САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/2207/25
Провадження №2/726/427/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.09.2025 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівці у складі: головуючого судді Проскурняка І. Г., за участю секретаря судових засідань Богонос Г. Й., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Чернівецької міської ради та ОСОБА_2 про визнання факту проживання однією сім`єю та визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ :

У провадженні Садгісрького районного суду м.Чернівці перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Чернівецької міської ради та ОСОБА_2 про визнання факту проживання однією сім`єю та визнання права власності.

В позові посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Починаючи з лютого 2018 року ОСОБА_1 проживав разом з ОСОБА_3 однією сім`єю та вів спільне господарство за адресою: АДРЕСА_1 до моменту його смерті.

Через свій похилий вік наявність хронічних захворювань, а саме: ішемічну хворобу серця, гострі судинні хвороби кишок, пахвенну грижу з гангреною та гіпертензивну хворобу з переважним ураженням серця. ОСОБА_4 потребував постійного стороннього догляду, що підтверджується виписками з медичної картки стаціонарного хворого.

Позивач надавав ОСОБА_3 необхідний догляд, допомогу, піклувався про нього, купував всі необхідні ліки, засоби гігієни, продукти харчування. Крім того, позивач здійснював утримання квартир АДРЕСА_2 , купував побутові речі в квартиру, оплачував житлово комунальні послуги та продовжував оплату житлово комунальних послуг після смерті ОСОБА_3 .

Починаючи з лютого 2018 року до 27 жовтня 2023 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 постійно проживали разом, мали спільний бюджет, були пов`язані спільним побутом, спільним харчуванням, брали участь у спільних витратах, на спільні кошти підтримували належний стан квартири, необхідний для проживання на ній. ОСОБА_1 на власному автомобілі возив ОСОБА_3 до лікарні на обстеження, на ринок за продуктами та в інших потребах. Вказані обставини також можуть підтвердити заявлені по справі свідки.

У квартирі АДРЕСА_2 разом із ОСОБА_3 , крім позивача починаючи з лютого 2018 року по день його смерті більше ніхто не проживав.

30 березня 2022 року було укладено договір про надання соціальних послуг №109, відповідно до якого Чернівецький комунальний територіальний центр соціального обслуговування «Турбота» надавав ряд послуг ОСОБА_3 , а саме у вигляді: закупівлі та доставка продуктів харчування, допомога у вологовому та генеральному прибиранні, приготування їжі та інші дрібні послуги. Згідно індивідуального плану надання соціальних послуг періодичність їх надання не була частіше ніж 2 рази на місяць. В інші дні догляд за ОСОБА_3 здійснював та надавав йому допомогу ОСОБА_1 , так як вони проживали разом. Вказані обставини може підтвердити, зокрема і працівник ЧКТЦСО «Турбота», яка надавала соціальні послуги ОСОБА_3 у квартирі АДРЕСА_2 .

Окрім того, позивач надавав допомогу ОСОБА_3 та супроводжував його при навідуванні до ОКНП «Чернівецька лікарня швидкої медичної допомоги», готував їжу для ОСОБА_3 .

У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 проживав разом із ОСОБА_5 в квартирі АДРЕСА_2 , саме позивачу було видано довідку про причину смерті №707/1133 від 27.10.2023 року, свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 27.10.2023 року.

Окрім того, після смерті ОСОБА_3 позивач здійснював його поховання. Всі витрати на поховання ОСОБА_3 були за рахунок позивача.

Після смерті ОСОБА_3 залишилася ? частка квартири АДРЕСА_2 .

Згідно свідоцтва про право власності від 31.05.2006 року квартира АДРЕСА_2 належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3 та його померлій матері ОСОБА_6 .

Після смерті ОСОБА_6 , ? частку її квартири прийняла у спадщину на підставі заповіту ОСОБА_2 . Таким чином, на даний час власником ? части квартири АДРЕСА_2 є ОСОБА_2 , а після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на належну йому ? частку квартир.

Дітей, дружини чи будь яких інших родичів у ОСОБА_3 не має, з заявою про прийняття спадщини після його смерті ніхто не звертався.

Позивач не звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 за законом як спадкоємець четвертої черги, оскільки постійно проживав із померлим однією сім`єю більше п`яти років в квартирі АДРЕСА_2 до часу відкриття спадщини.

Зазначає, що ОСОБА_1 проживав разом із ОСОБА_3 однією сім`єю фактично на рівні родинних відносин та вів спільне господарство за адресою АДРЕСА_1 з лютого 2018 року по день його смерті, тобто ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Просить суд встановити факт, що ОСОБА_1 проживав однією сім`єю разом із ОСОБА_3 у квартирі АДРЕСА_2 з лютого 2018 року по день його смерті, а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто не менше п`яти років до часу відкриття спадщини.

Визнати право власності за ОСОБА_1 у порядку спадщини.

Представник заінтересованої особи Чернівецької міської ради спрямував до суду відзив на позов, в якому зазначив, що головними ознаками сімейних відносин є наявність факту спільного проживання, ведення спільного господарства, прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сім`ї.

