П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2025 року

м. Рівне

Справа № 557/782/25

Провадження № 22-ц/4815/1087/25

Головуючий у Гощанському районному суді

Рівненської області: суддя Пацко Д.В.

Ухвалу суду першої інстанції

(повним текстом) постановлено: 23 травня 2025 року

у селищі Гоща Рівненського району Рівненської області

(фіксування судового засідання за допомогою

звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося)

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий: Хилевич С.В.

судді: Ковальчук Н.М., Шимків С.С.

секретар судового засідання: Маринич В.В.

за участі: учасники справи та їх представники в судове засідання не з`явилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Дебт форс" на ухвалу Гощанського районного суду Рівненської області від 23 травня 2025 року у цивільній справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Дебт форс" про заміну сторони виконавчого провадження шляхом заміни стягувача його правонаступником,

в с т а н о в и в:

У травні 2025 року в суд звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Дебт форс" (далі ТОВ "Дебт форс") із заявою про заміну сторони виконавчого провадження шляхом заміни стягувача його правонаступником, а саме замінити ТОВ «Вердикт капітал» на правонаступника - ТОВ «Дебт форс» у виконавчому провадженні, відкритому на підставі виконавчого напису №949 від 25 липня 2019 року, вчиненому приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою А.А.

Мотивуючи заяву, вказувалося, що на примусовому виконанні приватного виконавця Юхименко О.Л. перебуває виконавче провадження №59814038, що відкрите на підставі виконавчого напису №949, вчинене 25 липня 2019 року приватним нотаріусом Гамзатовою А.Л., про стягнення боргу з ОСОБА_1 на корить стягувача - ТОВ «Вердикт капітал».

Станом на дату подання заяви виконавче провадження №59814038 відкрите і виконання триває, що стверджується інформаційними довідками з сайту «Автоматизованої системи виконавчих проваджень» як додатками до заяви.

15 лютого 2023 року між ТОВ "Вердикт капітал" як первісним стягувачем та ТОВ «Кампсіс фінанс» було укладено договір № 15-02/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до умов якого ТОВ «Вердикт капітал» відступило на користь ТОВ «Кампсіс фінанс», а ТОВ «Кампсіс фінанс» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в т.ч.за кредитним договором №500972384.

12 травня 2023 року між ТОВ «Кампсіс фінанс» та ТОВ «Дебт форм» укладено договір № 12-05/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до умов якого ТОВ «Кампсіс фінанс» відступило на користь ТОВ «Дебт форс», а ТОВ «Дебт форс» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в т.ч. за кредитним договором №500972384.

Відповідно до пункту 5.2 договору № 12-05/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 12 травня 2023 року права вимоги вважаються відступленими (переданими) первісним кредитором та набутими (прийнятими) новим кредитором в день належного підписання сторонами акту приймання-передачі Реєстру боржників в друкованому (підписаному) вигляді (Додаток № 4).

Ухвалою Гощанського районного суду Рівненської області від 23 травня 2025 року ТОВ "Дебт форс" відмовлено у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження шляхом заміни стягувача його правонаступником.

У поданій апеляційній скарзі ТОВ "Дебт форс", вважаючи оскаржувану ухвалу незаконною і необґрунтованою, що полягало у порушенні норм процесуального права та неправильному застосуванні норм матеріального права, просить її скасувати, задовольнивши заяву повністю.

Обґрунтовуючи її, зазначалося про помилковість висновків суду про те, що кредитний договір №500972384 від 15.02.2015 не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса, адже предметом процесуального питання є заява про заміну сторони виконавчого провадження, а не визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. При цьому норма ст. 204 ЦК України презюмує правомірність правочину, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або його не визнано судом недійсним. Отже, у разі неспростування презумпції правомірності виконавчого напису нотаріуса як одностороннього правочину всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а виниклі обов`язки підлягають до виконання.

Звертає увагу, на час вирішення заяви не існує жодного судового рішення, що набрало законної сили, яким було би визнано виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Тому вважає, що питання визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, та його відповідності законодавству не можуть бути вирішені судом під час вирішення процесуального питання, пов`язаного з виконанням такого виконавчого напису нотаріуса, заміни сторони виконавчого провадження. Тобто це питання може бути вирішене лише в порядку позовного провадження за позовом заінтересованої особи боржника.

При цьому наявність виконавчого напису нотаріуса, який не визнаний судом таким, що не підлягає виконанню, і яким посвідчено право кредитора (стягувача) на стягнення грошових сум з боржника, який не є виконаним, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін договору. Отже, заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії примусового виконання виконавчого напису нотаріуса, не обмежує цивільних прав учасників правовідносин.

З огляду на наведені обставини неправильно застосованими є норми ст.ст. 204, 215, 512, 514 ЦК України, ст.ст. 2, 13, 442 ЦПК України, ст.ст. 1, 3, 15 Закону України "Про виконавче провадження", ст.ст. 34, 87, 88, 90 Закону України "Про нотаріат", висновки Верховного Суду, що зроблені у постановах від 17 січня 2020 року у справі №916/2286/16, від 29 грудня 2020 року у справі №0910/2-103/2011, від 01 березня 2021 року у справі №201/16014/13-ц, і постановах Великої Палати Верховного Суду від 23 червня 2020 року у справі №645/1979/15-ц, від 28 листопада 2019 року у справі №916/2286/16.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи заявника, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги.

З матеріалів справи вбачається, що 25 липня 2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою А.А. вчинено виконавчий напис, яким стягнуто із ОСОБА_1 на користь ТОВ "Вердикт капітал" 69 479, 57 гривень заборгованості. Виконавчий напис зареєстровано у реєстрі за №949.

15 серпня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Юхименко О.Л. відкрито виконавче провадження ВП №59814038 з виконання виконавчого напису №949, виданого 27 липня 2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою А.А., про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ "Вердикт капітал" 70 129, 57 гривень.

З інформації про виконавче провадження №59814038 від 06 травня 2025 року видно, що примусове виконання виконавчого напису нотаріуса триває, в зв`язку з чим у виконавчому провадженні приватним нотаріусом вчинено певні виконавчі дії.

15 лютого 2023 року між ТОВ «Вердикт капітал» як первісним стягувачем та ТОВ «Кампсіс фінанс» укладено договір № 15-02/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, за умовами якого ТОВ «Вердикт капітал» відступило на користь ТОВ «Кампсіс фінанс», а ТОВ «Кампсіс фінанс» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в т.ч. за кредитним договором №500972384.

В подальшому, 12 травня 2023 року, між ТОВ «Кампсіс фінанс» та ТОВ «Дебт форс» (заявником) укладено договір № 12-05/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, за яким ТОВ «Кампсіс фінанс» відступило на користь ТОВ «Дебт форс», а ТОВ «Дебт форс» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в т.ч. за кредитним договором №500972384.

Відповідно до пункту 5.2 договору № 12-05/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 12.05.202 права вимоги вважаються відступленими (переданими) первісним кредитором та набутими (прийнятими) новим кредитором в день належного підписання сторонами акту приймання-передачі Реєстру боржників в друкованому (підписаному) вигляді (Додаток № 4).

Вважаючи, що внаслідок укладення 12 травня 2023 року між ТОВ «Кампсіс фінанс» та ТОВ «Дебт форс» договору №12-05/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги до заявника перейшли права і обов`язки кредитора (стягувача) як правонаступника ТОВ "Вердикт капітал", у травні 2025 року в суд звернулося ТОВ "Дебт форс" з заявою про заміну сторони виконавчого провадження.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив із відсутності правових і фактичних підстав для задоволення вимог заявника, оскільки постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14, що набрала законної сили, постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" визнано незаконною та нечинною у частині внесення пункту 2 до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172, яким нотаріус керувався при вчиненні оспорюваного виконавчого напису.

Ця постанова апеляційного суду набула законної сили з моменту проголошення 22 лютого 2017 року, а, отже, з цієї дати законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, що випливає із кредитних відносин.

Тому на момент вчинення виконавчого напису нотаріуса 25 липня 2019 року були відсутні правові підстави для його вчинення, тобто виконавчий напис не підлягає виконанню.

Проте з такими висновками погодитися не можна.

Відповідно до ст.ст. 87, 88, 90 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів.

Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Стягнення за виконавчим написом провадиться у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно із пунктом 3 ч. 1 ст. 3, ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів, зокрема виконавчих написів нотаріусів.

У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив. У разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, ім`я чи по батькові (для фізичної особи), виконавець, за наявності підтверджуючих документів, змінює своєю постановою назву сторони виконавчого провадження.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд змінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Норма цієї статті застосовується також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (ч. 5 ст. 442 ЦПК України).

За правилами ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застсоуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17 Велика Палата Верховного Суду, розглядаючи питання заміни сторони виконавчого провадження, дійшла висновку про те, що на стадії виконавчого провадження як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 334 ГПК України (статтею 442 ЦПК України). Аналогічний висновок викладено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18 січня 2022 року у справі № 34/425.

У постанові від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що заміна будь`якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства, передбачених частиною першою статті 2 ЦПК України, в межах стадій судового процесу.

Реалізація процесуального правонаступництва має мати процесуальну мету, яку суд також враховує разом із доказами матеріального правонаступництва, яке стало підставою процесуального правонаступництва. Заміна судом сторони у справі на підставі матеріального правонаступництва здійснюється з процесуальною метою реалізації правонаступником прав щодо виконання судового рішення у виконавчому провадженні, а тому потребує розгляду підстав поновлення такого виконавчого провадження, якщо воно вважається закінченим. Ураховуючи завдання виконавчого провадження як складової судового провадження, процесуальною метою заміни як сторони відкритого виконавчого провадження, так і сторони у справі (стягувача у виконавчому документі), є отримання виконання судового рішення в межах виконавчого провадження.

Отже, при вирішенні питання про заміну сторони виконавчого провадження (у виконавчому листі) її правонаступником суду необхідно встановити в першу чергу наявність правонаступництва у матеріальних відносинах.

Згідно зі ст.ст. 12, 13, 76-78 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Оскільки ТОВ "Вердикт капітал" вибуло із правовідносин між ним та ОСОБА_1 , а його правонаступником на підставі відповідного договору стало ТОВ "Дебт форс", тому заявника слід замінити як сторону стягувача виконавчого провадження, відкритому на підставі виконавчого напису №949, вчиненого 25 липня 2025 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою А.А..

Щодо аргументів заявника про недодержання норм процесуального права, що призвело до помилкового вирішення справи, то колегія суддів з ними погоджується.

Так, 22 лютого 2019 року постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» у частині внесення пункту 2 до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, яким нотаріус керувався при вчиненні оспорюваного виконавчого напису.

При цьому суд першої інстанції зробив висновок, що ця постанова набула законної сили з моменту її проголошення - 22 лютого 2017 року, а, отже, з цього дня законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин. Тому з дня вчинення виконавчого напису - 25 липня 2019 року відсутні правові підстави для його вчинення, тобто такий виконавчий напис не підлягає виконанню.

Натомість заінтересованими особами вимог про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, не заявлялося. Отже, цей виконавчий напис не оспорювався як це передбачено Цивільним процесуальним кодексом України, тобто він є чиним і породжує відповідні правовідносини.

Тому всупереч принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленому у ст. 13 ЦПК України, суд попередньої інстанції при розгляді справи вийшов за межі доводів та вимог заяви ТОВ "Дебт форс", фактично визнавши виконавчий напис нотаріуса, вчинений 25 липня 2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального коругу Київської області Гамзатовою А.А., таким, що не підлягає виконанню.

Як убачається, суд першої інстанції при вирішенні справи увагу на наведені обставини не звернув, що призвело до постановлення ухвали, яка не може залишатися чинною.

Перегляд судового рішення у суді апеляційної інстанції забезпечує виконання головного завдання appelatio дати новим судовим розглядом додаткову гарантію справедливості судового рішення, реалізації права на судовий захист. Ця гарантія полягає в тому, що сам факт другого розгляду дозволяє уникнути помилки, що могла виникнути при першому розгляді. Апеляція, по суті, є надання новим судовим розглядом додаткової гарантії справедливості судового рішення, реалізації права на судовий захист.

Підставою для задоволення апеляційної скарги відповідно до пункту 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України є порушення судом попередньої інстанції норм процесуального права, що призвело до помилкового вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Дебт форс" задовольнити.

Ухвалу Гощанського районного суду Рівненської області від 23 травня 2025 року скасувати.

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Дебт форс" задовольнити.

Замінити вибулого стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю "Вердикт капітал" на правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю "Дебт форс" у виконавчому провадженні, відкритому на підставі виконавчого напису №949, вчиненому 25 липня 2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Гамзатовою А.А., про стягнення заборгованості з боржника ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт капітал".

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: С.В. Хилевич

Судді: Н.М.Ковальчук

С.С.Шимків