Провадження № 6/679/24/2025
Справа № 679/893/15-ц
У Х В А Л А

25 серпня 2025 року місто Нетішин

Нетішинський міський суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Грибанової Л.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Рябуха О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Нетішинського міського суду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (ТОВ «ФК «Кредит-Капітал») про заміну сторони у виконавчому провадженні, у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (ПАТ «Дельта Банк») до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором (справа №679/893/15-ц (провадження №2/679/378/2015),

встановив:

27 березня 2025 року до Нетішинського міського суду надійшла заява ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» про заміну сторони у виконавчому провадженні ВП №49897026 від 22 січня 2016 року (стосовно боржника ОСОБА_1 ) за виконавчим листом, виданим на виконання рішення Нетішинського міського суду від 10 серпня 2015 року, відповідно до якого з ОСОБА_1 на користь АТ «Дельта Банк», стягнуто станом на 17 квітня 2015 року заборгованість по кредитному договору в розмірі 34623 гривні 81 копійка за кредитним договором № 002-22003-210811 від 21 серпня 2011 року, яка включає в себе: тіло кредиту 17916 гривень 36 копійок; прострочене тіло кредиту 5374 гривні 75 копійок; заборгованість за відсотками 11332 гривні 70 копійок; заборгованість за комісіями 0 гривень 00 копійок.

В обгрунтування викладених вимог щодо необхідності заміни сторони у виконавчому провадженні ВП №49897026 від 22 січня 2016 року (стосовно боржника ОСОБА_1 ) у заяві ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» зазначено:

у Нетішинського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Київ) перебуває ВП №49897026, яке відкрите на підставі виконавчого листа по справі №2/679/378/2015, виданого Нетішинським міським судом Хмельницької області, отже, станом на сьогоднішній день ВП №49897026 відкрито, рішення суду не виконано,

ТОВ «Фінансової Компанії «Кредит-Капітал» отримало вимогу головного державного виконавця Катерини Юрчук, щодо надання реквізитів рахунку для перерахування коштів,

приписами ст.1291 Конституції України визначено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України,

06 липня 2020 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», керуючись главою 47 ЦК України, укладено Договір відступлення права вимоги №2277/К від 06 липня 2020 року, відповідно до умов якого, ТОВ «ФК «Кредит Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги щодо до осіб, які були боржниками ПАТ «Дельта Банк», в тому числі і до ОСОБА_1 за кредитним договором №002-22003-210811,

у зв`язку з чим, виникла необхідність звернення до суду, на підставі ст.442 ЦПК України, та ст.ст. 512, 514 ЦК України, з заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні, а саме, стягувача ПАТ «Дельта Банк» на його правонаступника ТОВ «ФК «Кредит-Капітал».

27 березня 2025 року, відповідно до Ухвали Нетішинського міського суду від 27 березня 2025 року (а.с.91), заяву ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит Капітал» про заміну сторони у виконавчому провадженні, прийнято до розгляду з призначенням судового засідання.

Представник заявника ТОВ «ФК «Кредит Капітал» Стебельська С.М., будучи своєчасно та належним чином повідомленою про час та місце розгляду заяви, у судове засіданні не з`явилась, зазначивши в наданій заяві, щодо можливості проведення судового розгляду справи за її відсутності, підтримавши заяву в повному обсязі.

Представник стягувача ПАТ «Дельта Банк», будучи своєчасно та належним чином повідомленим про час та місце розгляду заяви, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, клопотань щодо відкладенні розгляду заяви до суду не надав.

Боржник ОСОБА_1 , будучи своєчасно та належним чином повідомленими про час та місце розгляду заяви, в судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили, клопотань щодо відкладення розгляду заяви до суду не надав.

Представник Нетішинського відділу ДВС у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Київ), будучи своєчасно та належним чином повідомленим про час та місце розгляду заяви, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, клопотань щодо відкладенні розгляду заяви до суду не надав.

