КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Кафідової О.В., Оніщука М.І.,

секретар Тіткова І.Ю.,

розглянувши апеляційну скаргу адвоката Слободяник Олени Сергіївни, яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21 липня 2025 року, ухвалене в м. Біла Церква в складі судді Орєхова О.І., в справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про захист прав споживачів,-

в с т а н о в и в:

У листопаді 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Акціонерного товариства комерційного банку «Приват Банк» про захист прав споживачів. Зазначала, що 21.08.2024 до неї зателефонувала невідома особа з телефону за номером НОМЕР_1 та представилась оператором «Лайфсел», запропонувавши скористатися послугою протидії із шахрайства. Вона відповіла, що не зацікавлена в запропонованій послузі та закінчила розмову. Вранці 22.08.2024 року вона виявила у своїй електронній поштовій скринці ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлення від АТ КБ «Приватбанку», що вона скористалася послугою «Кредит готівкою» на суму 96 000 грн. До електронного повідомлення також був прикріплений Кредитний договір № 9107, який нібито був укладений 22.08.2024 та підписаний з використанням простого електронного підпису. Повідомлення АТ КБ «Приватбанку» були надіслані о 01:58 та 02:12 22.08.2024, в них йшлося, що банком було виявлено нетиповий вхід у її акаунт Приват24. На своєму мобільному телефоні вона виявила СМС-повідомлення від оператора «Лайфсел», які були надіслані 22.08.2024 о 01:52, 01:56 та 01:57 годині ночі, з інформацією про успішну авторизацію в сервісах lifecell за допомогою Єдиного пароля доступу та проведено заміну SIM-карти. Вона спробувала зайти у свій акаунт Приват24, але не змогла, оскільки він був заблокований. Вранці 22.08.2024 звернулася до найближчого відділення АТ КБ «Приватбанк» з метою з`ясувати, що відбувалося з її акаунтом Приват24 вночі 22.08.2024. Спеціаліст АТ КБ «Приватбанк» повідомив, що вночі 22.08.2024 було здійснено заміну паролю і фінансового номеру мобільного телефону для входу у її акаунт Приват24, а тому вона не може зайти під відомими їй паролем та номером. Це стало для неї несподіваною інформацією, оскільки жодних дій щодо зміни паролю та номеру телефону вона особисто не здійснювала. Зайшовши за допомогою спеціаліста АТ КБ «Приватбанк» у власний акаунт Приват24, вона виявила, що 22.08.2024 з її банківської картки «Універсальна» № НОМЕР_2 (рахунок IBAN НОМЕР_3 ) зникли кредитні кошти на загальну суму 74 065,97 грн., а з банківської картки для виплат № НОМЕР_4 (рахунок IBAN НОМЕР_5 ) крім того, що зникли власні кошти, той ще й були взяті кредитні кошти за послугою «Кредит готівкою» шляхом зарахування на вказану банківську картку, які в подальшому також були зняті, на загальну суму 103 218,74 грн. Вона не замовляла в банку послугу «Кредит готівкою», не отримувала кредитних грошових коштів від банку та не здійснювала переказу коштів на банківські картки/рахунки третіх осіб. З виписки по картці/рахунку НОМЕР_2 (IBAN НОМЕР_3 ) і додатковим рахункам договору SAMDNWFC7 від 07.04.2023 за період з 22.08.2024 по 22.08.2024 вбачається, що 22.08.2024 у проміжку часу з 02:14 хв. до 02 год. 48 хв., одинадцятьма платежами були здійснені грошові перекази з вказаної банківської картки коштів на загальну суму у розмірі 74 065,97 грн. на картки/рахунки АТ КБ «Приватбанку» ( НОМЕР_6 ), АТ «Сенс банк» (№ НОМЕР_7 ) та АТ «Райффайзен банк» (№ НОМЕР_10) через додаток Приват24, отримувач: невідома особа. З виписки по картці/рахунку НОМЕР_4 (IBAN НОМЕР_5 ) і додатковим рахункам договору SAMDNWFC3 від 28.04.2015 за період з 22.08.2024 по 22.08.2024 вбачається, що 22.08.2024 у проміжку часу з 02 год. 50 хв. до 03 год. 50 хв., дев`ятьма платежами були здійснені грошові