Справа № 443/650/24 Головуючий у 1 інстанції: Сливка С.І.
Провадження № 22-ц/811/17/25 Доповідач в 2-й інстанції: Шеремета Н. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Шеремети Н.О.

суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.

секретаря: Цьони С.Ю.

з участю: прокурора Германович Ю.А.,

представника ОСОБА_1 ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 25 листопада 2024 року,-

ВСТАНОВИВ:

у квітні 2024 року перший заступник керівника Стрийської окружної прокуратури Львівської області в інтересах держави в особі Журавненської селищної радизвернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про визнання договору оренди землі недійсним, зобов`язання повернути земельну ділянку територіальній громаді.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що рішенням Журавненської селищної ради Стрийського району Львівської області 9 сесії VIII скликання № 9-205 від 26 серпня 2021 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для городництва» затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду громадянину ОСОБА_1 для городництва за рахунок земель сільськогосподарського призначення, розташованої на території Журавненської селищної ради Стрийського району Львівської області. Пунктами 2,3 вищезазначеного рішення громадянину ОСОБА_1 передано в оренду земельну ділянку за кадастровим номером :02:000:2020 загальною площею 8 га для городництва терміном оренди 30 років з орендною платою 12 % від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки. В подальшому, між Журавненською селищною радою Стрийського району Львівської області та ОСОБА_1 укладено договір оренди землі від 24 вересня 2021 року б/н. Оскільки договір оренди укладено на підставі рішення, прийнятого всупереч земельному законодавству України, такий договір підлягає визнанню недійним, а земельна ділянка поверненню Журавненській селищній раді Стрийського району Львівської області. Зазначає, що нормами законодавства, чинного на момент прийняття вищезазначеного рішення передбачено, що площа земельної ділянки, що надається громадянину в оренду для городництва, не може перевищувати 0.6 га, відтак Журавненська селищна рада не мала законних підстав для затвердження відповідного проекту землеустрою та передачі ОСОБА_1 в оренду земельну ділянку за кадастровим номером :02:000:2020 загальною площею 8 га для городництва, що в 13 разів перевищує допустиму норму. Затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність є завершальною стадією процедури відведення земельної ділянки, при цьому орган місцевого самоврядування при реалізації владних управлінських функцій зобов`язаний застосовувати норму права, яка є чинною на момент прийняття рішення. Якщо під час розгляду заяви особи суб`єктом владних повноважень до прийняття остаточного рішення було змінено нормативно-правове регулювання, суб`єкт владних повноважень не має законних можливостей для прийняття рішення з урахуванням попереднього нормативно-правового регулювання, яке є нечинним. Вважає, що належним та ефективним способом захисту прав територіальної громади є визнання недійсним саме договору оренди землі від 24 вересня 2021 року б/н, укладеного між Журавненською селищною радою Стрийського району Львівської області та ОСОБА_1 , оскільки підставою для реєстрації права оренди земельної ділянки за ОСОБА_1 в Державному реєстрі речових прав є саме вказаний договір, а не рішення органу місцевого самоврядування. З огляду на те, що спірна земельна ділянка площею 8 га не могла бути передана в оренду, оскільки це суперечило чинному земельному законодавству, про що сторони оспорюваного договору знали чи повинні були знати, поведінка обох сторін не була добросовісною. Відповідач набув право користування спірною земельною ділянкою всупереч порядку, встановленому земельним законодавством України, відтак втручання у право користування здійснюється з легітимною метою, що полягає у контролі за рівноцінним розподілом земель для городництва між громадянами згідно із загальними інтересами. Внаслідок незаконного користування земельною ділянкою для городництва площею, яка перевищує гранично допустиму площу земельних ділянок, які передаються в оренду громадянам, ОСОБА_1 отримав незаконні переваги порівняно з іншими громадянами, чим порушив суспільний інтерес. Оскільки землі є національним багатством та перебувають під особливою охороною держави , втручання в право користування в даному випадку відповідає критерію пропорційності та справедливої рівноваги між інтересами держави, пов`язаними з таким втручанням, та інтересами ОСОБА_1 , у право володіння якого здійснюється втручання.

З наведених підстав просить:

-визнати недійсним договір оренди землі б/н від 24 вересня 2021 року, укладений між Журавненською селищною радою Стрийського району Львівської області та ОСОБА_1 на підставі рішення Журавненської селищної ради Стрийського району Львівської області 9 сесії VIII скликання № 9-205 від 26 серпня 2021 року щодо надання у строкове платне користування земельної ділянки для городництва загальною площею 8 га, з кадастровим номером :02:000:2020, розташованої на території с. Антонівка Журавненської селищної ради Стрийського району Львівської області;

-зобов`язати ОСОБА_1 повернути Журавненській селищній раді Стрийського району Львівської області земельну ділянку загальною площею 8 га з кадастровим номером :02:000:2020, розташовану на території с. Антонівка Журавненської селищної ради Стрийського району Львівської області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 100).

Рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 25 листопада 2024 рокупозов задоволено.

Визнано недійсним договір оренди землі б/н від 24 вересня 2021 року, укладений між Журавненською селищною радою Стрийського району Львівської області та ОСОБА_1 на підставі рішення Журавненської селищної ради Стрийського району Львівської області 9 сесії VIII скликання № 9-205 від 26 серпня 2021 року щодо надання у строкове платне користування земельної ділянки для городництва загальною площею 8 га, з кадастровим номером :02:000:2020, розташованої на території с. Антонівка Журавненської селищної ради Стрийського району Львівської області.

Зобов`язано ОСОБА_1 повернути Журавненській селищній раді Стрийського району Львівської області земельну ділянку загальною площею 8 га з кадастровим номером :02:000:2020, розташовану на території с. Антонівка Журавненської селищної ради Стрийського району Львівської області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 100)

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Львівської обласної прокуратури 6056 грн. витрат на сплату судового збору.

Рішення суду оскаржив представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 ,в апеляційній скарзі покликається на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Апелянт стверджує, що процесуальне законодавство допускає участь прокурора в інтересах держави або в особі органу уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, або як самостійного позивача, а для розмежування процесуальної ролі прокурора у справі суди повинні встановлювати, чи є відповідний уповноважений орган учасником спірних правовідносин і чи можна вважати такий орган порушником інтересів держави. Оскільки всупереч вимогам ч. 1 ст. 36 Земельного кодексу України Журавненська селищна рада Стрийського району Львівської області надала ОСОБА_1 в оренду земельну ділянку, площа якої перевищує передбачену законом норму, саме вона є порушником інтересів держави, тому прокурор повинен звертатися до суду з позовом в інтересах держави як самостійний позивач, а не діяти від імені Журавненської селищної ради Стрийського району Львівської області, яка повинна бути залучена до участі у справі як відповідач. Крім того, ухваливши рішення з порушенням норм земельного законодавства України, Журавненська селищна рада Стрийського району Львівської області продовжувала діяти всупереч вимогам чинного законодавства, уклавши оспорюваний договір оренди на підставі ухваленого нею неправомірного рішення. Звернення прокурора з даним позовом в інтересах Журавненської селищної ради Стрийського району Львівської області є підставою для залишення позову без розгляду. З наведених підстав просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовну заяву залишити без розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення прокурора Германович Ю.А. щодо задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частина 3 ст. 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з ч. ч. 1,2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з положеннями ч. ч. 1-4 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст. 89 ЦПК України).

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що прокурор, звертаючись до суду відповідно до статті 56 ЦПК України обґрунтував, у чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а саме те, що Журавненською селищною радою Стрийського району Львівської області не вживались та не будуть вживатися заходи щодо захисту інтересів держави, що підтверджується відповідями селищної ради.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції врахував те, що предметом договору оренди землі від 24.09.2021 року, укладеного між Журавненською селищною радою та ОСОБА_1 , є земельна ділянка для городництва, площа якої перевищує гранично допустиму норму, встановлену статтею 36 ЗК України, такий зміст правочину суперечить згаданій нормі Закону, а відтак такий договір оренди землі слід визнати недійсним та як наслідок недійсності правочину зобов`язати відповідача повернути спірну земельну ділянку територіальній громаді.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду з огляду на таке.

Судом першої інстанції на підставі інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 12.03.2024 №369465774, встановлено, що земельна ділянка із кадастровим номером :02:000:2020, площею 8 га, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 100) на праві власності належить Журавненській селищній раді Стрийського району Львівської області.

Судом також встановлено, що рішенням 4 сесії VIII скликання Журавненської селищної ради Стрийського району Львівської області №4-212 від 18.02.2021 року «Про дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення», Журавненська селищна рада вирішила: 1. Надати дозвіл ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки комунальної власності в оренду для городництва орієнтовною площею 8.00 га. кадастровий номер :02:000:2020 за рахунок земель сільськогосподарського призначення в с.Антонівка Жидачівського району Львівської області. 2. Розроблену та погоджену у встановленому порядку документацію, вказану в п.1 цього рішення, подати на затвердження до Журавненської селищної радиСтрийського району Львівської області.

