611/192/25
4-с/612/2/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2025 року с-ще Близнюки

Близнюківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Масло С.П.

за участю секретаря судового засідання Чміль Т.А.,

розглянувши у судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії/бездіяльність старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Баранової Яни Олександрівни,

ВСТАНОВИВ:

18.08.2025 в провадження судді надійшла скарга ОСОБА_1 на дії/бездіяльність старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Баранової Я.О., в якій ОСОБА_1 просить скасувати повідомлення старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Баранової Я.О. про повернення виконавчого листа № 611/192/25, виданого 16.06.2025 Близнюківським районним судом Харківської області.

В обґрунтування скарги зазначає, що рішенням Близнюківського районного суду Харківської області від 15 травня 2025 року у справі № 611/192/25, яке набрало законної сили 16 червня поточного року, стягнуто з виконавчого комітету Барвінківської міської ради Ізюмського району Харківської області на його користь 1 000 (одна тисяча) гривень компенсації моральної шкоди.

Повідомленням старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Баранової Я.О. від 01.07.2025 року повернуто виконавчий лист № 611/192/25, виданий 16.06.2025 Близнюківським районним судом Харківської області, із посиланням на ч. 2 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження».

Заявник вважає вищевказане повідомлення старшого державного виконавця протиправним та таким, що підлягає скасуванню, у зв`язку з чим звернувся до суду з зазначеною скаргою.

Державним виконавцем до суду було направлено відзив на позовну заяву, згідно якого вона просить відмовити в задоволенні скарги в повному обсязі.

В обґрунтування відзиву зазначила, що виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Стягувач за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу звертається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у строки, встановлені Законом України "Про виконавче провадження", із заявою про виконання рішення суду.

Разом із заявою стягувач подає до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, документи та відомості, необхідні для перерахування коштів, згідно з переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Зазначає, що механізм виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган визначений у Постанові Кабінету Міністрів України № 845 від 03.08.2011р. «Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників», відповідно до термінів якого стягувачі - фізичні та юридичні особи, на користь яких прийняті рішення про стягнення коштів, державні органи (посадові особи) за рішеннями про стягнення коштів в дохід держави.

У зв`язку з вищевикладеним, стягувач має звернутися з відповідною заявою до Центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, просив розглядати скаргу за його відсутності.

Старший державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Баранова Я.О. в судове засідання не з`явилася, надала до суду відзив, в якому просила розглядати справу без її участі за наявними у справах матеріалами.

Представник боржника Виконавчого комітету Барвінківської міської ради Ізюмського району Харківської області в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника та державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, які належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду скарги, не перешкоджає її розгляду.

У зв`язку з неявкою в судове засідання усіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису.

Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступного висновку.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, не визнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Стаття 13 ЦПК України регламентує, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Право на звернення із скаргою до суду передбачено ст. 447 ЦПК України. Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ч. 1 ст. 448 ЦПК України, скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Частиною першою ст. 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

При цьому виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст.ст. 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Примусовому виконанню підлягають рішення на підставі виконавчих листів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень (ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження»).

Забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців закріплено пункту 9 частини 1 статті 2 Закону України «Про виконавче провадження».

Судом встановлено, що рішенням Близнюківського районного суду Харківської області від 15.05.2025 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, стягнуто з виконавчого комітету Барвінківської міської ради Ізюмського району Харківської області на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 1000,00 гривень. в іншій частині позовних вимог відмовлено.

19.06.2025 Близнюківським районним судом Харківської області видано виконавчий лист по цивільній справі № 611/192/25 про стягнення з виконавчого комітету Барвінківської міської ради Ізюмського району Харківської області на користь ОСОБА_1 коштів відповідно до рішення Близнюківського районного суду Харківської області від 15.05.2025.

01.07.2025 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Барановою Я.О., керуючись п. 9 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред`явлення рішення до виконання.

Пункт 9 частини 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» регламентує, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно п. 4 розділу I «Інструкції з організації примусового виконання рішень» Відділу примусового виконання рішень управлінь забезпечення примусового виконання рішень міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України підвідомчі рішення, за якими: боржниками є територіальні органи центральних органів виконавчої влади та їх структурні підрозділи, місцеві суди, міські, районні або селищні ради чи районні державні адміністрації та їх структурні підрозділи, окружні прокуратури, інші територіальні підрозділи органів державної влади та їх посадові особи; сума зобов`язання становить від двадцяти п`яти до п`ятдесяти мільйонів гривень або еквівалентну суму в іноземній валюті.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження», рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ, рішення про стягнення коштів за час роботи стягувача на посаді помічника-консультанта народного депутата України, у тому числі при звільненні з такої посади, виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Тобто, Ізюмське управління Державної казначейської служби України у Харківській області є органом, який здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів та примусове виконання судового рішення у даній цивільній справі, оскільки боржником є виконавчий комітет Барвінківська міська рада Ізюмського району Харківської області.

Суд зазначає, що повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання у порядку п.9 ч.4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», жодним чином не впливає і не порушує права стягувача як сторони у виконавчому провадженні.

Саме по собі повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання у порядку п. 9 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», жодним чином не впливає на права стягувача, оскільки у разі повторного пред`явлення виконавчого документа до виконання до уповноваженого органу та належним чином оформивши заяву про примусове виконання рішення, виконавче провадження повинно буде розпочате.

Так стягувач, або його представник можуть повторно пред`явити виконавчий документ до виконання до Ізюмського управління Державної казначейської служби України у Харківській області (64300, Україна, Харківська область, м. Ізюм, вул. Соборна, буд., 44) належним чином оформивши заяву про примусове виконання рішення.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

З огляду на те, що під час розгляду скарги встановлено, що оскаржуване рішення державним виконавцем прийняте відповідно до закону, в межах її повноважень, відповідно до норм Закону України «Про виконавче провадження», Інструкції з організації примусового виконання рішень, дотримуючись принципів верховенства права, законності, справедливості, об`єктивності, судом не встановлено порушення прав стягувача, а тому у задоволенні скарги необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 260, 268, 353, 439, 447, 450, 451 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії/бездіяльність старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Баранової Яни Олександрівни відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом 15 днів з дня виготовлення повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає чинності після закінчення терміну на апеляційне оскарження, а у випадку її оскарження після розгляду апеляційної скарги судом апеляційної інстанції.

Суддя С.П. Масло