Справа № 161/7368/25 Головуючий у 1 інстанції: Антіпова Т. А.
Провадження № 22-ц/802/1295/25 Доповідач: Бовчалюк З. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Бовчалюк З.А.,

суддів - Здрилюк О.І., Карпук А.К.,

з участю секретаря судового засідання Власюк О.С.,

позивача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 ,

представника третьої особи Носової А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача - Боратинська сільська рада Луцького району Волинської області, як орган опіки та піклування, про визначення місця проживання дитини, стягнення аліментів та встановлення факту, що має юридичне значення, за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 , в інтересах якого діє його представник ОСОБА_2 , на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 вересня 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив суд визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_4 разом із його батьком ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 ; стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_5 , у розмірі 1/4 від доходів ОСОБА_3 , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; встановити факт, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на самостійному вихованні та утриманні у його батька ОСОБА_1 ..

Вказував, що він є батьком малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідач ОСОБА_3 є матір`ю. ОСОБА_3 є інвалідом першої групи та потребує допомоги у побуті, не здатна до самостійного пересування та обслуговування, відповідно, повноцінно займатися доглядом та утриманням малолітнього сина, не має можливості. Зазначає про те, що дитина проживає разом із ним за адресою: АДРЕСА_1 , дитина відвідує логопедичну групу у КЗ «Луцький заклад дошкільної освіти (ясла -садок) № 5 комбінованого типу Луцької міської ради, що заходиться у м. Луцьку, вул. Мистецька, буд. 5. Відповідно до довідки вчителя логопеда ОСОБА_6 , у ОСОБА_5 наявне загальне недорозвинення мовлення ІІ рівня, дитина відвідує приватні корекційні заняття з логопедом. Окрім цього, дитина відвідує Рованцівський ліцей Боратинської сільської ради Луцького району Волинської області , а саме: підготовчу групу із жовтня 2024 року, два рази на тиждень у понеділок і середу. При цьому, привозить та забирає дитину на заняття тато, очно спілкується з вчителями також тато. На всі навчально-розвиваючі заняття дитину відвозить забирає та оплачує їх вартість також тато ОСОБА_1 , при цьому, мати відповідач по справі, участі у вихованні та утриманні не бере. Вказує, що він самостійно виховує та утримує сина ОСОБА_5 . Зазначає про те, що в силу незадовільного стану здоров`я, ОСОБА_7 цього, зазначає, що відповідно до Указу Президента України №64/2022 із 24 лютого 2022 року на території України введено правовий режим воєнного стану у зв`язку із збройною агресією російської федерації, який продовжує діяти на території України і по сьогодні. У випадку загострення бойових дій або посилення інтенсивності обстрілів, позивач позбавлений права та можливості вивезення свого малолітнього сина за межі держави для забезпечення його безпеки. Встановлення факту проживання, самостійного виховання та утримання ним свого сина необхідне для захисту прав та інтересів дитини, для оформлення документів щодо соціальної допомоги на дитину, вирішення питань щодо переміщення дитини без документального оформлення згоди від матері.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 вересня 2025 року позов задоволено частково.

Визначено місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги про стягнення із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітнього ОСОБА_9 залишено без розгляду.

В частині позовних вимог про встановлення факту перебування ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на самостійному вихованні та утриманні у його батька ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, в частині відмовлених позовних вимог, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, в частині відмовлених позовних вимог, та ухвалити в цій частині нове судове рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновки щодо не оскаржуваної частини рішення ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення.

Відповідач не скористалась правом подати відзив на апеляційну скаргу.

Заслухавши позивача, представника позивача, представника третьої особи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є батьками неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого повторно 26.06.2024 року (а.с. 9 ).

Як вбачається з інформації, наданої сільським головою Ярославицької сільської ради Дубенського району Рівненської області № 275 від 04.03.2025 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , разом із нею зареєстрований син ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та мати ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . ОСОБА_3 є людиною з інвалідністю 1 групи, згідно довідки до акту огляду МСЕК № 54 від 13.02.2023 року, потребує постійного стороннього догляду та допомоги (а.с. 16).

Зазначене також підтверджується копією Виписки з акту огляду МСЕК №486680 від 13.02.2023 року, відповідно до якої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є людиною з інвалідністю 1 група А з 01.12.2022 року по загальному захворюванню з ур. ОРА та ПНС, група інвалідності встановлена довічно. Потребує постійного стороннього догляду та допомоги (а.с. 56-57).

