Справа №461/6157/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2025 року Галицький районний суд м. Львова у складі головуючої судді Павлюк О. В., за участю секретаря судового засідання Гнаткович В. С., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Галицького відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зняття арешту,

В С Т А Н О В И В :

1. Позиції сторін та учасників справи, заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі

Позивач звернувся до суду з позовом до Галицького відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, у якому просить скасувати арешт з частки квартири АДРЕСА_1 , який був накладений на підставі постанови Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції, серія та номер АА 783045 від 04.12.2007.

В обґрунтування позову зазначає, що на початку липня 2025 року Позивачу стало відомо, що на частки квартири АДРЕСА_1 , на підставі постанови Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції, серія та номер АА 783045 від 04.12.2007, був накладений арешт. Вказана частина квартири належить Позивачу на праві власності на підставі рішення Галицького районного суду м. Львова від 16.05.2001. Після звернення до Галицького відділу державної виконавчої служби у м. Львові ЗМУ МЮ у м. Львові, Позивачу стало відомо, що згідно з базою даних АСВП неможливо встановити дані виконавчого документу, на підставі якого на майно боржника ОСОБА_1 був накладений арешт. Враховуючи вище вказане, зважаючи на те, що вказане порушує права власника, Позивач звернувся до суду.

Ухвалою від 30.07.2025 Галицький районний суд міста Львова відкрив у цій справі загальне позовне провадження у справі та призначив підготовче судове засідання.

Ухвалою від 15.09.2025 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті.

Сторони у справі про судовий розгляд цього позову були повідомлені належним чином, зокрема шляхом одержання ухвали про відкриття провадження у справі та судових викликів у своїх електронних кабінетах в Електронному суді.

Відповідач відзив на позов у встановлений судом строк не подав, а тому суд, на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України, вирішує справу за наявними матеріалами.

Позивач, який був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився. Скерував 15.09.2025 через канцелярію суду заяву, у якій просить проводити розгляд справи у його відсутності, та зазначив, що позовну заяву підтримує з підстав, наведених у ній, та просить таку задовольнити.

Відповідач, який був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, будь-яких заяв чи клопотань, у тому числі про відкладення розгляду справи, до суду не скерував.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті (стаття 223 Цивільного процесуального кодексу України).

Згідно зі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

2. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази, оцінка доводів учасників справи, норми права та мотиви їх застосування та незастосування, висновки суду

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до такого висновку.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд встановив, що ОСОБА_1 є власником частки квартири АДРЕСА_1 , на підставі рішення Галицького районного суду м. Львова від 16.05.2001 у справі № 2-153/01р (а. с. 22). Вказане також підтверджується свідоцтвом про право власності на квартиру № НОМЕР_1 (а. с. 21).

Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на підставі постанови Галицького ВДВС ЛМУЮ серії АА 783045 від 04.12.2007, за реєстраційним номером обтяження 113616, який був зареєстрований 14.10.2009, накладений арешт на частку квартири АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_1 (а. с. 11-12).

Як вбачається з відповіді Галицького відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції № 42294 від 24.07.2025, згідно з базою даних АСВП неможливо встановити дані виконавчого документу, на підставі якого на майно боржника ОСОБА_1 був накладений арешт (а. с. 7).

Отже, у межах яких виконавчих проваджень була винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АА 783045 від 04.12.2007, встановити неможливо.

У статті 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У статті 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника та/або з електронних грошей, які знаходяться на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку, небанківських надавачів платіжних послуг документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктами 10, 15 частини першої статті 34 цього Закону. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

На сьогодні позивач позбавлений можливості реалізувати право власності не може в повній мірі розпоряджатися своїм майном. Таким чином, арешт накладений на майно порушує право власності позивача.

Як встановлено при розгляді справи, відкритих виконавчих проваджень, за якими боржником виступає ОСОБА_1 , у відділі не перебуває. Встановити, у межах якого виконавчого провадження накладався вказаний арешт також неможливо.

Суд також не встановив обставин, які б свідчили про те, що на теперішній час існує потреба в арешті вищезазначеного майна.

Виходячи з викладеного вище, суд вважає, що право позивача підлягає судовому захисту шляхом зняття арешту з майна.

Позивач не просив стягнути з Відповідача судовий збір, сплачений ним при поданні позову, а тому це питання суд не вирішує.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 19, 81, 141, 197-200, 258-260, 263-265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити.

2. Скасувати арешт на частки квартири АДРЕСА_1 , який був накладений на підставі постанови Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції серії АА № 783045 від 04.12.2007.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду . Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ;

відповідач: Галицький відділ державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ; адреса: м. Львів, пр. Чорновола, 39.

Суддя Ольга ПАВЛЮК