перекази з вказаної банківської картки коштів на загальну суму у розмірі 103 218,75 грн. на картки АТ «Райффайзен банк (№ НОМЕР_10, № НОМЕР_11) через додаток Приват24, отримувач: невідома особа . ОСОБА_1 зазначає, що станом на 23 год. 59 хв. 21.08.2022 року розмір коштів на її рахунках становив: на рахунку «Універсальна» IBAN НОМЕР_3 , картка НОМЕР_2 за договором № SAMDNWFC7 від 07.04.2023 - мінус 20 262,44 грн.; на рахунку IBAN НОМЕР_5 , карта для виплат НОМЕР_4 за договором № SAMDNWFC3 від 28.04.2015 - 12 064,91 грн. При цьому мінус 20 262,44 грн. - це сума кредитних коштів, якими вона станом на 22.08.2024 вже користувалася. Дану суму вона внесла на рахунок IBAN НОМЕР_3 , за договором № SAMDNWFC7 від 07.04.2023 декількома платежами: 26.09.2024 - 694,83 грн., 29.09.2024 - 6000,00 грн., 25.10.2024 - 2500,00 грн., 25.10.2024 - 4500,00 грн., 14.11.2024 - 8630,00 грн., на загальну суму у розмірі 22 324,83 грн. ОСОБА_1 категорично заперечує проти іншої суми заборгованості, яка виникла внаслідок проведення платіжних операцій 22.08.2024 у проміжку часу з 02 год. 14 хв. до 02 год. 48 хв. з вказаного банківського рахунку на загальну суму у розмірі 74 065,97 грн. Після виявлення неправомірного списання коштів та повідомлення спеціаліста АТ КБ «Приватбанк» про те, що це не вона здійснювала вищезазначені платіжні операції, спеціаліст АТ КБ «Приватбанк» здійснила перевипуск банківських карток та порадила подати через акаунт Приват24 заявки про шахрайські дії зі сторони третіх осіб щодо проведених незаконних платіжних операцій, та звернутися до поліції. Вона звернулася до поліції і 23.08.2024 р. слідчим Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення № 0002793 за ч. 4 ст. 190 КК України. З метою врегулювання даного питання та повернення неправомірно списаних з банківських карток/рахунків коштів вона звернулася до АТ КБ «Приватбанк» та Національного банку України. Листом від 06.09.2024р. № 20.1.0.0.0/7-240836/70852 АТ КБ «Приватбанк» повідомив, що не може повернути кошти та розуміючи становище заявника, буде намагатися максимально ефективно співпрацювати з правоохоронними органами та сприяти щонайскорішому розгляду даної справи. Системний аналіз вказаної відповіді свідчить, що АТ КБ «Приватбанк» взагалі не розбирався в суті даного питання та переклав всю відповідальність у даній ситуації на неї. У листі від 15.10.2024 № 14-004/78071 Національний банк України на її звернення зазначив, що спірні питання щодо проведених операцій по рахунку мають вирішуватися з банком відповідно до вимог чинного законодавства та умов укладеного договору. Керуючись пунктом 34 статті 7 Закону України «Про Національний банк України» Національним банком було надіслано запит до банку, на який банк зазначив, що між нею та банком 22.08.2024 був укладений кредитний договір «Кредит готівкою». Банк зазначає, що кредит було оформлено в InternetBanking Приват24 з підтвердженням простим електронним підписом. Оформлення здійснювалось під її авторизацією, зі зміною логіну та паролю для входу в Приват24. Щодо списання коштів з рахунків, банк повідомив, що 22.08.2024 було здійснено перекази з відкритих на її ім`я рахунків. Перекази було виконано через Приват24 з попередньою авторизацією через зміну логіну, паролю від Приват24 та IVR-опитування. Повідомлення надсилались та підтвердження операцій здійснювалось через відповідні ресурси Приват24 (push повідомлення), ОТП-паролі та смс-інформування на фінансовий номер телефону. Враховуючи вищевикладене, наразі у банку відсутні правові підстави для повернення коштів, в тому числі списання, перерахування заборгованості та припинення нарахувань процентів на наявну заборгованість. Вчинення відповідних дій можливе за рішенням суду. Станом на поточну дату, рішення суду у банку відсутнє.

