РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2025 року

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі головуючої судді Панас О.В.

при секретарі судового засідання Алексейчук Ю.М.

з участю:

представника позивача адвоката Пилипчук Л.М.

преставника відповідача адвоката Бойчука К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Рівному у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про встановлення порядку користування житлом та усунення перешкод у користуванні власністю,-

в с т а н о в и в:

У провадженні Рівненського місього суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про встановлення порядку користування житлом та усунення перешкод у користуванні власністю.

У пред`явленому до суду позові просить встановити порядок користування квартирою за адресою: АДРЕСА_1 наступним чином:

виділити у користування ОСОБА_1 житлову кімнату площею 9,9 кв.м.;

виділити в користування ОСОБА_2 житлову кімнату площею 7,8 кв.м.;

в спільному користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишити: житлову кімнату площею 19,0 кв.м., кухню площею - 5,8 кв.м., санвузол площею - 3,2 кв.м., коридор площею - 4,6 кв.м.

Усунути перешкоди у користуванні власністю зобов`язавши ОСОБА_2 не перешкоджати ОСОБА_1 у користуванні квартирою за адресою: АДРЕСА_1 .

Свої вимоги мотивував тим, що ОСОБА_1 на підставі договору дарування частки квартири від 22.08.2023 посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Пуховою Н.Ю., на праві приватної власності належить 1/2 частка квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 50,8 кв.м., житловою площею 36,7 кв.м., яка складається з трьох житлових кімнат. Ще 1/2 частки у вищезазначеній квартирі належить відповідачу ОСОБА_2 , що підтверджую Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 391406953 від 18.08.2024. Квартира складається з двох ізольованих кімнат площею 7,8 кв.м. та 9,9 кв.м. та прохідної кімнати площею 19,0 кв.м., кухні - площею 5,8 кв.м., санвузла - площею 3,2 кв.м. та коридора - площею 4,6 кв.м. Зазначив, що тривалий час з відповідачем не можуть в позасудовому порядку врегулювати питання щодо користуванням житловою нерухомістю яка належить їм на праві спільної часткової власності. Відповідач одноособово користується цілою квартирою, в т.ч. належною йому на праві приватної власності часткою, чим порушується конституційно гарантований принцип непорушності права власності, в зв`язку з чим змушений звернутися за судовим захистом.

При цьому, не зважаючи на той факт, що користуватися належною йому на праві власності житловою нерухомістю позбавлений можливості, в зв`язку з перешкодами, які йому чинить відповідач ОСОБА_2 , він продовжує нести витрати на сплату комунальних платежів та утримання вищезазначеної квартири . Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Пилипчук Л.М., яка діє згідно ордеру Серія ВК № 1140469 від 21.08.2024, у судовому засіданні позов підтримала у межах доводів позовної заяви. Просила позов задовольнити повністю. Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Бойчук К.М., який діє згідно ордеру Серія ВК № 1152400 від 02.12.2024, у судовому засіданні підтримав поданий до суду відзив.

Зазначив, що ОСОБА_2 , зареєстрований, фактично проживає з 2001 року та є власником частки квартири АДРЕСА_1 , яка йому належить в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_3 , згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 10 травня 2018 року, зареєстрованому в реєстрі за №2-113.

В 2009 році ОСОБА_4 уклав шлюб ОСОБА_5 , а після погіршення стану здоров я з 2017 року повернувся на проживання в квартиру АДРЕСА_1 , оскільки його дружина відмовилась його доглядати.

ОСОБА_2 разом з дружиною ОСОБА_6 , яка оформила догляд в управлінні соціальною страхування на догляд за батьком чоловіка ОСОБА_4 , до його смерті доглядали та вчинили обряд поховання.

3 2010 року і до 2017 року ОСОБА_4 спільно проживав з ОСОБА_7 за адресою АДРЕСА_2 , після того, як в даній квартирі був зроблений капітальний ремонт за кошти відповідача.

Після смерті ОСОБА_4 , жодних претензій на квартиру ОСОБА_7 не заявляла, а її син, позивач по справі, постійно проживав у Закарпатській області, де має житло у приватній власності, а останнім часом, постійно проживає в США.