Доказами на підтвердження факту ведення спільного господарства можуть бути квитанції оплати продуктів, житлово комунальних послуг, мобільного рахунку, купівля майна, товарів для спільного користування, інші витрати на забезпечення життєдіяльності сім`ї.

Зазначає, що спадкодавець ОСОБА_3 не вирішив подальшу долю свого нерухомого майна на користь позивача ( дарування, заповіт). Також, померлий не вирішив питання про реєстрацію місця проживання позивача у спірній квартирі.

Разом з тим, померлий ОСОБА_3 перебував на обслуговуванні Чернівецького комунального територіального центру соціального обслуговування «Турбота» та отримував різноманітні послуги, в тому числі до нього додому навідувалась працівниця ЧКТЦСО «Турбота» ОСОБА_7 .

Згідно з листом Чернівецького комунального територіального центру соціального обслуговування «Турбота» від 09.07.2025 року, за час обслуговування ОСОБА_3 соціальними працівниками, проживання сторонніх осіб у квартирі АДРЕСА_2 , крім підопічного, не виявлено.

Просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснив, що він не проживав з ОСОБА_3 за однією адресою, а приходив до нього, надавав йому допомогу, приносив їжу, платив комунальні послуги, однак проживали за іншими адресами.

Представник відповідача Чернівецької міської ради Осовська М. у судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позовних вимог з підстав викладених у відзиві на позов.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про день, час та місце розгляду справи.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_8 заперечив факт спільного проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_1 в одному будинку, оскільки вони проживали на одній вулиці, але в різних будинках. Підтвердив, що ОСОБА_1 навідувався до померлого на надавав йому допомогу як фізичного так і фінансового характеру.

Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_10 проживав поруч з померлим за різними адресами, протягом п`яти років опікувався ним та допомагав.

Дослідивши матеріали справи, давши відповідну правову оцінку зібраним у матеріалах справи доказам, вислухавши пояснення сторін та свідків, суд виснує про відмову в задоволені позовних вимог виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 27 жовтня 2023 року, про що першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зроблено відповідний актовий запис №592 (а.с.22).

Довідкою №106/о №707/1133 підтверджується, що причиною смерті ОСОБА_3 була прогресивна серцева недостатність (а.с.23).

Договором від 27.10.2023 року укладеного між КП «Ритуальна служба» та ОСОБА_11 та накладною від 27.10.2023 року підтверджується, що фінансові витрати на поховання ОСОБА_3 на загальну суму 16 300 гривень поніс саме ОСОБА_1 (а.с.24, 25).

Як вбачається із Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 27.07.2010 року квартира АДРЕСА_2 належить на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , що також підтверджується свідоцтвом про право власності від 31 травня 2006 року.

14 березня 2024 року за реєстровим №579 видано свідоцтвом про право на спадщину за законом на ? частку квартири, яка належала ОСОБА_6 на ім`я ОСОБА_2 (а.с.29,30).

Договором про надання соціальних послуг від 30 березня 2022 року підтверджується, що ОСОБА_3 безоплатно надавались соціальні послуги за місцем його фактичного проживання за адресою АДРЕСА_1 відповідно до індивідуального плану (а.с.32-34).

Позивач на підтвердження факту спільного проживання з ОСОБА_3 надає суду квитанції про оплату комунальних послуг (а.с. 18-21).

Як вбачається із акту №96 від 08.05.2024 року ОСОБА_1 дійсно фактично проживав разом з померлим ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1 , однак як вбачається із витягу №569768 за вказаною адресою ніхто не зареєстрований (а.с.13,14).

Відповідно до ст.. 1216, 1217 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла до інших осіб. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частинами 1 та 2 ст. 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення від права на спадкування, неприйняття ним спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст.. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкоємцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.

При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, необхідно враховувати правила частини 2 статті 3 сімейного кодексу України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (пункт 21 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування»).

В пункті 6 рішення Конституційного Суду від 03.06.1999 року №5-рп/99 зазначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільно господарство.

Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках.

Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонту та ін.

Однак, позивач не надав суду достатніх доказів на підтвердження спільного проживання з спадкодавцем з 2018 року по день його смерті, разом з тим померлий ОСОБА_3 перебував на обслуговуванні Чернівецького комунального територіального центру соціального обслуговування «Турбота». Факт проживання ОСОБА_1 та померлого ОСОБА_3 за різними адресами у судовому засіданні також підтвердили свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_8 . А тому, враховуючи, що основною підставою для визнання факту проживання однією сім`єю є саме факт проживання з померлим за однієї адресою з 2018 року, яке не знайшло підтвердження у судовому засіданні, тому в задоволені позовних вимог слід відмовити.

Згідно з ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

На підставі викладеного керуючись ст..ст. 1216, 1217, 1258, 1259, 1264 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 12,13,76,81, 141, 258-259, 263-265, 315-319 ЦПК України, суддя ,-

ВИРІШИВ :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Чернівецької міської ради та ОСОБА_2 про визнання факту проживання однією сім`єю та визнання права власності відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції, протягом 30-ти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30-ти з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя І. Г. Проскурняк