ОСОБА_1 звертає увагу, що запит на кредитну історію з метою видачі кредиту від АТ КБ «Приватбанк» надійшов 22.08.2024 о 09:36:21, договір споживчого кредиту «Кредит готівкою» надійшов на її електронну пошту 22.08.2024 о 10:00, а зарахування кредитних коштів за цим кредитним договором та їх списання відбувалося 22.08.2024 у період часу з 02:50 до 03:50. Запити на кредитну історію з метою видачі кредиту 22.08.2024, крім АТ КБ «Приватбанк», находив 22.08.2024 о 02:09:32 Споживчого центру «ШвидкоГроші» та 22.08.2024 о 02:09:46 від Фінансової компанії «Є гроші». Оскільки списання коштів з її банківських карток/рахунків відбулися не за її розпорядженням і не з її волі, а AT КБ «Приватбанк» не тільки не відновлює її порушені права, не повертає викрадені кошти на її банківські картки/ рахунки, а й нараховує відсотки на викрадені кошти, внаслідок чого заборгованість зростає, ОСОБА_1 просила:

визнати договір споживчого кредиту «Кредит готівкою» № 9107 від 22.08.2024 неукладеним,

зобов`язати АТ КБ «Приватбанк» відновити залишок коштів на банківських рахунках нею в АТ КБ «Приватбанк», а саме: на рахунку IBAN НОМЕР_5 за угодою № SAMDNWFC3 від 28.04.2015 року, - в сумі 12 064,91 грн., тобто до того стану, в якому він був перед проведенням незаконних та безпідставних платіжних операцій 22.08.2024, а саме станом на 23 год. 59 хв. 21.08.2024; на рахунку IBAN НОМЕР_3 за угодою № SAMDNWFC7 від 07.04.2023 року, - мінус 20 262,44 грн., тобто до того стану, в якому він був перед проведенням незаконних та безпідставних платіжних операцій 22.08.2024, а саме станом на 23 год. 59 хв. 21.08.2024,

зобов`язати АТ КБ «Приватбанк» здійснити зарахування коштів у сумі 22 324 грн 83 коп., сплачених нею на рахунок IBAN НОМЕР_3 за угодою № SAMDNWFC7 від 07.04.2023 у період з 26.09.2024 по 14.11.2024 в рахунок погашення кредитної заборгованості, яка існувала станом на 23 год. 59 хв. 21.08.2024,

зобов`язати АТ КБ «Приватбанк» припинити нарахування по її банківському рахунку - IBAN НОМЕР_5 за угодою № SAMDNWFC3 від 28.04.2015, щомісячних платежів за договором споживчого кредиту «Кредит готівкою» № 9107, який був оформлений на її ім`я невідомими особами 22.08.2024 та зобов`язати списати всю заборгованість за рахунком IBAN НОМЕР_5 за № НОМЕР_8 від 28.04.2015 року, яка виникла за даним кредитним договором внаслідок проведення платіжних операцій 22.08.2024 року,

зобов`язати АТ КБ «Приватбанк» припинити нарахування по її банківському рахунку - IBAN НОМЕР_3 за угодою № 3SAMDNWFC7 від 07.04.2023, щомісячних платежів за користування кредитними коштами, які були зняті з рахунку невідомими особами 22.08.2024 та зобов`язати списати всю заборгованість за рахунком IBAN НОМЕР_3 за угодою № SAMDNWFC7 від 07.04.2023, яка виникла внаслідок проведення платіжних операцій 22.08.2024 року.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21 липня 2025 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні наступних позовних вимог: зобов`язання АТ КБ «Приватбанк» відновити залишок коштів на банківському рахунку ОСОБА_1 в АТ КБ «Приватбанк» на рахунку IBAN НОМЕР_5 за угодою № SAMDNWFC3 від 28.04.2015 року в сумі 12 064,91 грн., тобто до того стану, в якому він був перед проведенням незаконних та безпідставних платіжних операцій 22.08.2024 року, а саме станом на 23 год. 59 хв. 21.08.2024 року; зобов`язання АТ КБ «Приватбанк» припинити нарахування по банківському рахунку ОСОБА_1 , - IBAN НОМЕР_9 за угодою № SAMDNWFC09 від 22.08.2024 року, щомісячних платежів за договором споживчого кредиту «Кредит готівкою» № 9107, який був оформлений на її ім`я невідомими особами 22.08.2024 року та зобов`язання списати всю заборгованість за рахунком IBAN НОМЕР_9 за угодою № SAMDNWFC09 від 22.08.2024 року, яка виникла за даним кредитним договором внаслідок проведення платіжних операцій 22.08.2024 року; зобов`язання АТ КБ «Приватбанк» припинити нарахування по банківському рахунку ОСОБА_1 , - IBAN НОМЕР_3 за угодою № SAMDNWFC7 від 07.04.2023 року, щомісячних платежів за користування кредитними коштами, які були зняті з рахунку невідомими особами 22.08.2024 року та зобов`язання списати всю заборгованість за рахунком IBAN НОМЕР_3 за угодою № SAMDNWFC7 від 07.04.2023 року, яка виникла внаслідок проведення платіжних операцій 22.08.2024 року. Апелянт просить ухвалити в цій частині нове рішення, яким відповідні позовні вимоги задовольнити. Посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, неповне встановлення обставин, що мають значення для справи. Суд першої інстанції не встановив якого саме результату хоче досягнути позивачка за наслідком розгляду справи, не надав належної інтерпретації змісту заявленим позовним вимогам, а тлумачив їх лише буквально. Суд відмовив у задоволенні позову повністю суто з формальних підстав, які полягають у невідповідності заявлених позовних вимог обраному позивачкою способу захисту. При цьому суд самостійно не застосував відповідну законодавчу норму, яку він вважав правильною. У даній справі встановлено, що банк не надав суду належних і допустимих доказів на спростування доводів ОСОБА_1 , не довів, що позивачка як володілець та користувачка карток своїми діями чи бездіяльністю сприяла у доступі до її банківських рахунків чи надала інформацію третім особам, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Списання грошових коштів з банківських рахунків ОСОБА_1 відбулося не за її розпорядженням, що свідчить про те, що у позивачки не було волевиявлення та наміру на здійснення 22.08.2024 року будь-яких платіжних операцій та відповідно на укладання споживчого кредиту «Кредит готівкою» від 22.08.2024 року. Виявивши безпідставні перекази (списання) коштів позивачка відразу після виявлення повідомила про цей факт банк та звернулася до правоохоронних органів з приводу вчинення стосовно неї шахрайських дій. Основною метою позову ОСОБА_1 є повне скасування заборгованості разом з нарахованими щомісячними платежами за користування кредитними коштами, які остання не брала та ними не користувалася, оскільки вони були отримані та списані (переказані) з банківських рахунків позивачки внаслідок неправомірних платіжних операцій, здійснених невідомими особами шляхом застосування шахрайських методів. Вважає, що відновлення прав у спірних правовідносинах може відбутися і в цій справі за заявленими позовними вимогами про відновлення залишку власних коштів позивачки на банківському рахунку та зобов`язання банку припинити нарахування по банківських рахунках позивачки щомісячних платежів за договором споживчого кредиту.