У відповідності до положень ст.247 ч.2 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється, оскільки, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо, відповідно до положень ЦПК України, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У судовому засіданні встановлено:

відповідно до рішення Нетішинського міського суду 10 серпня 2015 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (ПАТ «Дельта Банк») до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором (справа №679/893/15-ц (провадження №2/679/378/2015 (а.с.36-36/об.с.), з відповідача ОСОБА_1 , на користь АТ «ДельтаБанк», стягнуто (станом на 17 квітня 2015 року) заборгованість по кредитному договору в розмірі 34623 (тридцять чотири тисячі шісот двадцять три) гривні 81 копійка за кредитним договором № 002-22003-210811 від 21 серпня 2011 року, яка включає в себе: тіло кредиту 17916 гривень 36 копійок, прострочене тіло кредиту 5374 гривні 75 копійок заборгованість за відсотками 11332 гривні 70 копійок; заборгованість за комісіями 0,00 гривень,

за результатами пошуку виконавчих проваджень у Автоматизованій системі виконавчих проваджень від 25 березня 2025 року (а.с.62) встановлено наявність відкритого Нетішинським ВДВС ЦМУ МЮ (місто Київ) виконавчого провадження ВП №49897026 від 22 січня 2016 року щодо виконання рішення Нетішинського міського суду 10 серпня 2015 року у цивільній справі №679/893/15-ц (провадження №2/679/378/2015), в якому боржником визначено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а стягувачем визначено ПАТ «Дельта Банк»,

відповідно до вимоги головного державного виконавця Нетішинського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Київ) К. Юрчук (а.с.63-64), - вбачається вимога до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», щодо надання реквізитів рахунку для перерахування коштів,

01 жовтня 2015 року Нетішинським міським судом, на виконання рішення Нетішинського міського суду від 10 серпня 2015 року, стягувачу ПАТ «Дельта Банк», видано виконавчий лист (а.с.65-66), відповідно до якого з ОСОБА_1 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь АТ «ДельтаБанк» (р/р № НОМЕР_1 , МФО 380236, код за ) станом на 17 квітня 2015 року, стягнуто заборгованість по кредитному договору в розмірі 34623 (тридцять чотири тисячі шістсот двадцять три) гривні 81 копійок за кредитним договором № 002-22003-210811 від 21 серпня 2011 року, яка включає в себе: тіло кредиту 17916 гривень 36 копійок, прострочене тіло кредиту 5374 гривні 75 копійок, заборгованість за відсотками 11332 гривні 70 копійок, заборгованість за комісіями 0,00 гривень,

06 липня 2020 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (ПАТ «Дельта банк») та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (ТОВ «ФК «Кредит-Капітал») укладено договір №2277/К від 06 липня 2020 року про відступлення прав вимоги (а.с.67-71), за яким відбулося переуступлення права вимоги за рядом кредитних договорів, та, відповідно до якого ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора і отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ПАТ «Дельта банк», в тому числі, і до ОСОБА_1 , за кредитним договором №002-22003-210811 від 21 серпня 2011 року,

зі змісту платіжного доручення №18700 від 03 липня 2020 року (а.с.72) вбачається, що ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» здійснило сплату АТ «ДЕЛЬТА БАНК» суми у розмірі 2969747 гривень 00 копійок за придбання активу згідно з протоколом №UA-EA-2020-06-25-000038-b від 02 липня 2020 року,

із копії витягу з реєстру боржників, що є додатком до договору №2277/К від 06 липня 2020 року («про відступлення прав вимоги») (а.с.73) вбачається наявність боржника ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), з зазначенням заборгованості за кредитним договором №002-22003-210811 від 21 серпня 2011 року, загальна сума якої, станом на 06 липня 2020 року, складається з: заборгованості за тілом 23291 гривня 11 копійок, в тому числі, основної заборгованості за тілом кредиту 23291 гривня 11 копійок, заборгованості за нарахованими процентами 14664 гривні 45 копійок, в тому числі, заборгованості за нарахованим штрафом 37955 гривень 56 копійок,

відповідно до списку відправленої кореспонденції «3 (26 березня 2025 року (ф.103А (а.с.74-77) боржник ОСОБА_1 поінформований, шляхом надсилання письмового повідомлення на адресу останнього, щодо наявності заборгованості перед ТОВ «ФК «Кредит-Капітал»,

відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.78) ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» () є юридичною особою, зареєстрованою 25 червня 2007 року (номер запису 1 020224), що здійснює наступні виді економічної діяльності: 64.92 інші види кредитування.

Так, суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом, дотримуючись завдань та основних засад цивільного судочинства, якими є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, і судовий захист є однією з гарантій забезпечення прав і свобод учасників судового процесу.

Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ст.4 ЦПК України), що, окрім того, закріплено у ст.16 ЦК України, за приписами якої кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Тож, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваними судом у передбачених ЦПК України випадках, і учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст.13 ЦПК України).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, при цьому, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України, при цьому, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, і доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст.ст. 12, 81 ЦПК України).

Разом з тим, згідно з положеннями ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання, і обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

До того ж, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ст.82 ч.4 ЦПК України).

Водночас, суд вирішуючи справи, застосовує при розгляді проваджень Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі Конвенція) і Протоколи до останньої, згоду на обов`язковість яких надано ВР України, та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ (ст.10 ч.4 ЦПК України).

Крім того, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в Постановах ВС (ст.263 ч.4 ЦПК України).

Обов`язковість виконання судових рішень по всій території України державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами та громадянами, та настання подальшої юридичної відповідальності у випадку порушення зазначених норм, безпосередньо закріплено у Конституції України, оскільки, суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання (ст.129-1 Конституції України), і обов`язковість судового рішення є однією з основних засад судочинства у країні і держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Вказані конституційні норми знаходять своє відтворення у ст.259 ЦПК України, відповідно до положень якої суди ухвалюють рішення, постанови іменем України, і судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян, і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана ВР України, і за її межами, і невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом (ст..18 ЦПК України).

Крім того, у відповідності до положень ст.6, ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу, суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права, і, втручання у здійснення правосуддя, в тому числі, і заклики до невиконання судових рішень забороняються і мають наслідком відповідальність, установлену законом, і, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, і, відповідно, невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження, і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у Законі України «Про виконавче провадження» органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, Законом України «Про виконавче провадження», іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених Законом України «Про виконавче провадження» випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються відповідними нормативно-правовими актами.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (ст.431 ЦПК України).

За приписами ст.26 ч.1 п.1) Закону України №1404-VIII «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року, що регулює початок примусового виконання рішення, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у ст.3 вказаного Закону, зокрема, … виконавчих листів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, за заявою стягувача про примусове виконання рішення;

Тож, виконавець зобов`язаний вживати передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ст.18 ч.1 Закону України №1404-VIII «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року).

У відповідності до положень ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець, за заявою сторони, а також, заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником, і для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до ст.442 ЦПК України, що визначають порядок заміни сторони виконавчого провадження, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

За приписами цивільного законодавства зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ст.509 ч.1 ЦК України).

Тож, сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (ст.510 ч.1 ЦК України), однак, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), правонаступництва (ст.512 ч.1 п.1), ст.512 ч.1 п.2) ЦК України), при цьому, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України).

Процесуальне правонаступництво врегульовано і нормами цивільного процесуального законодавства у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також, в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу, і усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив (ст.55 ЦПК України).

Крім того, відповідно до усталеної практики ЄСПЛ виконання судових рішень розглядається як невід`ємна частина судового розгляду, в розумінні ст.6 Конвенції, і правова система держави не має допускати, щоб остаточне судове рішення залишилось не виконаним.

Отже, для цілей ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, що закріплює право на справедливий суд, виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «суду» і «судового розгляду» (Рішення ЄСПЛ від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України» (заява №60750/00), і це право було б ілюзорним, якби правова система договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін, і важко собі навіть уявити, щоб ст.6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, і водночас, не передбачала виконання судових рішень, тож, якщо вбачати у ст.6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію (Рішення ЄСПЛ від 27 липня 2004 року у справі «Ромашов проти України» (заява №67534/01).

