РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 609/438/25

2/609/278/2025

02 вересня 2025 року Шумський районний суд Тернопільської області

в складі головуючого судді Ковтуновича О.В.

за участі секретаря судового засідання Сандулович О.М.

позивача: ОСОБА_1

представника позивача: адвоката, Скиби М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шумськ під час заочного розгляду цивільну справу за позовом: ОСОБА_1

до

відповідача: ОСОБА_2

де третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Служба у справах дітей та сім`ї Калинівської селищної ради Фастівського району Київської області

вимоги позивача: про встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини, -

В С Т А Н О В И В :

І. Стислий виклад позиції сторін.

1. 06 травня 2025 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Скиба Максим Анатолійович звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , де третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Служба у справах дітей та сім`ї Калинівської селищної ради Фастівського району Київської області з вимогою про встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини.

2. Позов обґрунтований тим, що 01 листопада 2008 року між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 у відділі реєстрації актів цивільного стану Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області був зареєстрований шлюб.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 15 березня 2012 року у справі № 2-286-12, вищевказаний шлюбу між сторонами було розірвано.

Сторони по справі мають спільного неповнолітнього сина -

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідачка у 2012 році, зібравши речі та покинувши спільного сина, переїхала до іншого місця проживання, а саме до с. Тилявка, Кременецький район, Тернопільська область, де і зареєструвала своє останнє місце проживання.

Після переїзду до іншого місця проживання мати сина уклала другий шлюб, у зв?язку із чим змінила прізвище з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 ».

Спільний син ОСОБА_3 проживає разом з позивачем.

Мати жодної участі в житті спільного сина не приймає, не займається його вихованням, не цікавляться життям сина, не виявляє бажання спілкуватись з ним.

Крім того, з 2017 року матір сина переїхала та проживає в Сполучених Штатах Америки, штат Кентуки, точна адреса позивачу не відома. Отже, мати повністю самоусунулась від виховання та утримання спільного сина.

Вищевказані обставини додатково підтвердились за результатом розгляду судової справи № 601/2281/24 при ухвалені відповідного рішення Шумського районного суду Тернопільської області від 13 листопада 2024 року.

Крім того, Шумським районним судом Тернопільської області у справі №609/1547/24 від 10.02.2025 було прийнято рішення стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини.

З листа Шумського відділу державної виконавчої служби у Кременецькому районі Тернопільської області від 15.04.2025 № 12761 було встановлено, що відповідно до розрахунку заборгованості із виплати аліментів у виконавчому провадженні № 77702827, що відкрите 03.04.2025, заборгованість ОСОБА_2 із виплати аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 станом на 01.04.2025 року становить 11295,19 гривень.

Представник позивача у позові зазначає, що визнання факту самостійного виховання та утримання дитини позивачу необхідно з метою оформлення соціальних виплат та отримання відстрочки від мобілізації.

Враховуючи вищевикладене, представник позивача просить встановити факт самостійного виховання та утримання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , його неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

3. Позивач та його представник у судовому засіданні позов підтримали та просили його задоволити з підстав викладених у позовній заяві.

4. У судовому засіданні була заслухана думка неповнолітнього ОСОБА_3 , який повідомив, що мати не приймає участі у його вихованні, з 2022 року лише декілька разів телефонувала.

5. Відповідач у судове засідання не з`явилася з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином, заперечень проти позову суду не представила. Відповідно до вимог ст. 44 ЦПК України учасники судового розгляду повинні добросовісно користуватися своїми правами. Тому, суд вважає, що відповідач не з`явився в судове засідання без поважаних причин.

Виходячи з вимог ст.280 ЦПК України, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача.

6. У судове засідання представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Служба у справах дітей та сім`ї Калинівської селищної ради Фастівського району Київської області не з`явилася, хоча про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином. На попередньому судовому засіданні представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Служба у справах дітей та сім`ї Калинівської селищної ради Фастівського району Київської області заперечила щодо задоволення позову позивача, оскільки вважає його ухилянтом.

ІІ. Процесуальні дії у справі.

7. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області 09 травня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву за правилами загального позовного провадження та по справі призначено підготовче судове засідання на 05 травня 2025 року на 10 год. 50 хв.

8. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області 13 травня 2025 року постановлено внести виправлення у резолютивну частину ухвали Шумського районного суду Тернопільської області від 09 травня 2025 року по цивільній справі № 609/438/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , де третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Служба у справах дітей та сім`ї Калинівської селищну раду Фастівського району Київської області про встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини зазначивши вірно дату призначення підготовчого судового засідання, а саме замість: «05 травня 2025 року», вказати - «05 червня 2025 року».

9. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області 05 червня 2025 року постановлено клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката, Скиби Максима Анатолійовича про витребування доказів задоволити. Витребувати з Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України (адреса 01601, м. Київ, вул. Володимирська, 26) інформацію: - чи перетинала державний кордон України громадянка України ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 , у період часу з 01 січня 2017 року по дату надання відповіді і якщо перетинала то на підставі яких документів і в якому напрямку? - чи перебуває громадянка України ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 на дату надання відповіді на тереторії України та коли останній раз перебувала на тереторії України? Підготовче судове засідання по справі відкласти на 21 липня 2025 року на 09 год. 40 хв.

10. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області 21 липня 2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 11 серпня 2025 року на 10 год. 00 хв., у зв`язку із неявкою відповідача судовий розгляд справи відкладено на 02 вересня 2025 року на 10 год. 30 хв.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

11. Судом встановлено, що з 01 листопада 2008 року позивач перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 .

12. Від спільного шлюбу у сторін ІНФОРМАЦІЯ_5 народився син ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого повторно 20 липня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Васильківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 14.

13. Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 15 березня 2012 року розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 зареєстрований 01.11.2008 у відділі реєстрації актів цивільного стану Васильківського міськрайонного управління юстиції Киїівської області, актовий запис № 351 розірвано.

14. Згідно копії довідки № 101/04.03-07 виданої 29 листопада 2024 Великосолтанівським старостинським округом та копії акта обстеження № 1142 складеного 28 листопада 2024 року комісією в складі депутата Калинівської селищної ради Прокопець Л.Г, сусідів: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 вбачається, що позивач ОСОБА_1 проживає без реєстрації за адресою АДРЕСА_1 та до складу його сім`ї входять: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (дружина), ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (син), ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (дочка).

15. Відповідно до копії акта обстеження умов проживання складеного 24 квітня 2025 року начальника ССДСКСР ОСОБА_12 та фахівця із соц. роботи ССДСКСР ОСОБА_13 слідує, що по АДРЕСА_1 житло розміщене на 2 поверсі 2 поверхового будинку, складається з 3-х кімнат. В будинку всі кімнати мебльовані але потребують капітального ремонту, будинок опалюється газом, є індивідуальне водопостачання санітарно-гігієнічні умови задовільні. В дітей є окремі кімнати, в кімнатах є: ліжко, письмовий стіл, комп`ютер, телефони, іграшки, одяг та взуття в наявності.

16. Згідно копії довідок №373 виданої 28 листопада 2024 року та № 208 виданої 23 квітня 2025 року дирекцією Борівського академічного ліцею Фастівської міської ради вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 навчається у вищезазначеному учбовому закладі в 11-В класі.

17. Відповідно до довідки № 169 виданої 30 травня 2024 року дирекцією опорного закладу освіти «Калинівський академічний ліцей-освітній центр» Калинівської селищної ради Фастівського району Київської області вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 навчався у Великосалтанівській гімназії філія ОЗО «Калинівський академічний ліцей-освітній центр» з 01.09.2014 по 16.06.2023. За період навчання у закладі, мати ОСОБА_7 сина до школи не приводила та після уроків не забирала, на батьківських зборах присутня не була, з учителями не спілкувалась, не приймала участі у вихованні дитини.

18. Згідно характеристики складеної 16.07.2024 соціальним педагогом/практичним психологом ОСОБА_14 вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 являється учнем 10 класу Борівського академічного ліцею Фастівського району Київської області. За час навчання зарекомендував себе як здібна, розумна дитина, приймає активну участь в житті школи, дружній, добрий, комунікабельний. Дитина проживає зі своїм батьком, молодшою сестрою та мачухою. Відносини в родині хороші, про дитину турбуються, люблять та не ображають, не залишають сам на сам зі своїми проблемами, а навпаки, постійно підтримують, цікавляться життям дитини. Мачуха до дитини відносить добре, підтримує поважає та любить. ОСОБА_15 ходить завжди чисто одягнутий, доглянутий. Біологічна мати дитини не приймає участь в його житті, спілкується з ним виключно по телефону один раз на декілька місяців, з ініціативи самої дитини. За весь час не допомагала дитині фінансово, та останні декілька років не вітала з днем народження.

19. Рішенням Шумського районного суду Тернопільської області від 10 лютого 2025 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задоволено. Ухвалено стягувати з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частки з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11 грудня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

20. Як вбачається із листа Шумського відділу державної виконавчої служби у Кременецькому районі Тернопільської області № 12761 від 15.04.2025 відповідно до розрахунку заборгованості із виплати аліментів у виконавчому провадженні № 77702827, що відкрите 03.04.2025, заборгованість ОСОБА_2 із виплати аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 станом на 01.04.2025 становить 11295,19 гривень.

21. Згідно листа Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України № 609/438/25/2909/2025 від 13 червня 2024 року слідує, що а інформацією щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України зазначеною особою в період з 08.11.2017 по 13.06.2025 громадянкою України ОСОБА_16 по пункту пропуску Бориспіль-D 18.10.2021 виїзд 458 Київ-Стамбул.

ІV. Оцінка Суду.