Представник АТ КБ «Приватбанк» подав відзив на апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 . Просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

В апеляційній інстанції представник ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу та просить її задовольнити.

Представник АТ КБ «Приватбанк» просить відхилити подану апеляційну скаргу, а рішення суду залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Вислухавши пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції , колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, між ОСОБА_1 та АТ КБ «ПриватБанк» діють правовідносини щодо відкриття, ведення, обслуговування карткового рахунку, її функціонування та кредитування на підставі підписаної сторонами Заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг від 11.04.2012 року.

Звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_1 зазначала, що 21.08.2024 до неї зателефонувала невідома особа з мобільного номеру телефону НОМЕР_1 та представилась оператором «Лайфсел», запропонувавши скористатися послугою протидії із шахрайства, на що вона відповіла, що не зацікавлена в запропонованій послузі та закінчила розмову. Вранці 22.08.2024 виявила на своїй електронній поштовій скринці ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлення від АТ КБ «ПриватБанку» про те, що вона скористалася послугою «Кредит готівкою» на суму 96 000 грн. та до електронного повідомлення також був прикріплений Кредитний договір № 9107, який був укладений та підписаний нею з використанням її електронного підпису. Вона також виявила повідомлення від АТ КБ «Приватбанку» , які були надіслані о 01:58 та 02:12 годині ночі 22.08.2024, що банком було виявлено нетиповий вхід у її акаунт Приват24. Також вона виявила на своєму мобільному телефоні СМС-повідомлення від оператора «Лайфсел», які були надіслані 22.08.2024 о 01:52, 01:56 та 01:57 годині ночі, з інформацією про те, що було здійснено успішну авторизацію в сервісах lifecell за допомогою Єдиного пароля доступу та проведено заміну SIM-карти. Вона спробувала зайти у свій акаунт Приват24, але він був заблокований.

Вранці 22.08.2024 ОСОБА_1 звернулася до найближчого відділення АТ КБ «Приватбанк», де спеціаліст АТ КБ «Приватбанк» повідомила, що вночі 22.08.2024 було здійснено заміну паролю і фінансового номеру мобільного телефону для входу у її акаунт Приват24, і саме тому вона не може зайти під відомими їй паролем та номером. Позивачка зазначає, що це неї стало несподіваною інформацією, оскільки жодних дій щодо зміни паролю та номеру телефону вона особисто не здійснювала. Зайшовши за допомогою спеціаліста АТ КБ «Приватбанк» у власний акаунт Приват24, ОСОБА_1 виявила, що 22.08.2024 з її банківської картки «Універсальна» № НОМЕР_2 (рахунок IBAN НОМЕР_3 ) зникли кредитні кошти на загальну суму 74 065,97 грн., а з банківської картки для виплат № НОМЕР_4 (рахунок IBAN НОМЕР_5 ) крім того, що зникли власні кошти, той ще й були взяті кредитні кошти за послугою «Кредит готівкою» шляхом зарахування на вказану банківську картку, які в подальшому також були зняті, на загальну суму 103 218,74 грн.

Відповідно до виписки по картці/рахунку ОСОБА_1 НОМЕР_2 (IBAN НОМЕР_3 ) і додатковим рахункам договору SAMDNWFC7 від 07.04.2023 за період з 22.08.2024 по 22.08.2024 вбачається, що 22.08.2024 у проміжку часу з 02:14 хв. до 02 год. 48 хв., одинадцятьма платежами були здійснені грошові перекази з вказаної банківської картки коштів на загальну суму у розмірі 74065 грн. 97 коп. на картки/рахунки АТ КБ «Приватбанку» ( НОМЕР_6 ), АТ «Сенс банк» (№ НОМЕР_7 ) та АТ «Райффайзен банк» (№ НОМЕР_10) через додаток Приват24. Отримувач: невідома особа (копія виписки по картці/рахунку за період 22.08.2024 - 22.08.2024 з платіжними інструкціями додається); з виписки по картці/рахунку ОСОБА_1 НОМЕР_4 (IBAN НОМЕР_5 ) і додатковим рахункам договору SAMDNWFC3 від 28.04.2015 за період з 22.08.2024 по 22.08.2024 вбачається, що 22.08.2024 у проміжок часу з 02 год. 50 хв. до 03 год. 50 хв., дев`ятьма платежами були здійснені грошові перекази з вказаної банківської картки коштів на загальну суму у розмірі 103 218,75 грн. на картки АТ «Райффайзен банк (№ НОМЕР_10 , № НОМЕР_11 ) через додаток Приват24 ( а. с. 72-80 т. 1 ).

