Справа № 213/3696/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про повернення цивільної справи для розгляду за підсудністю

22 вересня 2025 року м. Кривий Ріг

Суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Євтушенко О.І., дослідивши матеріали позовної заяви Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії, -

ВСТАНОВИВ:

Представник АТ «Криворізька теплоцентраль» Нофенко Л.В. звернулася до Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовною заявою 10.07.2025, в якій просить суд: стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Криворізька теплоцентраль» заборгованість по оплаті за надані житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії за адресою: АДРЕСА_1 за період з 01.10.2013 до 30.04.2025 у розмірі основного боргу 84 116 грн. 14 коп., плату за абонентське обслуговування за період з 01.10.2021 до 30.04.2025 725 грн. 68 коп., інфляційні втрати 31 984 грн. 12 коп., 3% річних 7 713 грн. 21 коп., пеню 1 621 грн. 31 коп.; стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 3 028 грн. 00 коп.

11.08.2025 матеріали позовної заяви надійшли до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області для розгляду за підсудністю на підставі ухвали Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14.07.2025.

За результатами автоматизованого розподілу на підставі протоколу матеріали позовної заяви передано судді Євтушенку О.І. 11.08.2025.

У порядку ч.6 ст.187 ЦПК України 22.09.2025 на адресу суду надійшла відповідь з адресно-довідкового органу про реєстрацію місця проживання відповідача ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 з 09.07.2010 та дотепер.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку, що вона не підсудна Саксаганському районному суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у зв`язку з чим підлягає поверненню для розгляду за підсудністю до Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з огляду на таке.

Відповідно до визначеного ст.8 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» права на повноважний суд, ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом. Вказана норма кореспондується з положеннями ст.6 Конвенції, відповідно до якої в поняття «суд, встановлений законом», входить лише той суд, до підсудності якого віднесений розгляд тієї чи іншої справи.

Підсудність визначає коло цивільних справ у спорах, вирішення яких належить до повноважень конкретного суду першої інстанції (ст.ст.26-30 ЦПК України). Розгляд справи неповноважним складом суду, порушення правил юрисдикції є підставами для скасування рішення суду першої інстанції.

Згідно з ч.1 ст.27 ЦПК України, позови до фізичних осіб пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Разом з тим, приписами ч.1 ст.30 ЦПК України визначено виключну підсудність для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна, які пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Відповідно до положень ст.81 ЦК України, до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

За таких обставин, виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, тобто спір може стосуватися як правового статусу нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном.

Відповідно до п.41 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» від 01.03.2012 №3, перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. У разі конкуренції правил підсудності мають застосовуватися правила виключної підсудності.

Виключна підсудність є особливим видом територіальної підсудності, правила якої забороняють застосування при пред`явленні позову інших норм, що регулюють інші види територіальної підсудності, передбачені у ст.ст. 27 - 29 ЦПК України.

У постанові від 16.02.2021 у справі №911/2390/18 Велика Палата Верхового Суду визначила, що словосполучення «з приводу нерухомого майна» необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередній об`єкт спірних правовідносин. Позиція Великої Палати Верховного Суду ґрунтується, зокрема, на висновку про те, що, враховуючи аналіз змін у законодавчому регулюванні та лексичне тлумачення поняття, виключна підсудність справ застосовується до відповідних правовідносин загалом, а не щодо їх окремих складових.

Таким чином, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно. До такого висновку дійшов Верховний Суд і у постановах від 10.04.2019 у справі №638/1988/17, від 04.03.2020 у справі №757/91/19-ц. З урахуванням наведеного, позов про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання нерухомого майна має пред`являтися саме за місцем знаходження цього майна, за правилами виключної підсудності.

Предметом вимог у даній справі за позовом АТ «Криворізька теплоцентраль» є зобов`язання, які випливають з надання житлово-комунальних послуг з утримання будинку, споруд та прибудинкової території житлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 08.06.2007, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Рукавіциною Н.В. та зареєстрованого в реєстрі за №3488 (запис про право власності 3659 в книзі 9-149 від 13.06.2007).

З огляду на те, що нерухоме майно, з приводу якого виник спір, знаходиться на території Інгулецького р-ну м. Кривого Рогу Дніпропетровської обл., тому позовна заява початково пред`явлена АТ «Криворізька теплоцентраль» з дотриманням правил виключної підсудності, передбачених ч.1 ст.30 ЦПК України, Інгулецькому районному суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської обл. Місце реєстрації проживання відповідача в даному випадку є другорядним та жодного значення для визначення підсудності позову не має.

Враховуючи встановлені обставини, вважаю, що під час прийняття Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області рішення про передачу позовної заяви для розгляду за підсудністю до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, допущено ситуацію, за якої виник спір про підсудність між судами, в той час як ч.1 ст.32 ЦПК України імперативно визначено: спори про підсудність між судами не допускаються.

Так, відповідно до ч.1 ст.31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо: 1) справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду; 2) після задоволення відводів (самовідводів) чи з інших підстав неможливо утворити новий склад суду для розгляду справи; 3) ліквідовано або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який розглядав справу.

Оскільки підстави, визначені ч.1 ст.31 ЦПК України для передання цивільної справи для розгляду за підсудністю до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області відсутні, тому справу слід повернути до Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області для розгляду за підсудністю.

Суд зауважує, що дотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) розгляду справи є однією зі складових законності судового рішення. Розгляд справ з порушенням правил підсудності є грубим порушенням процесуального закону і підставою для скасування судового рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (ст.378 ч.1 ЦПК України). Отже, суд повинен суворо дотримуватися правил підсудності.

Керуючись ст.ст.27, 30, 31, 260 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Матеріали цивільної справи за позовною заявою Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії повернути до Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області для розгляду за підсудністю.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання та оскарженню не підлягає.

Ухвалу складено та підписано 22.09.2025.

Суддя О.І. Євтушенко