На даний час в квартирі АДРЕСА_1 постійно проживає ОСОБА_2 з дружиною ОСОБА_8 та донькою ОСОБА_9 , які належним чином використовують житлову площу та сплачують всі необхідні платежі на утримання квартири.

Жодних перешкод позивачу ОСОБА_2 не чинив, оскільки до нього ніхто не звертався та не надавав відповідні документи, в правомірності яких є сумніви.

Просив відмовити позивачу у вимозі про встановлення порядку користування житлом та усунення перешкод в користуванні власністю за безпідставністю позовних вимог.

В судовому засіданні представник відповідача пояснив, що не заперечує права позивача на користування своєю часткою в квартирі, але просив врахувати встановлений порядок користування квртирою відповідачем та членами його родини.

Ухвалою суду від 05.09.2024 відкрито провадження в справі та призначено справу до судового розгляду у спрощеному позовному порядку, призначений судовий розгляд з викликом сторін.

Ухвалою суду на місці у судовому засіданні 08.07.2025 задоволено клопотання представника відповідача та долучено до справи письмові докази.

Ухвалою суду на місці у судовому засіданні 04.09.2025 задоволено клопотання представника позивача та долучені до справи письмові докази.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 22.08.2023, посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Пуховою Н.Ю., внесеного у реєстр за № 496, належить на праві приватної власності 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 50,8 кв.м., житловою площею 36,7 кв.м., яка складається з трьох житлових кімнат. Ще 1/2 частки у вищезазначеній квартирі належить відповідачу ОСОБА_2 , що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 391406953 від 18.08.2024. Квартира складається з двох ізольованих кімнат площею 7,8 кв.м. та 9,9 кв.м. та прохідної кімнати площею 19,0 кв.м., кухні - площею 5,8 кв.м., санвузла - площею 3,2 кв.м. та коридора - площею 4,6 кв.м.

Окрім того, ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, видачного державним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу від 10.05.2017., зареєстрованого у реєстрі за № 2-113, на праві приватної власності належить 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 , як спадкове майно після смерті матері ОСОБА_3 .

Таким чином спірна квартира АДРЕСА_1 належить сторонам на праві часткової власності.

З технічного паспорта на квартиру вбачається, що кімнати площею, 9,9 кв., та 7,8 кв.м. є ізольованими.

З оглянутого судом свідоцтва про смерть вбачається, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що 12.11.2020 складено відповідний актовий запис № 2036, зареєстрований Рівненським міськрайонним відділом ДРАЦС Західного міжрегіонального управління МЮ (Львів).

Як вбачається з матеріалів справи у спірній квартирі зареєстрований ОСОБА_2 , зареєстрованим значиться з 27.02.2001

У судовому засіданні також встановлено, що у спірній квартирі без відповідної реєстрації проживають члени сім`ї відповідача - дружина ОСОБА_8 та дочка в ОСОБА_3 , які мають зареєстроване місце проживання у с. Антопіль, Рівненського району, Рівненської області, згідно інформації з витягу з реєстру територіальної громади.

Як встановлено судом , відповідач з дружиною займають кімнату площею 9,8 кв., а дочка кімнату 7,8 кв.м.

Кімната площею 19,0 кв.м. є прохідною, та вільною.

Також судом встановлено, що відповідач оплачує спожиті комунальні послуги, що підтверджується оглянутими судом платіжними інструкціями.

Довідкою від 09.02.2024 підтверджується, що ОСОБА_8 отримувала кошти по догляду за ОСОБА_4 , її місцем проживання вказана кв. АДРЕСА_1 .

Та обставина, що позивач ОСОБА_1 фактично не проживає у спірній квартирі не є беззаперечним доказом відсутності спору між сторонами, оскільки відсутність конкретного порядку користування спірною квартирою, з урахуванням встановлених вище обставин справи, є свідченням наявності у позивача як охоронюваного законом інтересу, так і оспорюваного права, як співвласника спірної квартири на звернення до суду з даним позовом з метою ефективного поновлення своїх прав та судового захисту.

З наданих представником відповідача та досліджених судом письмових доказів встановлено, що ОСОБА_8 належить на праві власності нерухоме майно як житлове, так і нежитлове.

Згідно пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Доступом до правосуддя є здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права, так і на те, що справа будь-якої особи буде розглянута і вирішена судом.

