, апеляційний суд дійшов правильного висновку про відсутність підстав для покладення на відповідача обов`язку по сплаті заборгованості за відсотками пеню, комісію і штрафи за несвоєчасну сплату кредиту і процентів за користування кредитними коштами, а відтак, суми надходжень, які банком були розподілені на погашення складових заборгованостей підлягають зарахуванню на погашення саме тіла кредиту.

Судова практика у цій категорії справ є незмінною, що не може свідчити про порушення прав банку (правова позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, провадження № 14-131цс19)».

Аналогічне посилання на вищевказаний правовий висновок міститься і в постанові Верховного Суду від 18 травня 2022 року по справі № 697/302/20 .

Судова практика в спорах за позовами банківських установ про стягнення боргу, відносно зменшення заявленої суми боргу на суму безпідставно списаних процентів також відображена в багатьох актуальних судових рішеннях, в тому числі судів апеляційної інстанції, наприклад: в постанові Запорізького апеляційного суду від 13.03.2024 р. по справі № 333/7075/23, постанові Київського апеляційного суду від 08.03.2024 р. по справі №755/6711/23, постанові Дніпровського апеляційного суду по справі від 05 березня 2024 року по справі № 759/14456/22 та інші.

Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 76-81, 133, 141, 258, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» 76089,77 гривень (сімдесят шість тисяч вісімдесят дев`ять гривень 77 коп.) в рахунок погашення заборгованості за договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 06.03.2020 року; судовий збір в сумі 913,07 гривень (дев`ятсот тринадцять гривень 07 коп.).

Відповідно до ст. 265 ч. 5 ЦПК України зазначаються наступні відомості:

Позивач Акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк», місцезнаходження: м. Київ, вул. Андріївська, 4, .

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.І. Дацюк

Повний текст рішення суду складений 22.09.2025 року.

22.09.25