Справа № 677/135/25
Провадження № 2-п/677/5/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

05.09.2025 року м. Красилів

Красилівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого - судді Шовкуна В.О.,

за участі секретаря судового засідання Демчишеної Ю.В.,

справа № 677/135/25,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 21.07.2025 року у справі № 677/135/25,-

ВСТАНОВИВ:

05.08.2025 року ОСОБА_1 , від імені якого на підставі договору про надання правової допомоги діє адвокат Савченко Я.В., звернувся із заявою про перегляд заочного рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 21.07.2025 року у справі № 677/135/25 за позовом ТОВ «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвалою Красилівського районного суду від 06.08.2025 року заяву про перегляд заочного рішення прийнято до розгляду та призначено судовий розгляд.

В обгрунтування заяви про перегляд заочного рішення сторона відповідача зазначає, що вони копію заочного рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 21.07.2025 року у справі № 677/135/25 не отримали. Крім того, вважають, що позовні вимоги, на підставі яких винесене вказане вище заочне рішення є необгрунтованими, а саме, тому, що відсутні докази укладення кредитного договору. Частиною 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно- телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію.

Так, звертаючись до суду із позовною заявою Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» зазначає, що між кредитором та відповідачем укладено кредитний договір, шляхом його підписання електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора.

Натомість, позивачем не надано жодних доказів, що підтверджують підписання договору про надання кредиту електронним цифровим підписом, зокрема позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора, вчиненим з урахуванням положень ч.ч. 6, 12 п. 1 ст. 3, ст. 12, п. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», ч. 1 ст. 205 ЦК України.

З долучених позивачем документів неможливо встановити те, що саме відповідачем були застосовані будь-яким способом ідентифікатори (коди підписання договору), зокрема, відсутні докази отримання відповідачем будь-яким чином цього одноразового ідентифікатора, відсутні докази реєстрації відповідача в інформаційно-телекомунікаційних системах кредитора. Відсутні й докази щодо ідентифікації за номером телефону, який би належав позичальнику. Окрім того, ОСОБА_1 не здійснювалися будь-які активні конклюдентні дії, пов`язані із укладенням кредитного договору із визначенням умов, на які посилається позивач.

Таким чином, на їх думку, оскільки позивачем не надано жодного належного, достатнього та допустимого доказу, який підтверджує факт укладення між кредитором та ОСОБА_1 кредитного договору, відтак позовні вимоги необґрунтовані та задоволенню не підлягають.

Також відповідач зазначає про те, що належним доказом здійснення банківських операцій з грошовими коштами клієнтів чи наявності кредитної заборгованості є виписка з особового рахунку клієнта постанова Верховного Суду України від 06 липня 2015 року в справі № 6-301цс15. Відповідно до ч. 1 ст. 218 ЦК України заперечення однією зі сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами.

Як було зазначено відповідачем, належним первинним доказом здійснення банківських операції з грошовими коштами клієнтів чи наявності кредитної заборгованості є виписка з рахунку. Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 554/4300/16-ц за змістом постанови від 25 травня 2021 року банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто, виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.

Документами, які можуть підтверджувати наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлювати розмір зазначеної заборгованості, можуть бути виключно документи первинної бухгалтерської документації, оформлені у відповідності до норм ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», оскільки тільки первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій і складені під час здійснення господарської операції є правовою підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій.

Згідно із ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» у редакції, чинній на момент звернення позивача до суду, первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Залежно від характеру господарської операції та технології обробки облікової інформації до первинних документів можуть включатися додаткові реквізити (печатка, номер документа, підстава для здійснення операції тощо). Первинні документи, створені автоматично в електронній формі програмним забезпеченням інформаційної системи, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови наявності накладеного електронного підпису чи печатки з дотриманням вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

Проте, на думку відповідача надані позивачем документи, в тому числі розрахунок заборгованості, за змістом яких відсутні відомості про здійснення зарахування кредитором на користь відповідача грошових коштів, не доводять факт наявності у ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором, оскільки не є документами первинного бухгалтерського обліку, відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Крім того, відповідач зазначає про те, що матеріали справи не містять належних та беззаперечних доказів, що номер банківської карти, який вказаний як номер картки відповідача, належить саме відповідачу.