У матеріалах справи наявний рапорт начальника 9го відділу УПК в Дніпропетровський області ДКП НП України щодо проведення досудового розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України (потерпіла ОСОБА_1 ). Встановлено несанкціоноване втручання в особистий кабінет «Приват24» потерпілої, здійснювалось з мобільного терміналу та змінено номер телефону на НОМЕР_12 та встановлено, що грошові кошти із рахунку ОСОБА_1 переведено на наступні банківські рахунки: НОМЕР_13 АТ КБ «ПриватБанк», що належить ОСОБА_2 та НОМЕР_14 АТ «Сенс банк» та НОМЕР_15 АТ «Райффайзенбанк», що належить ОСОБА_3 (а. с. 185-187 том 1 ).

Станом на 23 год. 59 хв. 21.08.2022 року баланс коштів на рахунках ОСОБА_1 становив: на рахунку «Універсальна» IBAN НОМЕР_3 , картка НОМЕР_2 за договором № SAMDNWFC7 від 07.04.2023 - мінус 20 262,44 грн., на рахунку IBAN НОМЕР_5 , карта для виплат НОМЕР_4 за договором № SAMDNWFC3 від 28.04.2015 - 12 064,91 грн. Позивачка ОСОБА_1 зазначає, що мінус 20 262,44 грн. - це сума кредитних коштів, якими станом на 22.08.2024 року вона вже користувалася. Дану суму позивачка внесла на рахунок IBAN НОМЕР_3 , картка «Універсальна» № НОМЕР_16 за договором № SAMDNWFC7 від 07.04.2023 декількома платежами: 26.09.2024 - 694,83 грн., 29.09.2024 - 6000 грн., 25.10.2024 - 2500 грн., 25.10.2024 - 4500 грн., 14.11.2024 - 8630 грн., на загальну суму у розмірі 22 324,83 грн.

Після виявлення неправомірного списання коштів ОСОБА_1 22.08.2024 звернулась до поліції. Слідчим Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області 23.08.2024 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення № 0002793 за ч. 4 ст. 190 КК України ( а. с. 88 т 1 ).

На звернення ОСОБА_1 КБ «Приватбанк» листом від 06.09.2024 № 20.1.0.0.0/7-240836/70852 АТ повідомило, що не може повернути кошти та, розуміючи становище заявника, буде намагатися максимально ефективно співпрацювати з правоохоронними органами та сприяти щонайскорішому розгляду даної справи ( а. с. 89-90 т.1 ).

На звернення ОСОБА_1 . Національний банк України листом від 15.10.2024 № 14-004/78071 інформував, що спірні питання щодо проведених операцій по рахунку мають вирішуватися з банком відповідно до вимог чинного законодавства та умов укладеного договору.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що в даному випадку мало місце несанкціоноване втручання в особистий кабінет «Приват24» ОСОБА_1 , яке здійснювалось з мобільного терміналу та замінною номеру телефону на НОМЕР_12 . Встановлено, що грошові кошти із рахунку ОСОБА_1 були переведені на банківські рахунки: НОМЕР_13 АТ КБ «ПриватБанк», що належить ОСОБА_2 , та НОМЕР_14 АТ «Сенс банк» та НОМЕР_15 АТ «Райфайзенбанкаваль», що належить ОСОБА_3 . Суд дійшов Суд дійшов висновку, що у ОСОБА_1 не було волевиявлення та наміру на здійснення 22.08.2024 будь-яких платіжних операцій та відповідно на укладання кредитного договору від 22.08.2024. Відсутність вироку у кримінальній справі за фактом незаконного заволодіння невстановленими особами грошовими коштами із використанням відкритих на ім`я позивачки рахунків не є підставою для відмови у задоволенні позову. АТ КБ «Приватбанк» безпідставно нарахував платежі за оформленим 22.08.2024 договором споживчого кредиту «Кредит готівкою» на суму несанкціонованого списання грошових коштів з рахунку позивачки. Оскільки позивачкою ОСОБА_1 обрано неефективний спосіб захисту прав, суд відмовив у позові.

Колегія суддів не може погодитися із такими висновками суду першої інстанції в повному обсязі.

Частиною 1 ст. 1066 ЦК України визначено, що за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка.

