Справа № 456/1878/25
Провадження № 2/456/1121/2025
РІШЕННЯ

Іменем України

/заочне/

02 вересня 2025 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Писарева О. Ю.,

при секретарі Стасів О. Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Стрий цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ :

Представник позивача Тараненко Артем Ігорович звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ЕЙС» заборгованість за кредитним договором №139668 від 08.05.2024 у розмірі 20241,04 грн., яка складається з 11934,00 грн. заборгованості за тілом, 7806,04 грн. заборгованості за відсотками та комісії 501,00 грн.; судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: судовий збір у розмірі 2422,40 грн., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн. покласти на відповідача.

В обґрунтування позовних вимог покликалася на те, що 08.05.2024 між ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» та ОСОБА_1 , було укладено Кредитний договір №139668. 10.10.2024 між ТОВ «ФК «Кредіплюс» та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» укладено Договір факторингу №10102024, відповідно до умов якого, позивач набув право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №139668 від 08.05.2024. Зауважує, що відповідно до витягу з Реєстру боржників за Договором факторингу №10102024 від 10.10.2024 від ТОВ «ФК «Кредіплюс» до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача на загальну суму 20241,04 грн. Всупереч умов договору відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконував, у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 20241,04 грн., яка складається з наступного: 11934,00 грн. заборгованість по кредиту; 7806,04 грн. заборгованість по несплачених відсотках за користування кредитом; 501,00 грн. комісія за кредитним договором.

Відповідач не скористався правом на подання відзиву.

Інших заяв по суті справи, виключно в яких у силу вимог ч. 1 ст.174 ЦПК України викладаються вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору, не надходило.

Ухвалою судді від 08.04.2025 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Розгляд справи по суті відбувся 02.09.2025 року без участі сторін, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, суд вважав за доцільне та можливе здійснювати судовий розгляд даної справи на підставі наявних у суду матеріалів та без фіксування судового засідання у цій справі технічними засобами.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, при цьому у прохальній частині позовної заяви просить у випадку неявки представника позивача у судове засідання проводити розгляд даної справи без його участі за наявними у справі матеріалами, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи, зокрема на 05.05.2025, 07.07.2025, 01.08.2025 та 02.09.2025. Про призначення судових засідань на 05.05.2025, 07.07.2025, 01.08.2025 та 02.09.2025 відповідача повідомлялось шляхом здійснення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України про виклик відповідача в судові засідання на підставі ст. 128 ЦПК України, а тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у його відсутності в заочному порядку, на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.

У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу в порядку ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, суд вважає, що справу слід вирішити в межах тих доказів, які були отримані в ході судового розгляду, а також на підставі наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи. Слід зазначити, що дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності судового процесу, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, суд дійшов висновку, що неявка відповідачки не є перешкодою для розгляду справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін, і позов слід задовольнити, ухваливши заочне рішення.

Судом встановлено, що 08.05.2024 між ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» та ОСОБА_1 , укладено Договір про споживчий кредит №139668 у формі електронного документа з використанням електронного підпису.

10.10.2024 між ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» укладено Договір факторингу №10102024, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Кредіплюс» зобов`язалося відступити ТОВ «ФК «ЕЙС» права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а ТОВ «ФК «ЕЙС» зобов`язалося їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «ФК «Кредіплюс» за плату на умовах, визначених цим договором

Відповідно до витягу з Реєстру прав вимоги до Договору факторингу №10102024 від 10.10.2024, ТОВ «ФК «ЕЙС» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 , в сумі 20 241,04 грн., з яких: 11 934,00 грн. заборгованість по основному боргу; 7 806,04 грн. заборгованість по відсотках; 501,00 грн. заборгованість по комісії.

Отже, ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС», набувши статусу нового кредитора, отримало право пред`явлення вимоги до ОСОБА_1 , щодо погашення наявної в нього заборгованості за Кредитним договором №139668 на загальну суму 20 241,04 грн..

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачувати проценти.

Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то, в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Згідно з ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1 , умови взятих на себе кредитних зобов`язань не виконав, що виявилося у неповерненні кредитних коштів, що стало наслідком звернення Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС», в якості нового кредитора, до суду за захистом своїх прав та інтересів.

У відповідності до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Зважаючи на те, що строк виконання зобов`язання настав, доказів повернення боргу станом на день розгляду справи відповідачем не надано, як і не надано будь-яких інших доказів у підтвердження відсутності обов`язку зі сплати заявленої заборгованості за Кредитним договором №139668 від 08.05.2024, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_1 , заявленої заборгованості є обґрунтованими і підлягають до задоволення.

На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути в користь ТОВ «ФК «ЕЙС» судові витрати в сумі 2 422,40 гривень судового збору.

Позивачем заявлено клопотання про відшкодування понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України передбачено здійснення розподілу судових витрат на підставі поданих сторонами доказів.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 року у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 року у справі «Меріт проти України» заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Як вбачається з матеріалів справи, між Адвокатським бюро «Тараненко та партнери» та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» 04.02.2025 укладено договір про надання правничої допомоги №04/02/25-01.

На підтвердження факту понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу суду надано копію договору про надання правничої допомоги №04/02/25-01 від 04.02.2025, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» та Адвокатським бюро «Тараненко та партнери», копію додаткової угоди №18 до Договору про надання правничої допомоги №04/02/25-01 від 04.02.2025, копію акту прийому-передачі наданих послуг від 04.02.2025 на загальну суму 7000,00 грн., що включає в себе складання позовної заяви, вивчення матеріалів справи, підготовку адвокатського запиту щодо отримання інформації, підготовку та подачу клопотання щодо отримання інформації, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю Тараненка А. І., копію довіреності, виданої ТОВ «ФК «ЕЙС», якою ТОВ «ФК «ЕЙС» уповноважує адвоката Тараненка А. І. бути представником ТОВ «ФК «ЕЙС» в будь-яких державних та недержавних органах, організаціях, установах, підприємствах, в тому числі судових установах і органах примусового виконання судових рішень.

Заява про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу, відповідачем не подана.

При розподілі витрат на професійну правничу допомогу суд виходить з того, що такі витрати підтверджені належними доказами та клопотання про їх зменшення не подано іншою стороною, тому відсутні, передбачені ст. 137 ЦПК України, підстави для зменшення витрат на професійну правничу допомогу. З відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати на професійну правничу допомогу, що становить 7000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» заборгованість за Кредитним договором №139668 від 08.05.2024 у розмірі 20241 /двадцять тисяч двісті сорок одна/ грн. 04 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» суму сплаченого судового збору у розмірі 2422 /дві тисячі чотириста двадцять дві/ грн. 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000 /сім тисяч/ грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС», , адреса: 02090, м. Київ, Харківське шосе, будинок 19, офіс 2005;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , остання відома адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повний текст судового рішення складено 08.09.2025 року.

Головуючий суддя О. Ю. Писарев