ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Панченка О.О.,

Суддів: Пікуля В.П., Карпушина Г.Л.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Митнюк Валерія Івановича на додаткове рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 11 квітня 2025 року ухвалене у складі головуючого судді Савченко Л.І., повний текст судового рішення виготовлено дати не вказано

у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної казначейської служби України у Полтавській області, ІНФОРМАЦІЯ_1 про стягнення коштів ,-

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 20 березня 2025 року позов ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на відшкодування сплаченого адміністративного штрафу 17000 (сімнадцять тисяч) гривень. Стягнуто з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді судового збору у сумі 1211 грн. 20 коп.

24 березня 2025 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Митнюк В.І. надіслав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення. У заяві просив стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судові витрати на правничу допомогу в розмірі 12 000 грн.

Заява обґрунтована тим, що рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 20 березня 2025 року задоволено позов ОСОБА_1 , тому представник позивача просив вирішити питання про розподіл судових витрат та стягнути з відповідача на користь позивача 12000 грн витрат на професійну правову допомогу.

Додатковим рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 11 квітня 2025 року заяву представника позивача ОСОБА_1 Митнюка Валерія Івановича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної казначейської служби України у Полтавській області, ІНФОРМАЦІЯ_1 про стягнення коштів задоволено частково.

Стягнуто з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді витрат на правничу допомогу у сумі 4 000.

Додаткове рішення мотивоване тим, що враховуючи складність справи, обсяг фактично виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерії реальності адвокатських витрат, а також критерії розумності їхнього розміру, суд першої інстанції дійшов висновку щодо необхідності зменшення їх загального розміру та стягнення з відповідача на користь позивача 4000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 - адвокат Митнюк Валерій Іванович подав апеляційну скаргу, у якій просив змінити додаткове рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 11 квітня 2025у частині розміру стягнутих витрат на правничу допомогу та стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судові витрати на правничу допомогу в розмірі 12 000.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що позивачем надано суду докази фактично понесених витрат на правничу допомогу у розмірі 12 000 грн, однак суд першої інстанції безпідставно з власної ініціативи зменшив розмір судових витрат позивача на правничу допомогу.

Апеляційний суд направляв на зареєстровану адресу відповідача повідомлення разом з копіями ухвали про призначення розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційної скарги та доданих до неї документів.

11.06.2025 до Полтавського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Митнюк Валерія Івановича на додаткове рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 11 квітня 2025 року в якому ІНФОРМАЦІЯ_2 просить ухвалити нове рішення яким відмовити апелянту у задоволенні апеляційної скарги та скасувати додаткове рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 11 квітня 2025 року.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Частиною 1 статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про таке.

Відповідно до статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини 1, 2 статті 133 ЦПК України).

Відповідно до частини 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно з частинами 3-5 статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Позивач у своїй заяві про ухвалення додаткового рішення суду просив стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати на професійну правничу допомогу під час розгляду справи судом першої інстанції у розмірі 12 000 грн.

Так, з матеріалів справи вбачається, що на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу адвоката, позивачем до суду першої інстанції було надано копії: а саме договір про надання правничої допомоги та представлення інтересів № 2024/11-08 від 08.11.2024 р., копію Додатку № 1 до Договору № 2024/11-08 від 08.11.2024 р. про надання правової допомоги та представлення інтересів, акт прийому передачі наданих послуг від 21.03.2025 р (а.с.82-84).

Зі змісту оскаржуваного додаткового рішення вбачається, що судом першої інстанції самостійно зменшено вартість послуг до 4 000 грн.

Апеляційний суд зазначає, що конкретний склад дій адвоката, зазначений ним у заяві про ухвалення додаткового рішення, що були вчинені на виконання договору про надання правової допомоги, у випадку визначення фіксованого розміру гонорару не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару.

Надані представником позивача докази є належними та допустимими доказами понесення витрат на правову допомогу, які у встановленому законом порядку (стаття 81 ЦПК України) не спростовані відповідачем.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6 статті 137 ЦПК України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду (частина 4 статті 263 ЦПК України).

У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зазначено, що принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин 5, 6 статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.

З матеріалів справи вбачається, що до заяви про ухвалення додаткового рішення на виконання вимог частини 2 статті 183 ЦПК України додано документ, що підтверджує надіслання такої заяви і доданих до неї доказів іншим учасникам справи - відповідачу, а саме: квитанція № 2994109 про доставку документів до зареєстрованого Електронного кабінету Користувача ЄСІТС ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 86).

Відповідач, який був обізнаний про порушенням позивачем питання про стягнення з нього витрат на правничу допомогу, не заявив про не співмірність розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а відтак у суду були відсутні підстави з власної ініціативи вирішувати питання про зменшення розміру заявлених судових витрат, які підтверджені належними доказами, які наявні у матеріалах справи.

За таких обставин заява представника позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу є обґрунтованою та наявні підстави для ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правову допомогу у заявленому розмірі - 12 000 грн.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що додаткове рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 11 квітня 2025 року постановлене з порушенням норм процесуального права.

Таким чином, доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Митнюка Валерія Івановича необхідно задовольнити, а додаткове рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 11 квітня 2025 рокускасувати з ухваленням нового судового рішення про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у заявленому розмірі.

Керуючись статтями 259, 268, 383 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Митнюка Валерія Івановичазадовольнити.

Додаткове рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 11 квітня 2025 рокускасувати з ухваленням нового судового рішення.

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Митнюка Валерія Івановича про ухвалення додаткового рішення задовольнити.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12 000 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 04 вересня 2025 року.

Головуючий О.О. Панченко

Судді

В.П. Пікуль

Г.Л. Карпушин