Статтею 1071 ЦК України передбачено, що банк може списати грошові кошти з рахунку клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом чи договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку.

Відповідно до ст. 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

01 серпня 2021 року набрав чинності Закон України «Про платіжні послуги».

Відповідно до ст. 29 Закону надання платіжних послуг (у тому числі виконання окремих або разових платіжних операцій, відкриття та обслуговування рахунків тощо) здійснюється на підставі договору, що укладається між надавачем платіжних послуг та користувачем відповідно до вимог законодавства, на узгоджених сторонами умовах.

Згідно з ст. 66 Закону банки та небанківські надавачі платіжних послуг зобов`язані затвердити та дотримуватися внутрішніх правил щодо ефективного зниження та контролю за операційними ризиками, кіберризиками та ризиками безпеки, пов`язаними з наданням платіжних послуг (виконанням платіжних операцій).

Згідно з ст. 68 Закону електронна взаємодія надавача платіжних послуг із користувачем здійснюється лише після автентифікації користувача, який є фізичною особою, або уповноваженого представника користувача, який є юридичною особою.

Під час виконання автентифікації надавачі платіжних послуг зобов`язані виконувати вимоги Національного банку України щодо захисту конфіденційності та цілісності індивідуальної облікової інформації користувачів.

Надавачі платіжних послуг зобов`язані застосовувати посилену автентифікацію користувача під час: 1) отримання користувачем доступу до рахунку за допомогою засобів дистанційної комунікації; 2) ініціювання дистанційної платіжної операції; 3) будь-яких інших дій у разі підозри вчинення шахрайства (або існування ризику шахрайства) чи інших неправомірних дій (або існування ризику вчинення інших неправомірних дій).

Надавачі платіжних послуг зобов`язані розробити та застосовувати елементи посиленої автентифікації, які мають бути незалежними, щоб виявлення факту несанкціонованого доступу до одного захищеного елемента або його розголошення не загрожувало надійності інших елементів, а також запровадити заходи із забезпечення захисту конфіденційності даних автентифікації.

Для проведення дистанційних платіжних операцій надавачі платіжних послуг зобов`язані застосовувати посилену автентифікацію платника, що включає використання унікальних для кожної окремої операції даних, які дають змогу пов`язувати (в результаті виконання алгоритму співставляти контрольний показник з даними операції) операцію на певну суму і конкретного отримувача.

Відповідно до положень п. 146 Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, затвердженого Постановою Правління

Національного банку України від 29 липня 2022 року № 164, власник рахунку не несе відповідальності за платіжні операції, здійснені без автентифікації платіжного інструменту і його держателя, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність власника рахунку/держателя призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Наведені вище нормативні положення вказують на те, що лише наявність обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, є підставою для притягнення його до цивільно-правової відповідальності.

Лише наявність обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, є підставою для його притягнення до цивільно-правової відповідальності.

Тобто, користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій у разі відсутності доказів сприяння ним втраті, використанню ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Такий правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 23 січня 2018 року у справі № 202/10128/14, від 13 вересня 2019 року у справі № 501/4443/14, від 20 листопада 2019 року у справі № 577/4224/16, від 17 червня 2021 року у справі № 759/4025/19, від 16 серпня 2023 року у справі № 176/1445/22 та інших.

Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, в особистий кабінет ОСОБА_1 «Приват24» мало місце несанкціоноване втручання, яке здійснювалось з мобільного терміналу та із заміною номеру телефону на НОМЕР_12 . Грошові кошти із рахунку ОСОБА_1 переведено на банківські рахунки Коваленко в АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 в АТ «Сенс банк» і АТ «Райфайзенбанкаваль».