Крім того, не зазначено номер банківської карти ні в укладеному договорі, ні в решті підписаних нібито відповідачем документів, про надання фінансового кредиту, не надано таких письмових доказів суду. Відтак, з огляду на докази наявні в матеріалах справи, суд позбавлений можливості ідентифікувати належність зазначеної банківської картки відповідачу, оскільки повної інформації щодо банківської картки не надано.

Таким чином, Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» жодним належним достатнім та допустимим доказом не доведено факту передання відповідачу грошових коштів та наявності заборгованості у відповідача за кредитним договором.

Також, відповідач вказує з заяві про те, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» жодним чином не доведено факту наявності у них права вимоги до відповідача та факту переходу права вимоги до позивача, тобто відсутня наявність порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду.

У зв`язку з чим просили суд скасувати заочне рішення Красилівського районного суду від 21.07.2025 року.

Позивач заперечив проти перегляду заочного рішення суду, мотивуючи тим, що Кредитний договір укладений між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та Відповідачем повністю відповідає вимогам чинного законодавства України, нормативно-правове регулювання укладання електронного Кредитного договору та процедура укладання електронного кредитного договору детально описана Позивачем в позовній заяві. Просили залишити заяву про перегляд заочного рішення без задоволення, а рішення у справі № 677/135/25 від 21.07.2025 року в силі. Надали суду детальне письмове обгрунтування, яке долучене до матеріалів справи.

Учасники в судове засідання не з`явилися, повідомлялися згідно вимог Закону, а тому відсутні перешкоди в розгляді справи.

Представник Відповідача надав письмову заяву про розгляд справи за його та відповідача відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 284 ЦПК України заочне рішенням може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 285 ЦПК України у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначено обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання та (або) неповідомлення їх суду, а також причин неподання відзиву, і докази про це.

Так, поважними причинами неявки можуть бути хвороба, тривале відрядження, інші обставини, що об`єктивно перешкоджають явці до судового засідання, які, безумовно, повинні бути підтверджені документально відповідними доказами, тобто, повинні додаватися до заяви про перегляд заочного рішення. Крім того, відповідач має подати документи, що свідчать про неможливість повідомити суд про причини неявки у судове засідання.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_1 викликався у судове засідання рекомендованим повідомленням, які повертались з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що згідно ст. 128 ЦПК України вважається повідомленим належним чином.

Також, представник відповідача в заяві про перегляд заочного рішення зазначає про те, що заочне рішення від 21.07.2025 року вони не отримували, звідки з текстом рішення ознайомилися (чи ознайомлювалися взагалі) в заяві не зазначено.

Викладені факти в заяві про перегляд заочного рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 21.07.2025 року повністю спростовуються самим заочним рішенням від 21.07.2025 року, а також запереченням позивача щодо заяви про перегляд заочного рішення, а саме, заочне рішення містить відповідне правове обгрунтування щодо укладення кредитного договору між сторонами та передачі права вимоги позивачу по справі, позивачем було надано належні докази (і судом вони були прийняті), а також вони були отримані шляхом виконання ухвали суду про витребуваання доказів, отримання відповідачем грошових коштів, шляхом їх перерахування їх на рахунок відповідача, а також суду були надані докази витрат на правову допомогу.

Крім того, суд також заначає про те, що з`ясування лише причин неявки не може бути підставою для скасування заочного рішення. Посилання відповідачем на докази, які мають значення для справи, та можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни в ході розгляду справи не знайшли свого підтвердження.

Наявність вищенаведених обставин повинна бути у їх сукупності, при відсутності хоча б однієї з них, заочне рішення скасуванню не підлягає.

У відповідності до ч. 3 ст. 287 ЦПК України, суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення залишити заяву без задоволення або скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Позивач надав суду письмові докази, які не спростовані стороною відповідача. Стороною відповідача не було надано доказів, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи, і не були враховані судом при винесенні спірного заочного рішення. Обґрунтування заяви про перегляд заочного рішення є фактично непогодження з ухваленим рішенням по суті, а тому в задоволенні заяви про перегляд заочного рішення слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 284-288 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 21.07.2025 року у справі № 677/135/25 за позовом ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ч. 4 ст. 287 ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Повний текст ухвали виготовлено 10.09.2025 року.

Суддя Шовкун В.О.