В оцінці вимог заяви ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» про заміну сторони у виконавчому провадженні ВП №49897026 від 22 січня 2016 року (стосовно боржника ОСОБА_1 ), суд приймає до уваги правові висновки, викладені у Постанові ВС від 16 червня 2021 року (справа №0417/7776/2012 (провадження № 61-5419св21), а також, застосовує правові висновки, викладені у Постановах ВС від 31 жовтня 2018 року (справа №2-а-3494/11) та від 27 серпня 2020 року (справа №804/536/18), відповідно до яких заміна сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір (процесуальне правонаступництво), можлива на будь-якій стадії судового процесу, як на стадії розгляду справи, так і на стадії виконання судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема, і до видання виконавчого листа, і відбувається виключно за відповідним рішенням суду, а не державного виконавця (що стосується заміни сторони виконавчого провадження), незалежно від того, чи виданий судом виконавчий лист на момент звернення із заявою про правонаступництво та чи пред`явлений він (виконавчий лист) до примусового виконання.

Таким чином, суд, приймаючи до уваги вищенаведене, з урахуванням положень ст.442 ЦПК України, за приписами яких у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження, суд, за заявою сторони (заінтересованої особи), державного або приватного виконавця, замінює таку сторону її правонаступником, вважає за необхідне заяву ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» про заміну сторони виконавчого провадження задовольнити, оскільки, за наявності відкритого виконавчого провадження можлива лише заміна сторони виконавчого провадження правонаступником, замінивши сторону (стягувача), у виконавчому провадженні ВП №49897026 від 22 січня 2016 року (стосовно боржника ОСОБА_1 ), а саме, ПАТ «Дельта банк», його правонаступником ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», оскільки, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», за договором факторингу №2277/К від 06 липня 2020 року, є правонаступником ПАТ «Дельта банк», та отримало статус нового кредитора та право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ПАТ «Дельта банк», в тому числі, і до ОСОБА_1 , за кредитним договором №002-22003-210811 від 21 серпня 2011 року, що, за визначених обставин, буде відповідати ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка закріплює право на справедливий суд, та, на переконання суду, забезпечить дотримання принципу обов`язковості судового рішення та правової мети звернення особи до суду, адже завдання цивільного судочинства ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

На підставі викладеного, з урахуванням ст.ст. 512, 514 ЦК України, ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», керуючись ст.442 ЦПК України, суд

постановив:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (ТОВ «ФК «Кредит-Капітал») про заміну сторони у виконавчому провадженні ВП №№49897026 від 22 січня 2016 року (стосовно боржника ОСОБА_1 ) у цивільній справі за позовом ПАТ «Дельта банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором (справа №679/893/15-ц (провадження №2/679/378/2015), задовольнити повністю.

У виконавчому провадженні ВП №№49897026 від 22 січня 2016 року (стосовно боржника ОСОБА_1 ), за виконавчим листом, у цивільній справі за позовом ПАТ «Дельта банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за результатами розгляду якої з відповідача ОСОБА_1 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь АТ «ДельтаБанк» (р/р № НОМЕР_1 , МФО 380236, код за ) станом на 17 квітня 2015 року, стягнуто заборгованість по кредитному договору в розмірі 34623 (тридцять чотири тисячі шістсот двадцять три) гривні 81 копійку за кредитним договором № 002-22003-210811 від 21 серпня 2011 року, яка включає в себе: тіло кредиту 17916 гривень 36 копійок, прострочене тіло кредиту 5374 гривні 75 копійок, заборгованість за відсотками 11332 гривні 70 копійок, заборгованість за комісіями 0 гривень 00 копійок, сторону виконавчого провадження (стягувача) Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (ПАТ «Дельта банк» (місто Київ, вулиця Щорса, 36-Б, ) замінити на правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (ТОВ «ФК «Кредит-Капітал») (, IBAN: НОМЕР_3 , банк отримувача - АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК»).

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Хмельницького апеляційного суду протягом 15 днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: