_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/3897/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.08.2025 року

Київський районний суд м.Одеси у складі головуючого судді Бескровного Я.В. розглянувши у спрощеному провадженні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

У червні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до суду з вказаним позовом та свої вимоги мотивує тим, що 14 лютого 2022 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та Шлюковою було укладено договір позики №74899526 в електронній формі, за яким остання отримала позику.

Вказано, що Шлюкова отримані грошові кошти в передбачений договором строки не повернула, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 27759,15 грн.

14.02.2022 між ТОВ «Селфі кредит» та Шлюковою було укладено кредитний договір №294578 в електронній формі, за яким остання отримала кредит.

Вказано, що Шлюкова отримані грошові кошти в передбачений договором строки не повернула, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 35577 грн.

Зазначається, що за договорами факторингу позивач отримав право вимоги за вказаним договорами укладеними з Шлюкової.

Вказані суми заборгованості позивач просив стягнути з відповідача.

Представник позивача позовні вимоги підтримав.

Відповідач відзиву не надала, до суду повернувся конверт з відміткою «адресат відсутній», що за правилами ст.128ч.8п.3 ЦПК України вважається, що повідомлена належним чином.

Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, за відсутності заперечень відповідача, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 14 лютого 2022 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачкою було укладено договір позики №74899256 в електронній формі, за яким остання отримала позику у сумі 18000 грн. на 30 днів під 1,99 % на день.

Шлюкова отримані грошові кошти в передбачений договором строки не повернула, внаслідок чого, згідно розрахунку позивача утворилась заборгованість в розмірі 27759,15 грн., яка складається з 18000 грн. тіло позики та 9759,15 грн. проценти.

14.02.2022 між ТОВ «Селфі кредит» та відповідачкою було укладено кредитний договір №294578 в електронній формі, за яким остання отримала кредит 15000 грн. строком на 30 днів під 1,9% на день.

Шлюкова отримані грошові кошти в передбачений договором строки не повернула, внаслідок чого, згідно розрахунку позивача, утворилась заборгованість в розмірі 35577 грн., яка складається з 15000 грн. тіло кредиту та 20577 грн. відсотки.

Між позивачем та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» 14.06.2021р. укладено договір факторингу №14/06/21.

Відповідно до п.1.1 Договору факторингу 14/06/21(в подальшому Договір факторингу 2), за цим договором Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Перелік Боржників, підстави виникнення Права грошової вимоги до Боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі Боржників, який формується згідно Додатку №1 та є невід`ємною частиною Договору.

Згідно п. 1.2. Договору Факторингу 2 Перехід від Клієнта до Фактора Вимоги Заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку № 2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права Вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників - підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Права Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору.

При цьому, як вбачається з копії Договору Факторингу поданої до суду, остання містить не всі аркуші (наявні лише перші 1-4 та 7 і 8 аркуші) та відповідно не містить інших умов договору, що позбавляє суд можливості їх дослідити (порядок розрахунків тощо).

Крім цього суду надано копію Додаткової угоди №12 від 27.10.2023р., згідно п.1 якої загальна сума прав вимоги, що відступаються згідно Реєстру Боржників №12 від 27.10.2023 становить …(прихована інформація).

Згідно п.2 в якості ціни продажу згідно Реєстру Боржників №12 від 27.10.2023 Фактор сплачує Клієнтові грошових коштів, яка становить … (прихована інформація) основної суми заборгованості, що становить … (прихована інформація).

На підтвердження переходу до позивача права грошової вимоги до відповідача, позивачем, окрім Договору Факторингу, подано до суду копію Акту прийому-передачі Реєстру Боржників №11 від 27.10.2023 року за Договором факторингу №14/06/24 від 14.06.2021 року, згідно якого Клієнт передав, а Фактор прийняв Реєстр боржників кількістю …(прихована інформація), після чого з урахуванням пункту 1.2. Договору Факторингу від Клієнта до Фактора переходять Права вимоги Заборгованості від Боржників і Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно заборгованостей. Загальна сума заборгованості складає ….(прихована інформація).

При цьому, матеріали справи не містять відомостей про сплату суми Ціни продажу, а саме сплати Фактором Клієнту 100% ціни продажу протягом трьох робочих днів з моменту передачі по Акту прийому-передачі Реєстру Боржників, шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на рахунок Клієнта.

