Справа № 274/1476/25 Провадження № 2/0274/982/25
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
10.09.25 р.м. Бердичів
Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В. (далі Суд), за участю секретаря судового засідання Руденченко В.С.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовомОСОБА_1 ,
ОСОБА_1 звернувся з позовом, у якому просить стягнути на його користь з ОСОБА_2 борг за договором позики від 30.07.2024 р. з урахуванням індексу інфляції (за період з листопада 2024 р. по січень 2025 р.) у розмірі 37 663,81 грн. та 360,19 грн. за прострочення виконання грошового зобов`язання, всього 38 024,00 грн.
Позов обґрунтований тим, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики від 30.07.2024 р. на суму 36 019,00 грн., за умовами якого ОСОБА_2 зобов`язалася повернути позичені кошти у строк до 31.10.2024 р., однак після цієї дати, не зважаючи на неодноразові звернення ОСОБА_1 з до неї з проханням повернути кошти, коштів не повернула, посилаючись на важке матеріальне становище, а згодом почала ігнорувати його телефонні дзвінки.
ОСОБА_2 своєї позиції щодо предмета спору у порядку, встановленому нормами Цивільного процесуального кодексу України, не повідомила.
Судом з`ясовано, що відповідно договору позики від 30.07.2024 р., підписаного ОСОБА_1 (Позикодавець) та ОСОБА_2 (Позичальник), Позикодавець передав, а Позичальник прийняв у власність 36 019,00 грн., які Позичальником було отримано від Позикодавця в повному обсязі до підписання договору, позика надана на строк до 31.10.2024 р., позика надана без сплати відсотків (а. с. 5).
Згідно зі статтею 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Абзацом першим частини першою статті 1049 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Таким чином між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики від 30.07.2024 р., на підставі якого ОСОБА_1 передав у власність ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 36 019,00 грн., а ОСОБА_2 зобов`язалася повернути ОСОБА_1 ці грошові кошти до 31.10.2024 р.
Як вбачається зі змісту позовної заяви, зобов`язань з повернення ОСОБА_1 до 31.10.2024 р. грошових коштів у розмірі 36 019,00 грн. ОСОБА_2 не виконала.
ОСОБА_2 проти позову не заперечила та не повідомила, з посиланням на докази, обставин, які б спростували наведене вище.
Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини другої статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Розмір втрат від інфляції грошових коштів у розмірі 36 019,00 грн. за період з листопада 2024 р. по січень 2025 р. становить 1 644,99 грн. (щомісячні індекси інфляції: 101,90% ? 101,40% ? 101,20%, сукупний індекс інфляції: 104,567%), тобто заборгованість за договором позики від 30.07.2024 р. з урахуванням індексу інфляції за період з листопада 2024 р. по січень 2025 р. становить 37 663,99 грн. (36 019,00 грн. + 1 644,99 грн.).
Між тим, ОСОБА_1 у позові просить стягнути на його користь з ОСОБА_2 заборгованість за договором позики від 30.07.2024 р. з урахуванням індексу інфляції (за період з листопада 2024 р. по січень 2025 р.) у розмірі 37 663,81 грн., а не у розмірі 37 663,99 грн.
Суд, керуючись частиною першою статті 13 Цивільного процесуального кодексу України (якою передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках), не має права вийти за межі позовних вимог, а тому стягує на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2 заборгованість за договором позики від 30.07.2024 р. з урахуванням індексу інфляції за період з листопада 2024 р. по січень 2025 р. у межах заявленої позовної вимоги, а саме у розмірі 37 663,81 грн., тобто задовольняє відповідну позовну вимогу.
3% річних від грошових коштів у розмірі 36 019,00 грн. за період з листопада 2024 р. по січень 2025 р. (92 дні) становлять 272,36 грн., а не 360,19 грн., як це зазначає ОСОБА_1 у позовній заяві, а тому позов в частині вимоги про стягнення грошових коштів за прострочення виконання грошового зобов`язання підлягає частковому задоволенню, а саме підлягають стягненню грошові кошти у розмірі 272,36 грн.
Зважаючи на наведене, позов підлягає частковому задоволенню, а саме на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2 стягується заборгованість за договором позики від 30.07.2024 р. у загальному розмірі 37 936,17 грн. (37 663,81 грн. + 272,36 грн.)
На підставі статті 141 Цивільного процесуального кодексу з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у якості відшкодування судових витрат підлягають стягненню грошові кошти у розмірі 1 208,40 грн.
Керуючись статтями 141, 258, 259, 263 265, 280 282 Цивільного процесуального кодексу України,
2. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг за договором позики від 30.07.2024 р. у розмірі 37 936,17 грн.
3. У задоволенні іншої частини позову відмовити.
4. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у якості відшкодування судових витрат грошові кошти у розмірі 1 208,40 грн.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.
Позивач, якому рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення.
Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Суддя В.В. Корбут