22. Згідно ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

23. Частиною 2 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

24. Згідно ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

25. Відповідно до ст.3 «Конвенції про права дитини» від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

26. За ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

27. Згідно із ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці, а також несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

28. На підставі ст.15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

29. Згідно ч.ч.1-3 ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

30. Відповідно до ч.2 ст.155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

31. Згідно із ч.ч.2, 3 ст.157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею, а той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

32. На підставі ст.141 СК України встановлюється рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини. Зокрема, визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. За загальним правилом розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

33. Відповідно до ч.1 ст.180, ч.1 ст.181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

34. Системний аналіз наведених міжнародних правових норм та норм внутрішнього законодавства України вказує на те, що питання виховання дитини вирішуються батьками спільно. При цьому визначальним принципом регулювання сімейних відносин за участю дитини є максимально можливе урахування інтересів дитини відповідно до ч.8 ст.7 СК України та ст.11 Закону України «Про охорону дитинства».

Сімейні обов`язки особистого або майнового характеру є обов`язками конкретної особи (матері, батька тощо). Вони не можуть бути передані добровільно іншому за договором або перекладені на іншого за законом. Отже, для підтвердження самостійного виховання дитини батьком необхідне існування обставин, у силу яких обсяг прав матері обмежується або припиняється.

35. З огляду на зазначене, вбачається, що у справі, яка розглядається, наявний спір про право, зокрема, спір щодо участі одного з батьків у вихованні дитини та/або ухилення від участі у вихованні, який підлягає розгляду в порядку позовного провадження із залученням органу опіки та піклування відповідно до ч. 4, 5 ст.19 СК України.

36. Тобто факт одноосібного виховання дитини одним із батьків може бути встановлений судом як одна з обставин, що складає предмет доказування у спорі між батьками дитини щодо виконання ними обов`язків з виховання дитини. Аналогічна правова позиція була викладена Великою палатою Верховного Суду у постанові від 11 вересня 2024 року по справі №201/5972/22.

37. При цьому доведення факту одноосібного виховання дитини батьком пов`язане із настанням обставин, за яких мати не виконує своїх батьківських обов`язків щодо дитини, стосується зміни обсягу сімейних прав або невиконання одним із батьків батьківських обов`язків та безумовно впливає на права й інтереси самої дитини, а також зумовлює відповідні правові наслідки, визначені законом. Аналогічна правова позиція була викладена Великою палатою Верховного Суду у постанові від 11 вересня 2024 року по справі № 201/5972/22.

38. Враховуючи, що позивач не ставить питання визначення місця проживання неповньолітньої дитини разом із ним або питання участі матері у її вихованні чи утриманні, а заявляє вимоги про встановлення факту самостійного виховання ним та утримання такої дитини. Між тим за наявності спору між сторонами щодо обсягу виконання ними батьківських обов`язків з утримання та виховання спільного для них сина, суд вважає можливим вирішити даний спір між ними в позовному провадженні. Таким чином суд вказує, що незважаючи на проживання матері окремо від дитини, це не впливає на обов`язок піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати її до самостійного життя, а також на її обов`язок утримувати неповнолітнього сина до досягнення ним повноліття.

39. В судовому засіданні встановлено, що позивач зі своїм сином проживають в АДРЕСА_1 . Після розлучення відповідач у 2012 році, зібравши речі та покинувши спільного сина, переїхала до іншого місця проживання, а саме до с. Тилявка, Кременецький район, Тернопільська область, де і зареєструвала своє останнє місце проживання. З 2017 року ОСОБА_6 переїхала та проживає в Сполучених Штатах Америки, штат Кентуки. Отже, мати повністю самоусунулась від виховання та утримання спільного сина.

40. Подання позовної заяви про встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини позивачу необхідно з метою оформлення соціальних виплат та отримання відстрочки від мобілізації.

41. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

42. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Проте, відповідач не представила суду жодних доказів щодо безпідставності вимог позивача.

43. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

44. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи суд приходить до переконання, що позов ОСОБА_1 про встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини є таким, що підлягає до задоволення.

V. Розподіл судових витрат між сторонами.

45. Відповідно до статті 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір, витрати по сплаті якого понесені позивачем і документально підтвердженні.

Зокрема, згідно квитанції ID: 5151-4264-8107-4140 від 02 травня 2025 року позивачем сплачено 1211 грн. 20 коп., який і підлягає стягненню з відповідача в користь позивача.

З цих підстав,

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.150, 155 СК України, ст. ст. 2, 5, 10, 12, 13, 247, 258, 259, 263-265, 268, 280-282, 293-294, 315-319 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

1. Винести заочне рішення.

2. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , де третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Служба у справах дітей та сім`ї Калинівської селищну раду Фастівського району Київської області про встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини задоволити.

3. Встановити факт самостійного виховання та утримання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , його неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

4. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп.

Відповідачу направити копію заочного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуто Шумським районним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починається відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на заочне рішення суду відповідачем подається протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення до Тернопільського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду учасниками справи подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 02 вересня 2025 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Служба у справах дітей та сім`ї Калинівської селищну раду Фастівського району Київської області, місце знаходження: селище Калинівка, вул. Центральна, 57, Фастійвського району Київської області, .

Суддя: Олег КОВТУНОВИЧ