Як вбачається з Актів обстеження умов проживання сім`ї ОСОБА_1 від 07.02.2023 року та від 06.06.2025 року, за адресою: АДРЕСА_1 проживають ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зі слів батька встановлено, що дитина проживає разом із батьком з 2018 року, дитина відвідує логопедичну групу у садочку № 5 та маленьку школу у с. Рованці. В основному, матеріальним забезпеченням та вихованням займається батько ОСОБА_1 , приділяє час навчанню та всебічному розвитку дитини, для дитини створені всі належні умови, в силу певний обставин, тільки батько завозить та забирає дитину з навчальних закладів (а.с. 17, 59).

Відповідно до довідок КЗ Луцького закладу дошкільної освіти (ясла-садок) № 5 комбінованого типу Луцької міської ради» № 61 від 17.05.2024 року та від 03.02.2025 року, у вихованні ОСОБА_5 беруть участь мама ОСОБА_3 та тато ОСОБА_1 ; приводить в дитячий садок і забирає сина тато; свята і батьківські збори відвідує лише тато. Тато ОСОБА_1 також бере активну участь у вихованні сина, бере активну участь у житті групи (допомагав складати меблі, облаштовувати ігровий майданчик. Дослухається до порад педагогів та вчителя логопеда, возить сина у «маленьку школу», цікавиться його досягненнями, до свят готує костюми (а.с. 10, 11).

Як вбачається з відповідей Рованцівського ліцею Боратинської сільської ради від 14.05.2024 року та від 10.03.2025 року, ОСОБА_11 відвідує заняття у підготовчій групі Рованцівського ліцею з жовтня 2024 року, а саме 2 рази на тиждень у понеділок та середу з 09.00 до 11.00 год. Приводить та забирає дитину тато ОСОБА_1 . Очно спілкується із вчителем тато ОСОБА_1 , проте обоє батьків приєднані до Viber-групи, слідкують і реагують на повідомлення вчителя ОСОБА_12 (а.с. 12-13).

Рішенням виконавчого комітету Боратинської сільської ради Луцького району Волинської області № 143 від 31.07.2025 року затверджено висновок щодо визначення місця проживання неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком, ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Врахувавши наведені письмові докази, пояснення учасників справи суд першої інстанції дійшов до висновку щодо визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_5 разом з батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . Рішення суду в цій частині , жодною із сторін не оскаржується , фактично відповідач не заперечувала , щодо вказаної обставини, зважаючи на стан її здоров`я та не спроможність у повному обсязі здійснювати догляд за малолітнім сином.

Щодо вимог ОСОБА_1 про встановлення факту перебування малолітнього ОСОБА_5 на самостійному вихованні та утриманні позивача, суд дійшов висновку про відмову у їх задоволенні і на думку колегії суддів такі висновки є правильними, оскільки зроблені з врахуванням усіх обставин справи та норм права, які регулюють дані правовідносини. .

Згідно з частиною другою статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до частин першоїчетвертої статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до статті 15 СК України сімейні обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути перекладені на іншу особу.

Сімейні обов`язки особистого або майнового характеру є обов`язками конкретної особи (дружини, матері, батька тощо). Вони не можуть бути передані добровільно іншому за договором або перекладені на іншого за законом.

У частині четвертій статті 15 СК України визначено, що невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку може бути підставою для застосування наслідків, установлених цим Кодексом або домовленістю (договором) сторін.

Для підтвердження самостійного виховання дитини батьком необхідне існування (настання) обставин, з огляду на які обсяг прав матері обмежується або припиняється. Оскільки в СК України чітко встановлено, що сімейні права та обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути передані іншій особі, можна констатувати, що в силу настання певних юридичних фактів (дій чи подій), які мають бути підтверджені тільки актами цивільного стану (свідоцтво про смерть) чи рішенням суду (про позбавлення батьківських прав, визнання недієздатним, померлим, безвісно відсутнім) та позбавляють особу користуватися батьківською правосуб`єктністю, такі права та обов`язки припиняються та не потребують додаткового підтвердження того, що один з батьків самостійно їх виконує (див: пункти 7374 постанови Великої Палати Верховного Суду від 11 вересня 2024 року у справі № 201/5972/22, провадження № 14 - 132 цс 23).

Норми СК України не встановлюють підстав припинення батьківських обов`язків щодо виховання дитини. Так само як визначена частиною першою статті 15 СК України невідчужуваність сімейних обов`язків свідчить про неможливість повної відмови від сімейних обов`язків, якими є, зокрема, обов`язки щодо виховання дитини.

Просячи встановити факт одноосібного виховання та утримання сина, позивач вказував, що це необхідно для захисту прав та інтересів дитини, для оформлення соціальної допомоги на дитину, вирішення питань щодо переміщення дитини без документального оформлення згоди від матері, а також для отримання відстрочки від мобілізації.

