Провадження № 2-н/554/4174/2025
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2025 року м. Полтава

Суддя Шевченківського районного суду міста Полтави Савченко Л.І., розглянувши заяву Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за послуги з теплопостачання та постачання гарячої води з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних, -

В С Т А Н О В И В :

Заявник ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» звернувся до Шевченківського районного суду міста Полтави із заявою, в якій просить видати судовий наказ про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 за надані послуги теплопостачання та постачання гарячої води з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних за період з 01.02.2022 р. по 01.08.2025 р., які надавалися за адресою АДРЕСА_1 в сумі 24468 грн. 27 коп. та 302 грн. 80 коп. судового збору.

Від ОСОБА_2 , який діє в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_1 , до суду надійшли заперечення на заяву про видачу судового наказу, у яких прохав відмовити у видачі судового наказу. Вказав, що протягом опалювальних періодів 2022/2023 та 2023/2024 вони отримували рахунки на оплату послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, відповідно до яких послуга за спожиту теплову енергію нараховується з розрахунку двоставкового тарифу, тобто окрім послуги за опалення, з`явилася додаткова графа опалення «умовно-постійна ПТЕ». Підвищення тарифів відбулося під час дії введеного в Україні воєнного стану, на підставі п.20 ч.1 ст. 106 Конституції України, ЗУ «Про правовий режим воєнного стану», Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022. Проте вказане підвищення суперечить постанові КМУ від 29.04.2022 № 502 «Деякі питання регулювання діяльності у сфері комунальних послуг у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану», відповідно до якої рекомендовано органам, уповноваженим встановлювати тарифи, не підвищувати тарифи на теплову енергію протягом дії воєнного стану в Україні, але не раніше завершення поточного опалювального періоду. ОСОБА_2 вказує, що ним та ОСОБА_1 щомісяця вчасно та регулярно сплачувались кошти за послуги теплопостачання на рівні тарифів, що діяли до 24.02.2022 року, внаслідок чого вважають, що будь - яка заборгованість на даний момент відсутня. ОСОБА_2 вважає, що між сторонами існує спір про право на предмет вимоги про стягнення суми, що є підставою для відмови у видачі судового наказу.

Суд, дослідивши заяву про видачу судового наказу, заперечення на заяву про видачу судового наказу, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Наказне провадження - це особливий вид цивільного процесу, спрямований на вирішення безспірних прав осіб шляхом видачі судового наказу.

Статтею 160 ЦПК України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно п.3 ч.1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Встановлено, що від ОСОБА_2 , який діє в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_1 , надійшли заперечення на заяву про видачу судового наказу, в яких останній просив відмовити у видачі судового наказу, оскільки з боргом не погоджується, вимоги заяви вважає безпідставними, а тому в даному випадку існує спір про право.

Таким чином, між сторонами існує спір про право на предмет вимоги про стягнення суми.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 167 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Враховуючи, що із поданої заяви про видачу судового наказу і наданого заперечення вбачається спір про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження, суд вважає за необхідне відмовити заявнику у видачі судового наказу, враховуючи положення ч.3 ст. 19, п.3 ч.1 ст. 165 ЦПК України.

Відповідно до ст. 164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається.

У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст. ст.19, 160, 161, 165 ЦПК України, суддя,-

У Х В А Л И В :

Відмовити Полтавському обласному комунальному виробничому підприємству теплового господарства «Полтаватеплоенерго» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за послуги з теплопостачання та постачання гарячої води з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних у сумі 24468 грн.27 коп. та 302 грн. 80 коп. судового збору.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ст.166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1,2,8,9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків , а відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Суддя Л.І. Савченко