УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" серпня 2025 р. суддя Дніпровського районного суду міста Києва Гаврилова О.В., вивчивши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Київської міської ради, ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , П`ятнадцята київська державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини , -

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Київської міської ради, ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , П`ятнадцята київська державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Вказана позовна заява та додані до неї документи подані в електронному вигляді через систему «Електронний суд».

Зазначену позовну заяву було передано в провадження судді Гаврилової О.В. у відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 18 серпня 2025 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків не більше ніж п`ять днів з дня отримання позивачем копії ухвали.

З метою усунення недоліків позовної заяви, позивачу було запропоновано: подати до суду позовну заяву в новій редакції, в якій привести суб`єктний склад учасників справи у відповідність до вимог діючого законодавства - зазначити також законного представника неповнолітнього відповідача, навести фактичне обґрунтування позовних вимог щодо кожного з визначених позивачем відповідачів. Долучити до позовної заяви в новій редакції документ про сплату судового збору в сумі 1 211,20 грн, а також докази надсилання третій особі ОСОБА_3 та відповідачу ОСОБА_2 (за зареєстрованим місцем проживання: АДРЕСА_1 ) листом з описом вкладення копії позовної заяви в новій редакції та доданих до неї документів.

Копію зазначеної ухвали суду було доставлено до електронного кабінету представника позивача 24 серпня 2025 року, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу.

27 серпня 2025 року представником позивача через систему «Електронний суд» було подано до суду заяву про усунення недоліків, в додатках до якої, серед іншого, вказано позовну заяву в новій редакції.

Проте, в додатках, сформованих представником позивача в системі «Електронний суд» такий додаток, як позовна заява в новій редакції, - відсутня, що відображено й а Акті, складеному 28 серпня 2025 року працівниками канцелярії суду.

Станом на дату постановлення даної ухвали, інших заяв чи клопотань позивача та/або його представника на адресу суду не надходило.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Судом при постановленні даної ухвали враховується прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка виходить із того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції в праві встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. (Рішення Суду у справі Жоффрделя Прадель проти Франції від 16.12.1992 р., (Judgement of ECHR of 16 December 1992 De Geouffre de la Pradelle v. France // Series A N 253- В).

З цього приводу прецедентними є також рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до змісту ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи, що позивачем не усунуто в повному обсязі недоліки, вказані в ухвалі Дніпровського районного суду міста Києва від 18 серпня 2025 року - не долучено позовну заяву в новій редакції, суд убачає визначені законом підстави для повернення позовної заяви позивачу.

Згідно ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 2, 8, 12, 175, 177, 185, 258-261, 352-354 ЦПК України, суддя -

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Київської міської ради, ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , П`ятнадцята київська державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - вважати неподаною і повернути позивачу.

Роз`яснити, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: