г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/4461/25
Номер провадження 2/213/1910/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 вересня 2025 року м. Кривий Ріг

Суддя Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Алексєєв О.В., розглянув позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини,

У С Т А Н О В И В :

20 серпня 2025 року до суду надійшла вказана позовна заява.

Ухвалою судді Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 серпня 2025 року зазначену позовну заяву залишено без руху. Позивачу надано строк для усунення недоліків, що не перевищує десяти днів з дня отримання копії ухвали.

29 серпня 2025 року позивачем недоліки усунуто частково, а саме:

- не викладено зміст позовних вимог щодо предмета спору в частині визначення місця проживання дитини;

- відсутній виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги в частині визначення місця проживання дитини та не зазначено докази, що підтверджують вказані обставини;

- не надано докази сплати судового збору за другу немайнову вимогу.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Суд при цьому враховує, що Європейський суд у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

У той же час, Європейський суду своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Креуз проти Польщі" від 19 червня 2001 року зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду (пункт 60).

Отже, станом на 01 вересня 2025 року недоліки, зазначені у вищевказаній ухвалі позивачем усунуто частково.

Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Отже,позовну заяву необхідно вважати неподаною та повернути позивачу.

Керуючись ч. 3 ст. 185 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини вважати неподаною та повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із цією заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Ухвала складена та підписана 01 вересня 2025 року.

Суддя О.В. Алексєєв