Справа №337/1623/25
Номер провадження 2/337/1210/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2025 рокум. Запоріжжя

Хортицький районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді Бредуна Д.С., при секретарі Сакоян О.В., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

01 квітня 2025 року позивачка ОСОБА_1 в особі представника адвоката Ясир Д.І. звернулася до суду з позовом, в якому просить поділити спільне майно, набуте під час шлюбу з ОСОБА_2 , виділивши позивачу нежитлове приміщення за адресою АДРЕСА_1 та житловий будинок за адресою АДРЕСА_2 , а відповідачу ОСОБА_2 виділити: шафу-купе малу, шафу-купе велику дзеркальну, диван кутовий, кондиціонер «Osaka 12», кондиціонер «Samsung», телевізор «Samsung», газову плиту «Indesit», мікрохвильову піч «Samsung», комплект кухонних меблів, два стабілізатори напруги, комплект офісних меблів, холодильник «Samsung» «Вольтконтрол», шафу-купе, комплект стіл та тумба, пенал для ванної кімнати, морозильну камеру «Веко», ноутбук «Lenovo», принтер лазерний «Xerox», пилосос «Bosch», телевізор «Philips», пральну машину «Candy».

Ухвалою судді від 08 квітня 2025 року у справі відкрито загальне провадження та призначено підготовче засідання на 13 травня 2025 року.

13 травня 2025 року представник позивача Ясир Д.І. надала заяву про розгляд справи без її участі та її довірительниці.

В судове засідання 13 травня 2025 року позивачка ОСОБА_1 чи її представник адвокат Ясир Д.І. не з`явились.

Ухвалою суду від 10 червня 2025 року визнано явку обов`язковою і викликано в судове засідання сторону позивача, для надання особистих пояснень.

Копію ухвали представник позивача ОСОБА_3 отримала 10 червня 2025 року.

В судове засідання 08 липня 2025 року ні позивачка ОСОБА_1 ні її представник адвокат Ясир Д.І. не з`явились. Про причини неявки суд не повідомили.

Ухвалою суду від 08 липня 2025 року повторно визнано явку обов`язковою і викликано в судове засідання сторону позивача для надання особистих пояснень.

Копію ухвали представник позивача Ясир Д.І. отримала 08 липня 2025 року в електронному кабінеті.

04 вересня 2025 року представник позивача Ясир Д.І. надала заяву про розгляд справи без її участі та її довірительниці.

В судове засідання 04 вересня 2025 року ні позивачка ОСОБА_1 ні її представник адвокат Ясир Д.І. не з`явились. Про причини неявки суд не повідомили.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до такого.

Відповідно до п.п.2, 3, 4, 5, 6 ч.2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою, подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази, надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Стороні позивача двічі, ухвалами суду від 10 червня 2025 року і від 08 липня 2025 року, доводилось до відома про те, що їх явка визнана судом обов`язковою і їх викликано в судове засідання для надання особистих пояснень. Такі ухвали були завчасно отримані представник позивача Ясир Д.І., однак проігноровані нею.

Також в ухвалі від 08 липня 2025 року стороні позивача роз`яснювались положення ч.3 ст. 43 ЦПК України, що повторне невиконання процесуального обов`язку у вигляді явки до засідання може бути підставою для застосування заходів процесуального примусу, зокрема, передбаченого п.1 ч.1 ст. 148 ЦПК України, або залишення позову без розгляду згідно п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України.

Не зважаючи на таке роз`яснення, представник позивача Ясир Д.І. до суду не з`явилась, участь у справі в режимі відеоконференції не прийняла.

З цих підстав суд приходить до висновку про те, що сторона позивача, в порушення передбачених ч.1 ст. 44 ЦПК України вимог щодо добросовісного користування процесуальними правами й неприпустимості зловживання ними, не бажають якнайшвидше вирішити спір та вчиняють дії, направлені на затягування розгляду справи.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд цивільної справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя, а також право особи бути вислуханим судом.

В той же час, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Згідно ч.5 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Також і за п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у підготовче засідання чи в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Стороні позивача було доведено до відома, що їх нез`явлення перешкоджає розгляду справи, і самій позивачці або її представнику необхідно з`явитись до засідання для надання особистих пояснень.

Системний аналіз наведених норм процесуального права свідчить про те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, за змістом якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його незалежно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи.

Таким чином, згідно з вимогами ЦПК України, оскільки повторна, після відповідного повідомлення, неявка сторони позивача, перешкоджає проведенню підготовчого засідання і вирішенню спору, суд не з`ясовуючи причини такої неявки, вважає за необхідне застосувати процесуальні наслідки неналежного виконання стороною позивача своїх обов`язків, і залишити позовну заяву без розгляду.

Крім того, такі висновки щодо застосування положень законодавства відповідають і сталій практиці Верховного Суду (зокрема постанова від 21 вересня 2020 року у справі №658/1141/18 провадження № 61-3617св19).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 223, 257, 258-260, 353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Д.С. Бредун