Справа № 588/545/25
Провадження № 2/588/348/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 вересня 2025 року м. Тростянець
Тростянецький районний суд Сумської області у складі: головуючого судді Огієнка О.О., за участю: секретаря судових засідань Гаврилович Я.Д., позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, у порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Відділ «Служба у справах дітей» Тростянецької міської ради, про позбавлення батьківських прав,
Представник позивача ОСОБА_2 у квітні 2025 року звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 із указаним позовом, який мотивував тим, що 12.08.2011 позивач та відповідачка зареєстрували шлюб.
ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народився син ОСОБА_4 .
Рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 30.06.2016 шлюб між позивачкою та відповідачем було розірвано.

Позивач проживає разом із сином у АДРЕСА_1 . Відповідачка не приймає жодної участі у вихованні дитини, не цікавиться сином. Всі питання щодо виховання дитини вирішуються позивачем самостійно без участі та підтримки з боку відповідачки.

Позивач працює неофіційно, має власні заощадження. Декілька років позивач працював за кордоном та на той час син проживав разом із матір`ю. На утримання сина позивач надсилав кошти колишній дружині.

З червня 2024 року дитина постійно проживає разом із батьком, який одноосібно піклується про фізичний розвиток та здоров`я дитини, повністю матеріально утримує, підтримує зв`язок з класним керівником та відвідує батьківські збори.

За глибоким переконанням позивача у відповідачки відсутнє почуття батьківського обов`язку відносно свого сина, оскільки об`єктивних перешкод хоча б у спілкуванні з дитиною немає.

Дитина має вроджену аномалію розвитку бронхів (звуження устя правого та лівого бронхів) та вроджену ваду розташування серця.

07.02.2025 відповідачка склала заяву про те, що вона відмовляється від свого сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом із батьком ОСОБА_1 .

Посилаючись на зазначені обставини, представник позивача просить суд позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 08.04.2025 було відкрито провадження у даній справі, вирішено здійснювати розгляд за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 15.05.2025 закрито підготовче провадження у вказаній справі та призначено до судового розгляду, задоволено клопотанням представника позивача про виклик свідків.

У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали пославшись на обставини викладені у позовній заяві, просили задовольнити вимоги та не заперечили проти заочного розгляду справи. Також позивач пояснив, що він покинув роботу в Литві, так як вважав, що може втратити дитину. На його думку, дитині буде краще з ним.

Відповідачка про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, але у судове засідання повторно не з`явилася, поважних причин неявки не повідомила і не подала відзив.

Представниця третьої особи у судове засідання не з`явилася, але подала заяву в якій зазначила, що просить розглянути справу без її участі, письмових пояснень щодо вирішення спору не подала.

Згідно вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За таких обставин, враховуючи згоду позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, покази свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що між сторонами мають місце сімейні правовідносини, позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи із такого.

Судом установлено, що позивач та відповідачка у період з 12.08.2011 по 15.06.2016 перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 30.05.2016 у справі № 588/521/16-ц був розірваний (а.с. 5, 7).

За час цього шлюбу у позивача та відповідачки народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6).

Згідно акта обстеження по розгляду заяви щодо встановлення місця проживання від 27.01.2025, складеного комісією Тростянецької міської ради, ОСОБА_1 проживає разом зі своїм сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 8).

Як вбачається з характеристики, складеної класним керівником та директоркою ліцею № 1 Тростянецької міської ради, ОСОБА_4 навчається у закладі з 2018 року, за час навчання зарекомендував себе як здібна, розумна дитина. Батько, ОСОБА_5 , бере активну участь у житті класу, допомагає в організації позакласних заходів, регулярно відвідує батьківські збори, цікавиться життям дитини, забезпечує відвідування навчальних екскурсій, організовує правильне проведення вільного часу, моніторить поводження дитини в мережі інтернет та інформаційну гігієну, забезпечує достатній рівень навчання дитини, постійно контролюючи виконання домашніх завдань та підготовку до уроків. Мати, ОСОБА_6 , із дитиною не спілкується, з сім`єю не проживає, на теперішній час у вихованні дитини участі не бере, з класним керівником на зв`язок не виходить та не відвідує батьківські збори (а.с. 9).

Згідно довідки виданої КНП «Тростянецький центр первинної медичної допомоги» ТМР від 24.01.2025 за № 63 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку у лікаря педіатра з діагнозом: вроджена аномалія розвитку бронхів (звуження устя правого та лівого бронхів) та вроджена вада розташування серця (а.с. 10).

07.02.2025 приватним нотаріусом Охтирського районного нотаріального округу Сумської області Гребіник О.Д. була посвідчена заява ОСОБА_3 , про те, що вона відмовляється від свого сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 12).