Можливість судового розгляду та доступ до правосуддя є гарантією законності дій державних органів та їх посадових осіб.

Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Згідно з ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо) у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного житлового приміщення або обмежений у праві користування ним інакше, як з підстав, передбачених законом.

Судом встановлено, що спірна квартира має загальну площу 50,8 кв.м , та складається із двох ізольованих кімнат площею 7,8 кв.м. та 9,9 кв.м., прохідної кімнати площею 19,0 кв.м., кухні - площею 5,8 кв.м., санвузла - площею 3,2 кв.м. та коридора - площею 4,6 кв.м.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Умовами ч. 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

В силу ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

За правилами ст.ст. 21, 24, 41 Конституції України, ст.ст. 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Згідно з ч. 1 ст. 48 ЖК України жиле приміщення надається громадянам у межах норми жилої площі, але не менше розміру, який визначається Кабінетом Міністрів України і Федерацією професійних спілок України. При цьому враховується жила площа у жилому будинку (квартирі), що перебуває у приватній власності громадян, якщо ними не використані житлові чеки.

Зважаючи на те, що спірна квартира складається з трьох кімнат дві з яких ізольовані, приймаючи до уваги частки сторін у праві власності, ту обставину, що виділити ізольоване жиле приміщення таким чином, щоб штучно не погіршити житлових умов позивача та відповідача можливо, суд вбачає за можливе визначити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 наступним чином:

- виділити ОСОБА_1 у користування житлову кімнату площею 7,8 кв.м.

- виділити ОСОБА_2 у користування житлову кімнату площею 9,9 кв.м.

У спільному користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишити: житлову кімнату площею 19,0 кв.м., кухню площею - 5,8 кв.м., санвузол площею - 3,2 кв.м., коридор площею - 4,6 кв.м.

Суд вважає, що вказаний порядок користування спірною квартирою не призвиде до порушення прав, зокрема, сторін, виходячи з їх частки у праві власності.

Разом з цим, вирішення спору без визначення порядку користування спірною кварторою не буде відповідати завданням цивільного судочинства, оскільки поставить у залежність сторін від конфліктної ситуації, яка може виникнути щодо порядку користування спірною квартирою, зокрема, певними її кімнатами, що в свою чергу не буде відповідати ефективному способу судового захисту.

При ухваленні рішення у даній справі, суд також враховує те, що протягом розгляду справи у суді, сторони так і не змогли прийти до мирного вирішення спору.

Що стосується доводів відповідача про те, що у спірній квартирі проживають члени його сім`ї, що призведе до порушення їх прав , то суд вважає за необхідне зазначити, що останні не позбавлені права на вирішення їх житлових прав за рахунок власного майна, що належить дружині відповідача на праві власності.

Враховуючи наведене вище, суд вважає необхідним застосувати принцип ефективного захисту, у формі встановлення певного порядку користування спірною квартирою.

Відтак, суд вважає,що слід задовольнити вимогу позивача щодо усунення перешкод у користуванні власністю зобов`язавши ОСОБА_2 не перешкоджати ОСОБА_1 у користуванні квартирою за адресою: АДРЕСА_1 .

З огляду на викладене вище, суд вважає, що вказаний вище порядок користування спірною квартирою є таким, що не погіршує житлові умови сторін, а тому позов підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12,81,141, 264-268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд ,

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про встановлення порядку користування житлом та усунення перешкод у користуванні власністю, задовольнити частково.

- виділити ОСОБА_1 у користування житлову кімнату площею 7,8 кв.м.

- виділити ОСОБА_2 у користування житлову кімнату площею 9,9 кв.м.

У спільному користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишити: житлову кімнату площею 19,0 кв.м., кухню площею - 5,8 кв.м., санвузол площею - 3,2 кв.м., коридор площею - 4,6 кв.м.

Усунути перешкоди у користуванні власністю зобов`язавши ОСОБА_2 не перешкоджати ОСОБА_1 у користуванні квартирою за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає: АДРЕСА_4 , паспорт серія НОМЕР_2 , виданий 08.02.1997 р. Рівненським МУ УМВС України в Рівненській області

Повне рішення виготовлене 11.09.2025 року

Суддя О.В.Панас