Таким чином, суду не підтверджено виконанням Фактором грошового зобов`язання щодо передачі грошових коштів в розпорядження Клієнта (ціна продажу) (сплати Фактором Клієнту 100% ціни продажу, передбаченої п.3.3 договору факторингу№14/06/24 протягом трьох робочих днів згідно п.3.3), за відступлення Клієнтом Факторові Права грошової Вимоги, та не підтверджено виконанням Фактором грошового зобов`язання щодо передачі грошових коштів в розпорядження Клієнта за договором факторингу.

Також між позивачем та ТОВ «Селфі кредит» укладено Договору факторингу №27022022 від 29.02.2024 року.

Відповідно до п.1.1 Договору факторингу №27022022, за цим договором Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Перелік Боржників, підстави виникнення Права грошової вимоги до Боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі Боржників, який формується згідно Додатку №1 та є невід`ємною частиною Договору.

Згідно п. 1.2. Договору Факторингу Перехід від Клієнта до Фактора Вимоги Заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку № 2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права Вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників - підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Права Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору.

В Договорі факторингу №27022022 після аркушу під № 4, який закінчується п. 3.5, слідує аркуш № 10, який розпочинається п. 9.5, інші аркуші Договору факторингу суду стороною позивача не надані, що позбавляє суд можливості їх дослідити (порядок розрахунків тощо).

На підтвердження переходу до позивача права грошової вимоги до відповідача, позивачем, окрім Договору Факторингу №29022024, подано до суду копію Акту прийому-передачі Реєстру Боржників №2 від 27.10.2023 року за Договором факторингу №29022024 від 29.02.2024 року, згідно якого Клієнт передав, а Фактор прийняв Реєстр боржників №2 кількістю …(прихована інформація), після чого з урахуванням пункту 1.2. Договору Факторингу від Клієнта до Фактора переходять Права вимоги Заборгованості від Боржників і Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно заборгованостей. Згідно п.2. Договору загальна сума заборгованості складає ….(прихована інформація).

Згідно сталої практики Верховного Суду, доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Верховного Суду від 02 листопада 2021 року № 905/306/17, від 29 червня 2021 року у справі № 753/20537/18, від 21 липня 2021 року у справі № 334/6972/17, від 27 вересня 2021 року у справі № 5026/886/2012, від 15 квітня 2024 року в справі № 2221/2373/12).

Відповідно до зазначених вище договорів факторингу Фактор зобов`язуєтеся передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату. Однак, позивачем не надано доказів на підтвердження оплати за відповідними договорами факторингу.

Відсутність (недоведеність) порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин (постанова Верховного Суду від 29 червня 2021 року по справі № 916/2040/20).

Отже позивачем не доведено суду, що за зазначеними Договорами Факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) фактор передав грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, як це передбачено договором, а тому суду не доведено, що клієнт відступив факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Суд наголошує, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує.

Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Судовим розглядом встановлено, що позивачем не доведено суду, що за зазначеними Договорами Факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) фактор передав грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, як це передбачено договорами, а тому суду не доведено, що клієнт відступив факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Виконання умов щодо оплати за договором про відступлення права вимоги до боржника та подання відповідних доказів має значення для реалізації прав нового кредитора, який замінив первісного кредитора у зобов`язанні, зокрема для підтвердження правонаступництва, в тому числі процесуального, або для спростування боржником пред`явлених до нього вимог нового кредитора як таких, що останнім не набуті в силу невиконання умов договору щодо оплати.

Враховуючи недоведеність позивачем перерахування сум фінансування на рахунок клієнта за відступлені права вимог, суд позбавлений правової можливості зробити висновок щодо переходу права вимоги до позивача за означеними договорами.

Тож, судовим розглядом встановлено, що позивачем не доведено суду, перерахування відповідачу та відповідно отримання відповідачем коштів за Договорами та у вказаних розмірах. Також, позивачем не доведено суду наявності правонаступництва, з огляду на неповноту наявних копій договорів та недоведеність позивачем перерахування суми фінансування на рахунок клієнта за відступлені права вимоги, що позбавляє суд правової можливості зробити висновок щодо переходу прав вимог до позивача.

А тому враховуючи все вищевикладене, позовні вимоги позивача не підлягають до задоволення.

Згідно п.6 ч.1 ст. 264 ЦПК України, ухвалюючи рішення суд, зокрема вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, згідно положень ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що позов не підлягає до задоволення, тож судові витрати слід залишити на позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись статтями 254, 256, 267, 525, 526, 610-612, 549, 625, 638, 1046-1049 ЦК України, статтями 12, 13, 76-81, 89, 141, 274-279, 280-284, 352, 354 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

У задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його підписання. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Я. В. Бескровний