Крім цього, рішенням 9 сесії VIII скликання Журавненської селищної ради Стрийського району Львівської області №9-205 від 26.08.2021 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для городництва», Журавненська селищна рада вирішила:

1. Затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду ОСОБА_1 для городництва за рахунок земель сільськогосподарського призначення, розташованої на території Журавненської селищної ради.

2. Передати в оренду ОСОБА_1 , терміном на 30 (тридцять) років земельну ділянку загальною площею 8.0 га (кадастровий номер :02:000:2020) для городництва за рахунок земель сільськогосподарського призначення комунальної власності, розташовану на території Журавненської селищної ради Стрийського району Львівської області.

3. Встановити річну орендну плату за земельну ділянку, для городництва площею 8.0 га в розмірі 12% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

4. В місячний термін ОСОБА_1 укласти договір оренди землі терміном на 30 (тридцять) років для городництва загальною площею 8.0 га.

5. Надану земельну ділянку використовувати тільки за цільовим призначенням. Дотримуватись вимог природоохоронного законодавства та санітарних правил

24 вересня 2021 року між Журавненською селищною радою (орендодавець) в особі селищного голови та ОСОБА_1 (орендар) укладено договір оренди земельної ділянки.

Відповідно до п.1 договору, орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для городництва, кадастровий номер :02:000:2020, яка знаходиться в селі Антонівка на території Журавненської селищної ради територіальної громади.

В оренду передається земельна ділянка загальною площею 8.0000 га (п.2 договору).

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 116750.88 грн. (п.4 договору).

Земельна ділянка, яка передається в оренду немає недоліків, що можуть перешкоджати її ефективному використанню за цільовим призначенням (п.5 договору).

Інших особливостей об`єкта оренди, які можуть вплинути на орендні відносини немає (п.6 договору).

Договір укладено на 30 (тридцять) років (п.7 договору). Річна орендна плата складає 12 відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Розмір орендної плати за 2021 рік становить 14010,08 грн. на місяць 1167,50 грн. (п.8 договору).

Відповідно до п.14 договору, земельна ділянка передається в оренду для городництва.

Цільове призначення земельної ділянки 01.07 для городництва (п.15 договору).

24 вересня 2021 року між Журавненською селищною радою в особі селищного голови та ОСОБА_1 підписано акт приймання- передачі земельної ділянки, згідно якого представник орендодавця земельної ділянки селищний голова ОСОБА_3 на підставі рішення 9 сесії 8 скликання Журавненської селищної ради від 26.08.2021 року та відповідно до договору оренди земельної ділянки від 24.09.2021 року передав, а орендар прийняв у володіння земельну ділянку, яка знаходиться в с. Любша на території Журавненської селищної ради територіальної громади. Площа земельної ділянки 8.0000 га.

23 лютого 2022 року зареєстровано право оренди земельної ділянки, дата укладення договору 24.09.2021, дата державної реєстрації договору 24.09.2021, строк 30 років, дата закінчення дії договору 24.09.2051. Орендар ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , орендодавець Журавненська селищна рада Стрийського району Львівської області, .

Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-023 від 26.10.2023 року, земельна ділянка із кадастровим номером :02:000:2020 розташована в с.Антонівка, Стрийський район, Львівська область, категорія землі сільськогосподарського призначення, вид цільового призначення земельної ділянки 01.07 для городництва, площа земельної ділянки 8,0000 га. Вид права право власності Журавненська селищна рада Стрийського району Львівської області (1/1 частка). Відомості про оренду, суборенду згідно з Державним реєстром речових прав на нерухоме майно: орендар ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 . Площа земельної ділянки - 8.0000 гектарів. Орган, що здійснив державну реєстрацію речового права виконавчий комітет Ходорівської міської ради. Дата державної реєстрації речового права 24.09.2021 року. Строк дії речового права 24.09.2051 року.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, Стрийська окружна прокуратура посилалася на те, що між Журавненською селищною радою Стрийського району Львівської області та ОСОБА_1 24 вересня 2021 року укладено договір оренди землі, предметом якого є земельна ділянка для городництва площею 8.0 га, площа якої перевищує гранично допустиму норму, встановлену статтею 36 ЗК України у розмірі 0.6 га, такий зміст правочину суперечить згаданій нормі Закону, а відтак такий договір оренди землі є недійсним.

Відповідно до ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Згідно зі ч.1 ст. 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно до ч.1 ст. 123 ЗК України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі, зокрема, формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання) та/або надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення.

Згідно із п. 15 ст. 123 ЗК України підставою відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.

Приписами ст.124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу.

Не підлягають продажу, передачі в користування на конкурентних засадах (на земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності у разі передачі громадянам земельних ділянок для сінокосіння і випасання худоби, для городництва. Земельні торги не проводяться при наданні (передачі) земельних ділянок громадянам у випадках, передбачених статтями 34, 36 та 121 цього Кодексу (ч.ч.2,3 ст.134 ЗК України).

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про оренду землі» об`єктами оренди є земельні ділянки, що перебувають у власності громадян, юридичних осіб, комунальній або державній власності.

Орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у комунальній власності, є сільські, селищні, міські ради в межах повноважень, визначених законом (ч.2 ст.4 Закону України «Про оренду землі»).

Стаття 36 ЗК України передбачає, що громадянам або їх об`єднанням із земель державної або комунальної власності можуть надаватися в оренду земельні ділянки для городництва.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (стаття 11 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 627 ЦК України і відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є укладеним, якщо сторони у належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України).

Частиною першою статті 15 Закону України «Про оренду землі» визначено, що істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об`єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об`єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки.

Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону (частина друга цієї ж статті).

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин» №1423-ІХ від 28.04.2021 року, який набрав чинності 27.05.2021 року, внесено зміни до ст. 36 ЗК України, за змістом якої громадянам або їх об`єднанням із земель державної або комунальної власності можуть надаватися в оренду земельні ділянки для городництва, площа земельної ділянки, що надається громадянину в оренду для городництва, не може перевищувати 0,6 гектара.

Суд першої інстанції зробив вірний висновок про те, що з урахуванням положень ст. 36 ЗК України, передача ОСОБА_1 в оренду земельної ділянки для городництва площею 8,0000 га є незаконною, суперечить чинному земельному законодавству, оскільки її площа перевищує гранично допустиму площу земельної ділянки, яка може передаватися для городництва.

А відтак, з врахуванням вищенаведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскільки предметом договору оренди землі від 24.09.2021 року, укладеного між Журавненською селищною радою та ОСОБА_1 , є земельна ділянка для городництва, площа якої перевищує гранично допустиму норму, встановлену статтею 36 ЗК України, такий договір оренди землі слід визнати недійсним та застосувати наслідки недійсності договору, зобов`язавши відповідача повернути спірну земельну ділянку територіальній громаді.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними ст. 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Згідно з позицією, висловленою Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 29.09.2020 № 688/2908/16-ц, договірні відносини виникають з моменту укладення сторонами договору оренди. Цей момент не пов`язується з моментом прийняття рішення про передання в оренду земельної ділянки.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що таке рішення не є правовстановлюючим документом, а вимога про визнання його незаконним не відповідає належному способу захисту.

Такий висновок суду відповідає висновкам, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.11.2021 року у справі №359/3373/16, відповідно до яких рішення органу державної влади чи місцевого самоврядування за умови його невідповідності закону не тягне тих юридичних наслідків, на які воно спрямоване (постанови Великої Палати Верховного Суду від 21.08.2019 року у справі № 911/3681/17, від 15.10.2019 року у справі № 911/3749, від 22.01.2020 року у справі № 910/1809/18, від 01.02.2020 року у справі №922/614/19). Тому під час розгляду справи, в якій на вирішення спору може вплинути оцінка рішення органу державної влади чи місцевого самоврядування як законного або протиправного, не допускається відмова у позові з тих мотивів, що рішення органу державної влади чи місцевого самоврядування не визнане судом недійсним, або що таке рішення не оскаржене, відповідна позовна вимога не пред`явлена. Під час розгляду такого спору слід виходити з принципу jura novit curia - суд знає закони (постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 року у справі №587/430/16-ц, від 04.12.2019 у справі № 917/1739/17). Тому суд має самостійно дати правову оцінку таким правовідносинам.

Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції вірно зазначив, що належним та ефективним способом захисту прав територіальної громади є визнання недійсним саме договору оренди землі від 24.09.2021 року № б/н, укладеного між Журавненською селищною радою та ОСОБА_1 , так як підставою для реєстрації права оренди відповідача в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно є саме вказаний договір, а не рішення органу місцевого самоврядування.

З огляду на те, що рішення Журавненської селищної ради № №9-205 від 26.08.2021 року щодо затвердження проекту землеустрою та передачі в оренду спірної земельної ділянки, вичерпало свою дію шляхом його виконання та укладення договору оренди, то належним та ефективним способом захисту прав територіальної громади є саме визнання недійсним договору оренди землі, тобто, для визнання недійсним договору оренди землі немає необхідності визнавати незаконним рішення органу місцевого самоврядування про надання в оренду земельної ділянки.

Колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги про те, що прокурор повинен звертатися до суду з позовом в інтересах держави як самостійний позивач, а не діяти від імені Журавненської селищної ради Стрийського району Львівської області, яка повинна бути залучена до участі у справі як відповідач, враховуючи наступне.

Позов у даній справі прокурор подав в інтересах держави в особі Журавненської селищної ради Стрийського району Львівської області, оскільки позовна заява органом місцевого самоврядування не подана, що, на думку прокурора, свідчить про неналежне здійснення захисту інтересів держави.

При цьому, у позові зазначено, що прокурор попередньо звертався до селищної ради з листами щодо вирішення питання для вжиття заходів представницького характеру та з врахуванням відповіді селищної ради про те, що вона не буде звертатися до суду із позовом про визнання недійсним договору оренди землі, прокурор на підставі статі 23 Закону України «Про прокуратуру» пред`явив цей позов.

Згідно з частиною 3 статті 56 ЦПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступати за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за ново виявленими або виключними обставинами.

У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача (частина 5 статті 56 ЦПК України).

Відповідно до частини 4 статті 56 ЦПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Питання представництва інтересів держави прокурором врегульовано у статті 23 Закону України «Про прокуратуру».

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11 червня 2024 у справі № 925/1133/18 зазначила, що якщо прокурор звертається до суду з позовною заявою в інтересах держави, він зобов`язаний у позовній заяві вказати підставу для здійснення представництва інтересів, передбачену ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», та обгрунтувати її, а у постанові від 26 травня 2020 року у справі №912/2385/18 зазначила, що прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу.

Зокрема бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

А відтак, прокурор може представляти інтереси держави в суді дише у двох випадках:

1)якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган; 2) у разі відсутності такого органу. (частина 3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру»).

Щоб інтереси держави не залишались не захищеними, прокурор замінює у судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно.

Матеріалами справи підтверджується, що на виконання вимог статті 23 Закону України «Про прокуратуру», для з`ясування наявності у прокурора підстав для застосування представницьких повноважень, пред`явлення прокурором позову в інтересах держави, Стрийською окружною прокуратурою на адресу голови Журавненської ОТГ Василю Вітру скеровано запит, в якому прокуратура повідомила про виявлені порушення земельного законодавства при прийнятті селищною радою рішення про передачу земельних ділянок в оренду для городництва та при укладенні договорів оренди землі, в тому числі і ОСОБА_1 , якому передана земельна ділянка в оренду для городництва площею 8.0 га, в той час як площа земельної ділянки для городництва не може перевищувати 0,6 га, у зв`язку з чим просила повідомити, чи буде звертатися Журавненська селищна рада до суду з позовом про визнання недійсним договору оренди землі. Також повідомила, що у разі відсутності дієвих заходів з приводу захисту інтересів держави такі буду вживатися окружною прокуратурою.

Журавненська селищна рада надала відповідь від 13.03.2024 року № 549/05-1/02-26/вих-24,з якої вбачається, що селищна рада не буде звертатися до суду із позовом про визнання договору оренди землі недійсним.

Листом за №14.57/05-42-2473 вих-24 від 27.03.2024 року Стрийська окружна прокуратура Львівської області повідомила Журавненську селищну раду про те, що прокуратурою встановлено наявність підстав для представництва інтересів держави в суді, у зв`язку з чим Стрийською окружною прокуратурою буде пред`явлено в інтересах держави позов до ОСОБА_1 про визнання договору оренди землі недійсним, повернення земельної ділянки у комунальну власність.

З врахуванням вищенаведеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що у даному випадку прокурор, звертаючись до суду відповідно до статті 56 ЦПК України, обґрунтував, у чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту в судовому порядку, визначені законом підстави для звернення прокурора до суду, а саме те, що Журавненською селищною радою Стрийського району Львівської області не вживались та не будуть вживатися заходи щодо захисту інтересів держави, що підтверджується листом Журавненської селищної ради, що спростовує відповідні доводи апелянта.

З урахуванням того, що Журавненська селищна рада є однією зі сторін договору оренди землі, який підлягає визнанню недійсним, проте, незважаючи на обізнаність про порушене право, не вжила заходів щодо його захисту, наявні підстави для представництва інтересів держави прокурором.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, які достатньо мотивовані.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Стаття 375 ЦПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки оскаржуване рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 25 листопада 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 01.09.2025 року.

Головуючий: Н.О. Шеремета

Судді: О.М. Ванівський

Р.П. Цяцяк