УХВАЛА

іменем України

08.10.2025

Справа № 331/5859/25

Провадження № 2-о/331/486/2025

Суддя Олександрівського районного суду міста Запоріжжя Фісун Н.В., розглянувши заяву

ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, Державний реєстратор прав на нерухоме майно Александрук Ганна Вікторівна про встановлення факту, що має юридичне значення, -

в с т а н о в и в :

До Олександрівського районного суду міста Запоріжжя надійшла заява адвоката Розума О.В., в інтересах ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення.

Просить встановити факт належності правового документу, а саме свідоцтва про право на спадщину за законом від 31.01.2001 року, посвідченого державним нотаріусом Бердянської державної нотаріальної контори Запорізької області Тищук Н.Ю., зареєстрованого в реєстрі 2-65, на підставі якого ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , належить належить 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1 .

Суд, дослідивши матеріали заяви, вважає, що справу необхідно передати на розгляд іншому суду, виходячи з наступного.

За приписами ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження загального або спрощеного; 3) окремого провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Згідно з ч. 3 ст. 294 Розділу ІV ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Частиною 1 ст. 29 ЦК України передбачено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

З системного аналізу вказаної норми вбачається, що визначальним є місце проживання особи, а не її місце реєстрації, оскільки вказані поняття є відмінними та мають різне значення.

Місце проживання фізичної особи визначається відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», якою передбачено, що місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає постійно або тимчасово.

За змістом ст. 33 Конституції України передбачено, що кожний, хто на законних підставах перебуває на території України, має право вільно пересуватися, вибирати місце проживання, залишати територію України. Право на свободу пересування і вибору місця проживання в межах держави як невід`ємне право кожної людини закріплено також Загальною декларацією прав людини 1948 р. (ч. 1 ст. 13), Міжнародним пактом про громадянські та політичні права 1966 р. (ст. 12), Протоколом № 4 до Конвенції про захист прав людини та основних свобод 1950 р. (ст. 2) та іншими міжнародно-правовими актами.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України передбачено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Аналіз змісту п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України дає підстави для висновку, що для передачі справи за територіальною юрисдикцією суд повинен встановити обставини, які вказуються на відсутність у суду, до якого звернувся заявник, компетенції на розгляд заяви, а також наявність такої компетенції у іншого суду, до якого така заява передається судом.

Крім того, на відміну від заяв позовного провадження, підсудність яких може визначатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування однієї із сторін, підсудність заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, визначається за місцем проживання заявника, яке може не збігатися з зареєстрованим місцем проживання так, як відповідно до ч. 5 ст. 29 ЦК України фізична особа може мати кілька місць проживання.

Згідно відповіді №1861374 від 07.10.2025 року щодо отримання інформації про внутрішньо переміщену особу з Єдиної інформаційної системи соціальної сфери ОСОБА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Отже, Олександрівському районному суду міста Запоріжжя територіально не підсудна відповідна справа.

Згідно з ч. 3 ст. 31 Цивільного процесуального кодексу України, передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження.

Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для передачі вказаної справи за підсудністю до належного суду, яким є Соборний районний суд міста Дніпра.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 27, 31, 32, 260, 261,293, 353 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Матеріали цивільної справи №331/5859/25 за позовом ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, Державний реєстратор прав на нерухоме майно Александрук Ганна Вікторівна про встановлення факту, що має юридичне значення, передати на розгляд до Соборного районного суду міста Дніпра (вул. Гусенка, буд.13 ,м. Дніпро, 49005).

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлено 08 жовтня 2025 року.

Суддя Н.В.Фісун