Рішенням виконавчого комітету Тростянецькоїсільської ради від 14.04.2025 за № 266 було затверджено висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно її сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно вказаного висновку спеціалістам відділу «Служба у справах дітей» Тростянецької міської ради вдалося поспілкуватися з матір`ю у телефонному режимі. З розмови стало відомо, що вона не заперечує проти позбавлення її батьківських прав. Від акту обстеження матеріально-побутових умов ОСОБА_3 відмовилася. Була запрошена на засідання комісії з питань захисту прав дитини, але повідомила, що на засідання не прийде, оскільки не має бажання та часу. На повторні дзвінки не відповідала (а.с. 27, 31).

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснила, що позивач сам виховує дитину ОСОБА_8 . Мати не з`являється, не цікавиться життям дитини. Вона проживає по сусідству з позивачем та майже щодня з ним бачиться. У школу позивач возить дитину сам. Матір з дитиною вона ніколи не бачила. Більше року позивач сам виховує дитину. Вона бачила як позивач придбаває речі для дитини, збирає до школи, придбаває шкільне приладдя.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснила, що вона проживає по сусідству з позивачем, їхні квартири знаходяться на одному сходинковому майданчику. Більше року тому відповідачка припинила проживати з позивачем. Коли позивач жив з відповідачкою, то остання залишала дитину саму. Вихованням дитини займається батько сам. Мати не приймає участі у вихованні дитини. Допомагає позивачу його мати з татом.

Опитаний у судовому засіданні малолітній ОСОБА_4 пояснив, що з минулого літа він проживає з батьком, а мати не займається його вихованням. Він телефонував матері, але вона не відповідає на дзвінки. Разом з батьком вони проводять час. Батько та бабуся забезпечують його речами. Мати не купляє йому речей та не надає кошти. Батько підтримує зв`язок із школою. Мати взагалі не приходила до школи. Коли батьки проживали разом, то мати залишала його самого вдома, а батько в цей час був на роботі. Вважає, що матір потрібно позбавити батьківських прав.

Правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані нормами Конституції України, СК України, Закону України «Про охорону дитинства», Конвенцією про права дитини, прийнятою 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року, підписану Українською РСР 21 лютого 1990 року та ратифікованою постановою ВР №789-XII від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція про права дитини).

Так, відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Аналогічна за змістом норма міститься в ст.27 Конвенції про права дитини.

Згідно ст. 51 Конституції України, ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За змістом ст. 150 СК України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя та праці.

У пункті 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечують необхідного харчування, лікування дитини, не спілкуються з дитиною, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 Сімейного кодексу України. Пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.

Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків з виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінки. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграфи 57, 58).

У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року зазначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Права батьків і дітей, які засновані на спорідненості, становлять основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити реалізації цих прав, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

У рішенні, прийнятому у справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року (заява № 10383/09), Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зав`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте основні інтереси дитини є надзвичайно важливими (параграф 100).

Розірвання сімейних зав`язків означає позбавлення дитини її коріння, позбавлення батька спорідненості з дитиною, а це буде вважатись виправданим лише за виняткових обставин.

Відповідно до положень статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом установлено, що дитина постійно проживає разом із батьком, який піклується про дитину, займається її вихованням та утримує сина матеріально. Відповідачка не бере участі у вихованні дитини, не піклується про неї, її фізичний, духовний та моральний розвиток, не забезпечує матеріально, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду і лікування дитини, як складову частину виховання, що свідчить про самоусунення відповідачки від виконання батьківських обов`язків.

Судом не установлено обставин про те, що відповідачці будь-хто чинить перешкоди у належному виконанні батьківських обов`язків, що вказує на свідоме ухилення нею від виконання батьківських обов`язків. Така поведінка ОСОБА_3 є незмінною тривалий час.

Суд розцінює поведінку відповідачки як свідоме ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків, а тому висновок органу опіки та піклування суд вважає обґрунтованим та таким, що відповідає найкращим інтересам дитини, узгоджується з дослідженими під час судового розгляду доказами і не суперечить закону.

За таких обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача про позбавлення відповідачки батьківських прав.

Відтак, позов підлягає задоволенню повністю.

Керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства, закріпленим у ст. 13 ЦПК України, зважаючи на позицію позивача про те, що понесені судові витрати він залишає за собою, суд не вирішує питання про розподіл судових витрат згідно ст. 141 ЦПК України.

Керуючись вимогами статей 13, 81, 141, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Відділ «Служба у справах дітей» Тростянецької міської ради, про позбавлення батьківських прав задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно її сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

відповідачка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

третя особа - Відділ «Служба у справах дітей» Тростянецької міської ради, адреса місцезнаходження: вул. Благовіщенська, буд. 3, м. Тростянець, Охтирський район, Сумська область, 42600, .

Суддя О. О. Огієнко