Доведення факту самостійного виховання дитини батьком пов`язане з встановленням обставин щодо невиконання матір`ю батьківських обов`язків щодо дитини, стосується зміни обсягу сімейних прав або невиконання одним з батьків батьківських обов`язків (у тому числі умисного) та безумовно впливає на права й інтереси самої дитини, а також зумовлює відповідні правові наслідки, визначені законом.

Законодавець, враховуючи наявні життєві ситуації в умовах війни, розширив перелік підстав, за яких особа, яка самостійно виховує та утримує дитину, може звільнитися з військової служби без позбавлення іншого батьківських прав з урахуванням неможливості реалізації ним своїх батьківських прав та обов`язків в умовах війни чи/або надання такій особі соціального статусу одинокого батька (матері) у разі відсутності іншого з батьків та ін.

Удосконалюючи законодавство в умовах режиму воєнного стану, законодавець передбачив установлення факту самостійного виховання та утримання дитини як підставу для отримання відстрочки від мобілізації та/або звільнення з військової служби та чітко визначив порядок його встановлення виключно в судовому порядку, що унеможливлює встановлення такого юридичного факту в позасудовому порядку будь-яким іншим органом влади.

У такий спосіб законодавцем установлено судовий контроль задля дотримання балансу між інтересами дитини, яка може залишитися без батьківського піклування, особи (батька чи матері щодо здійснення піклування) та народу України в особі держави в розумінні статті 65 Конституції України.

Такий порядок встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини визначений тому, що саме в порядку окремого провадження суд встановлює обставини та перевіряє (підтверджує) їх доказами незалежно від наданих сторонами доказів та зазначених доводів на їх спростування. Тобто встановлення юридичного факту як підстава для отримання відстрочки від мобілізації та/або звільнення з військової служби здійснюється безпосередньо судом.

Отже, за відсутності спору між батьками дитини щодо її виховання та утримання й визначення законодавством встановлення такого факту в судовому порядку, суд, оцінюючи доводи і докази, які підтверджують факт самостійного виховання особою дитини, досліджує обставини (події) у конкретних життєвих ситуаціях.

Судом першої інстанції на підставі наявних доказів та пояснень було встановлено, що наявні у справі докази, свідчать лише про проживання спільної позивача та відповідача малолітньої дитини разом із батьком, в силу об`єктивних обставин, а саме - інвалідності матері дитини, яку вона отримала внаслідок ДТП, у зв`язку чим її фізичну неспроможність у повному обсязі виконувати усі обов`язки матері по відношенню до сина ОСОБА_5 . Встановлені обставини не заперечувались зокрема і ОСОБА_3 ..

Визнання ОСОБА_3 обставин, щодо проживання сина ОСОБА_5 з батьком само по собі не може свідчити жодним чином не свідчать про відсутність визначеного законом обов`язку матері дитини щодо участі в її вихованні, а також про наявність спору між сторонами з приводу умисного ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідачкою.

Наявні у справі довідки, що надавались саме позивачем, а саме: довідки КЗ «Луцький заклад дошкільної освіти( ясла-садочок) № 5» (а.с 10, 11), відповідь на адвокатський запит Рованцівського ліцею Боратинської сільської ради ( а.с 12) , висновок органу опіки та піклування (а.с. 70-71) свідчать про безпосередню та пряму участь ОСОБА_3 у житті та вихованні іі неповнолітнього сина ОСОБА_5 .

Той факт, що ОСОБА_3 проживає окремо, є інвалідом першої групи, потребує постійного стороннього догляду не звільняють її, як матір, від обов`язку виховання та утримання її сина, а тому дані докази не можуть бути підставою для задоволення цього позову в частині встановлення факту самостійного виховання та утримання батьком дитини.

Утримання та виховання дитини батьком є законним його обов`язком та не потребує встановлення факту судом з тією метою, про яку зазначив позивач.

За змістом п. 4 ст. 23 ЗУ « Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», на яку покликався апелянт, не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані коли особа самостійно виховує та утримує дитину за рішенням суду або запис про батька такої дитини в Книзі реєстрації народжень здійснений на підставі частини першої статті 135 Сімейного кодексу України.

Беручи до уваги встановлені обставини, колегія суддів вважає, що позивачем не доведено наявності двох складових, а саме: самостійного виховування та утримання сина ОСОБА_5 , які б надавали суду можливість постановити рішення щодо факту про який він просив встановити.

Доводи апеляційної скарги не слугують підставою для скасування чи зміни рішення, тому що ґрунтуються на помилковому тлумаченні норм матеріального права, зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що розглядаючи зазначений спір, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку згідно із положеннями ЦПК України, правильно встановив обставини справи, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, в оскарженій частині, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції, в оскарженій частині - без змін.

Керуючись статтями 367, 368, 375, 382, 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 , в інтересах якого діє його представник ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 вересня 2025 року, в оскарженій частині, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий-суддя:

Судді: