Справа № 463/5693/25 Головуючий у 1 інстанції: Грицко
Провадження № 22-ц/811/2288/25 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2025 року м.Львів

Справа № 463/5693/25

Провадження № 22-ц/811/2288/25

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,

суддів : Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.,

секретар Іванова О.О.

розглянув апеляційну скаргу Громадської організації «Сервіс комфорту споживачів», яка підписана представником Шияном Миколою Володимировичем, на ухвалу Личаківського районного суду міста Львова, постановлену у м. Львові 26 червня 2025 року у складі судді Грицка Р.Р. у справі за позовом Громадської організації «Сервіс комфорту споживачів» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівенергозбут», Товариства з обмеженою відповідальністю «Прикарпатенерготрейд», Товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньелектрозбут», Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівненська обласна енергопостачальна компанія», ТОВ «Закарпаттяелектрозбут», Товариства з обмеженою відповідальністю «Тернопільелектропостач», Товариства з обмеженою відповідальністю «Хмельницькелектрозбут», Товариства з обмеженою відповідальністю «Енера Вінниця», Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги», Товариства з обмеженою відповідальністю «Житомирська обласна енергопостачальна компанія», Товариства з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги», Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія», Товариства з обмеженою відповідальністю «Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія», Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія», ТОВ «Одеська обласна електропостачальна компанія», Товариства з обмеженою відповідальністю «Енера Суми», ПрАТ «Харківенергозбут», Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут», Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівецька обласна електропостачальна компанія», Товариства з обмеженою відповідальністю «Енера Чернігів», Товариства з обмеженою відповідальністю «Енера Схід», про визнання дій протиправними щодо невизначеного кола споживачів електроенергії і припинення таких дій, -

встановив:

23 червня 2025 року Громадська організаця «Сервіс комфорту споживачів» звернулася до суду з позовом до відповідачів про визнання дій протиправними щодо невизначеного кола споживачів електроенергії і припинення таких дій. Просила визнати протиправними дії відповідачів, пов`язані із застосуванням ціни на електричну енергію для побутових споживачів у розмірі 2,64 грн. за 1 кВт/год (з ПДВ) в період часу з 1 червня 2023 року по 31 травня 2024 року; визнати протиправними дії відповідачів, пов`язані із застосуванням ціни на електричну енергію для побутових споживачів у розмірі 4,32 грн. за 1 кВт/год (з ПДВ) в період з 1 червня 2024 року по даний час; припинити протиправні дії відповідачів шляхом заборони застосовувати для розрахунків з побутовими споживачами ціну на електричну енергію в розмірі 4,32 грн. за 1 кВт/год (з ПДВ) з моменту набрання рішенням суду законної сили; зобов`язати відповідачів здійснити перерахунок вартості електричної енергії, спожитої побутовими споживачами в період з 1 червня 2023 року по даний час, застосувавши ціну 1,56 грн. за 1 кВт/год (з ПДВ).

Ухвалою Личаківського районного суду міста Львова від 26 червня 2025 року відмовлено у відкритті провадження у справі.

Ухвалу суду через свого представника Шияна М.В. оскаржує Громадська організація «Сервіс комфорту споживачів». Просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Вказує, що відповідно до ч. 1 ст. 187 ЦПК України провадження у справі відкривається судом за відсутності підстав для залишення позову без руху, повернення позову або відмови у відкритті провадження. Тобто лише ухвала про відкриття провадження вважається актом, яким розпочато розгляд справи. Вказує, що у справі №463/5432/25 таке провадження не було відкрито, а позов не був прийнятий до розгляду, що прямо зазначено в ухвалі від 19 червня 2025 року та підтверджено її оскарженням. На момент винесення оскаржуваної ухвали у провадженні суду не перебувала справа, яка б відповідала критеріям п. 3 ч. 1 ст. 186 ЦПК України (наявність справи у провадженні). Посилається на те, що суд першої інстанції неправильно застосував п. 3 ч. 1 ст. 186 ЦПК України. Вказана норма застосовується лише за наявності справи, яка вже знаходиться у провадженні цього чи іншого суду. Оскільки у справі №463/5432/25 провадження не відкрите, а ухвала про відмову у відкритті провадження оскаржена, розгляд такої справи фактично ще не розпочато і відсутні підстави вважати, що така справа перебуває у провадженні суду. Посилається на постанови Верховного Суду від 3 червня 2021 року у справі №2-1210/11 та від 8 червня 2021 року у справі №2-1207/2011. Окрім того, на підтвердження того, що ухвала про відмову у відкритті провадження не є процесуальним актом, з якого починається розгляд справи, свідчить правова позиція Пленуму Верховного Суду України, викладена у постанові від 12 червня 2009 року № 5 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду». У пункті 1 цієї постанови вказано, що підготовка справи до судового розгляду розпочинається з дня постановлення ухвали про відкриття провадження у справі, і лише з цього моменту суд має право надсилати учасникам копії позовної заяви та здійснювати інші процесуальні дії. Суддя не вправі до постановлення ухвали про відкриття провадження у справі здійснювати будь-які дії щодо підготовки справи до судового розгляду. Суд позбавив позивача доступу до правосуддя.

14 серпня 2025 року ТзОВ «Енера Суми» подало до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу, у якому посилається на законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду залишити без змін.

Належно повідомлені про час та місце розгляду справи її учасники в судове засідання не з`явилися, заяв про відкладення розгляду справи не подали. Представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутності, що відповідно до вимог ч.2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не проводиться. Датою ухвалення рішення, прийнятого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали у межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Ухвала суду першої інстанції мотивована наступним.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Згідно із ст.186 ЦПК України до відкриття провадження у справі суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст.186 ЦПК України, чи підсудна справа даному суду, чи немає інших підстав для повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в цивільній справі, встановлених цим Кодексом.

Під час вирішення питання про відкриття провадження у справі, судом першої інстанції встановлено, що 16 червня 2025 року позивач вже звертався до Личаківського районного суду м.Львова із аналогічною позовною заявою (справа № 463/5432/25). Ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 19 червня 2025 року відмовлено у відкритті провадження у зазначеній справі на підставі п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України.

Встановлено, що Громадською організацією «Сервіс комфорту споживачів» одночасно із пред`явленням цього позову, 23 червня 2025 року подано апеляційну скаргу на ухвалу Личаківського районного суду м.Львова від 19 червня 2025 року.

Відповідно до постанов Верховного Суду від 3 червня 2021 року у справі № 2-1210/11, від 8 червня 2021 року у справі № 2-1207/2011 ухвала суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження у справі не є ухвалою, якою закінчено розгляд справи. Таке рішення суду першої інстанції може бути переглянуте судами вищих інстанцій. Тобто, по суті спір не було розглянуто, а відмовлено у відкритті провадження у справі, ухвала про що не набрала законно сили.

Встановлено, що в провадженні цього ж суду є справа (№463/5432/25) щодо спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо у провадженні цього чи іншого суду є справа зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Є встановленим, що у провадженні Личаківського районного суду м.Львова перебуває аналогічна позовна заява Громадської організації «Сервіс комфорту споживачів», позивачем подана апеляційна скарга на ухвалу суду від 19 червня 2025 року про відмову у відкритті провадження у справі, тобто розгляд такої справи не закінчено.

Учасники судового процесу мають добросовісно користуватися своїми процесуальними правами та не допускати їх зловживання.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 31 січня 2019 року у справі № 753/21967,15-ц добросовісність учасників судового процесу, зокрема, полягає у тому, щоб при обізнаності з судовими процедурами, правами та обов`язками, правилами поведінки виконувати усі правила та приймати заходи до обізнаності про хід судового процесу при дотриманні судовими органами обов`язку проінформувати про такі процедури та процедурні рішення.

Є встановленим, що позивачем подано до Личаківського районного суду м.Львова аналогічний позов до цих самих відповідачів з аналогічним предметом спору з тих самих підстав (справа № 463/5432/25).

Ухвалою суду від 19 червня 2025 року у справі № 463/5432/25 відмовлено у відкритті провадження у справі та роз`яснено позивачу, що спір підлягає розгляду господарським судом. Ухвала від 19 червня 2025 року оскаржена позивачем в апеляційному порядку.

Колегія суддів прийшла до висновку, що позов у справі, яка перебуває у провадженні цього суду (справа № 463/5432/25), є тотожним щодо позову у цій справі (№ 463/5693/25), тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів. Таким чином установлено, що у названих справах тотожними є сторони спору; предмет позову, підстава позову, тобто, позови повністю співпадають за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.

Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Закон також визначає органи, які можуть звернутися до суду для захисту прав та інтересів інших осіб.

Відповідно до частини першої статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюються зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Підстави для відмови у відкритті провадження у справі законодавцем визначено у статті 186 ЦПК України.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо у провадженні цього чи іншого суду є справа зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Є встановленим, що позивачем подано до цього самого суду інший позов до цих самих відповідачів з тим самим предметом та з однакових підстав і щодо такого позову на час вирішення питання про відкриття провадження у справі, що розглядається, не набрала законної сили ухвала про відмову у відкритті провадження у справі.

Приписи пункту 3 частини першої статті 186 ЦПК України направлені на виключення випадків одночасного розгляду декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 761/7978/15-ц зазначено про неприпустимість розгляду судами тотожних спорів, у яких тотожні сторони, предмет і підстави позову.

Позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно співпадають сторони, підстава та предмет спору. Нетотожність хоча б одного з елементів не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору. У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 4 грудня 2019 року у справі № 917/1739/17 вказано, що предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Тобто зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасно зміна і предмета, і підстав позову не допускається. Разом з тим, не вважаються зміною підстави позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права (постанова Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 924/1473/15). Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 28 липня 2021 року у справі № 640/9380/19, від 15 листопада 2021 року у справі № 428/9280/20, від 21 грудня 2021 року у справі № 295/983/21.

За встановлених обставин та відповідних тому правових підстав, судом першої інстанції встановлено, що позови у справі № 463/5432/25 та № № 463/5693/25 є тотожними, так як в них одночасно співпадають сторони, підстава та предмет спору, тому суд дійшов висновку про наявність правових підстав для відмови у відкритті провадження у справі у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 186 ЦПК України.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження у справі на підставі п.3 ч.1 ст.186 ЦПК України, оскільки встановлено, що у провадженні суду є справа зі спору між тими самими сторонами про той самий предмет і з тих самих підстав.

Наведені у оскаржуваній ухвалі висновки суду першої інстанції не спростовані доводами апеляційної скарги. Ухвала суду прийнята з додержанням вимог закону, підстави для її скасування не встановлені.

Керуючись: ст. 367, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст. 375, 381-384, 388-391, ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Громадської організації «Сервіс комфорту споживачів», яка підписана представником Шияном Миколою Володимировичем, залишити без задоволення.

Ухвалу Личаківського районного суду міста Львова від 26 червня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з часу її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 1 вересня 2025 року.

Головуючий_-_____________________Т.І.Приколота

Судді:________________ Ю.Р. Мікуш _______________ Р.В. Савуляк