На виконання ухвали суду першої інстанції АТ КБ «Приватбанк» надало суду матеріали результатів внутрішньої банківської службової перевірки з приводу оспорюваних ОСОБА_1 платіжних операцій зі списання коштів, які відбулися 22.08.2024 року у проміжку часу з 02:14 до 02:48. Під час бесіди ОСОБА_1 повідомила, що в ніч на 22.08.2024 року на її контактний номер телефону НОМЕР_17 подзвонила невідома особа, яка представилася співробітником мобільного оператора «Лайфсел» та запропонувала скористатися послугою протидії із шахрайства, на що вона відповіла, що не зацікавлена в запропонованій послузі та закінчила розмову. Після бесіди на її номер НОМЕР_17 надійшло поповнення на 70 грн., а також СМС-повідомлення про підключення до акції мобільного оператора. Після цього її номер був заблокованим і відбулася крадіжка коштів. Згідно відомостей архіву сервісних повідомлень клієнта ОСОБА_1 за 22.08.2024 року по карті НОМЕР_18 о 01:58:26, 01:59:08 22.08.2024р. зафіксовано успішну зміну ПІНу. О 01:59:41 22.08.2024 року виконана зміна логіну Приват24 з НОМЕР_19 на НОМЕР_12 . Згідно даних статистики змін акаунту Приват 24 о 01:58:47 22.08.2024р. на пристрої Smartphone з ip-адреси НОМЕР_20 провайдера ПАТ «ВФ Україна» зафіксована успішна зміна паролю доступу до облікового запису клієнта. Операція проведена із коректним введенням даних платіжної картки НОМЕР_18 клієнта ОСОБА_1 . Перевіркою авторизацій у Приват24 під обліковим записом клієнта ОСОБА_1 встановлено, що у день проведення оспорюваних нею фінансових операцій відбулася авторизація з декількох пристроїв: - SMARTPHONE, з ідентифікатором банку fingerprint BE225A93E4024E57001D18A100A39516-33HI9RE96, авторизація проведена о 01:58:49, 02:00:11 22.08.2024 року, з ip-адреси НОМЕР_20 провайдера ПАТ «ВФ Україна»; - PERSONAL COMPUT, авторизація проведена о 02:09:37 22.08.2024 року з ір-адреси НОМЕР_20 , провайдер ПАТ «ВФ Україна» (Україна, м. Київ); - CPH1941|OPPO, з ідентифікатором банку imei AC5476A37898E611, авторизація проведена о 02:35:35, 03:10:02, 03:42:11 22.08.2022р. з ір-адреси НОМЕР_20 , провайдер ПАТ «ВФ Україна» (Україна, м. Київ); - SM-A715F|SAMSUNG, з ідентифікатором банку imei 8AEC4A2B4EC449E4, авторизація проведена о 09:42:06 22.08.2024р. з ір-адреси НОМЕР_21 , провайдера АТ «Київстар». За результатами аналізу використання зазначених пристроїв встановлено, що пристрій SM-A715F|SAMSUNG, з ідентифікатором банку imei 8AEC4A2B4EC449E4 використовується протягом значного періоду часу лише для авторизації під обліковим записом клієнта ОСОБА_1 . З інших пристроїв успішна авторизація під обліковим записом клієнта ОСОБА_1 зафіксована лише у день проведення оспорюваних операцій. Додатковою перевіркою використання пристроїв SMARTPHONE з ідентифікатором банку fingerprint BE225A93E4024E57001D18A100A39516-33HI9RE96 і CPH1941|OPPO, з ідентифікатором банку imei AC5476A37898E611 для авторизації у Приват24 встановлено, що він використовувався лише для авторизації під обліковим записом клієнта ОСОБА_1 (а.с. 232-237 т. 1).

Тобто, матеріалами результатів внутрішньої банківської службової перевірки підтверджено, що у день проведення оспорюваних ОСОБА_1 фінансових операцій відбулася авторизація у Приват24 під обліковим записом ОСОБА_1 з декількох пристроїв, що по суті використовувалися лише для авторизації під обліковим записом клієнта ОСОБА_1 , після зміни логіну в Приват24 та номера з НОМЕР_19 на НОМЕР_12 .

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що у ОСОБА_1 не було волевиявлення та наміру на здійснення 22.08.2024 будь-яких платіжних операцій та відповідно на укладання кредитного договору від 22.08.2024, а відповідно, ОСОБА_1 мала право на поновлення її прав.

У відзиві на апеляційну скаргу представник АТ КБ «Приватбанк» посилався на те, що факт шахрайства щодо ОСОБА_1 став можливим через порушення нею Умов і правил надання банківських послуг, у зв`язку з чим банк не несе відповідальності за здійснення оспорюваних операцій. Разом з тим, рішення суду першої інстанції в у частині встановлених обставин відсутності у ОСОБА_1 волевиявлення на здійснення платіжних операцій і укладання кредитного договору АТ КБ «Приватбанк» в апеляційному порядку не оскаржувало.

АТ КБ «Приватбанк» не надало належних і допустимих доказів на підтвердження того, що користувач ОСОБА_1 своїми діями чи бездіяльністю сприяла втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Згідно зі статтею 16 ЦК України захист цивільних прав та інтересів здійснюється у встановленому порядку судом шляхом: визнання цих прав; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусового виконання обов`язку в натурі; зміни правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (провадження № 12-187гс18), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15 (провадження № 14-338цс18), від 02 липня 2019 року у справі № 48/340 (провадження № 12-14звг19), від 22 жовтня 2019 року у справі № 923/876/16 (провадження № 12-88гс19) та багатьох інших.

Застосування судом того чи іншого способу захисту має приводити до відновлення порушеного права позивача без необхідності повторного звернення до суду. Судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту. Такі висновки сформульовані в постановах Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справі № 910/3009/18 (провадження № 12-204гс19, пункт 63), від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19 (провадження № 12-80гс20, пункт 6.13), від 16 лютого 2021 року у справі № 910/2861/18 (провадження № 12-140гс19, пункт 98).

За результатами розгляду позовних вимог ОСОБА_1 судом встановлено, 22.08.2024 з банківської картки «Універсальна» № НОМЕР_2 (рахунок IBAN НОМЕР_3 ) ОСОБА_1 було неправомірно та без її участі списано кошти на загальну суму 74065 грн. 97 коп., а з банківської картки для виплат № НОМЕР_4 (рахунок IBAN НОМЕР_5 ) неправомірно та без участі ОСОБА_1 списано кредитні кошти за послугою «Кредит готівкою» на загальну суму 103 218 грн 74 коп.

З урахуванням вказаних положень ЦК України у суду були наявні підстави для зобов`язання АТ КБ «Приватбанк» відновити залишок коштів на банківському рахунку ОСОБА_1 в АТ КБ «Приватбанк» на рахунку IBAN НОМЕР_5 за угодою № SAMDNWFC3 від 28.04.2015 року, банківському рахунку ОСОБА_1 , - IBAN НОМЕР_3 за угодою № SAMDNWFC7 від 07.04.2023 року, до того стану, в якому він був перед проведенням оспорюваних нею платіжних операцій 22.08.2024 року, а саме станом на 23 год. 59 хв. 21.08.2024 року.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимог ОСОБА_1 про зобов`язання АТ КБ «Приватбанк» припинити нарахування по її банківському рахунку - IBAN НОМЕР_9 за угодою № SAMDNWFC09 від 22.08.2024 року, щомісячних платежів за договором споживчого кредиту «Кредит готівкою» № 9107, зобов`язання списати всю заборгованість за рахунком IBAN НОМЕР_9 за угодою № SAMDNWFC09 від 22.08.2024 року, зобов`язання АТ КБ «Приватбанк» припинити нарахування по банківському рахунку ОСОБА_1 , - IBAN НОМЕР_3 за угодою № SAMDNWFC7 від 07.04.2023 року, щомісячних платежів за користування кредитними коштами, та зобов`язання списати всю заборгованість за рахунком IBAN НОМЕР_3 за угодою № SAMDNWFC7 від 07.04.2023 року, оскільки права та інтереси ОСОБА_1 підлягають захисту шляхом відновлення її залишку на банківських рахунках. Вказані вимоги позивачки є передчасними, оскільки правильність проведення банком нарахувань, в тому числі і щодо обліку заборгованості та погашень, можна перевірити лише після відновлення залишку по рахункам з урахуванням оспорюваних операцій. Підставою пред`явленого позову є не порушення порядку зарахування коштів, а оспорення несанкціонованих позивачкою транзакції щодо списання з її рахунків коштів.

З матеріалів справи убачається, що ОСОБА_1 просила стягнути з відповідача на понесені витрати на правничу допомогу в суді першої інстанції в розмірі 15 000 грн.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ст. 133 ЦПК Україна правнича допомога є складовою судових витрат.

Частинами 2-4 ст. 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.ч.5,6 ст.137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд можея за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до положень ст. 137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу визначається судом, виходячи з умов договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, проте, вказаний розмір може бути зменшений за клопотанням іншої сторони у разі, якщо такі витрати є неспівмірними із складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних, обсягом наданих послуг та ціною позову та (або) значенням справи для сторони.

У матеріалах справи наявна інформація, що правничу допомогу ОСОБА_1 в суді першої інстанції надавали адвокати АБ «Олександра Агудалічева».

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачка надала договір про правничу допомогу від 30 жовтня 2024 року, додаток №1 до договору про надання правничої допомоги від 30 жовтня 2024 року, розрахунок витрат на правничу допомогу від 19 листопада 2024 року, акт про надання правничої допомоги від 19 листопада 2024 року. Відповідно до вказаних документів витрати позивачки на правничу допомогу в суді першої інстанції склали 15 000 грн. Надання правничої допомоги позивачці адвокатами АБ «Олександра Агудалічева» підтверджується матеріалами справи.

З урахуванням часткового задоволення позовних вимог та неможливості визначення їх пропорційності , з АТ КБ «Приват Банк» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню витрати на правничу допомогу в суді першої інстанції 7500 грн.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката Слободяник Олени Сергіївни, яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21 липня 2025 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційного банку «Приват Банк» про захист прав споживачів задовольнити частково.

Зобов`язати Акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк» відновити залишок коштів на банківському рахунку ОСОБА_1 в АТ КБ «Приватбанк» на рахунку IBAN НОМЕР_5 за угодою № SAMDNWFC3 від 28.04.2015 року, банківському рахунку ОСОБА_1 , - IBAN НОМЕР_3 за угодою № SAMDNWFC7 від 07.04.2023 року, до того стану, в якому він був перед проведенням оспорюваних нею платіжних операцій 22.08.2024 року, а саме станом на 23 год. 59 хв. 21.08.2024 року.

В іншій частині позову ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства комерційного банку «Приват Банк» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в суді першої інстанції 7500 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 29 вересня 2025 року.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Кафідова О.В.

Оніщук М.І.