Провадження № 2/161/1068/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2025 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Ковтуненка В.В.,

за участі секретаря судових засідань Камінського Ю.В.,

представника відповідача Каліщука В.П.,

представника відповідача Літвінова Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Луцьк цивільну справу № 161/14847/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до ТзОВ «Газорозподільні мережі України», ТзОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Україна» про захист порушеного права споживача комунальних послуг,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом. З підстав, викладених в позовній заяві, просить суд припинити порушення її прав споживача на належне визначення ціни фактично спожитих послуг з постачання природного газу шляхом зобов`язання ТзОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Україна» здійснити перерахунок плати за спожитий природній газ за період з січня 2024 року по липень 2024 року включно у відповідності до договору та п. 3 глави 4 розділу ІХ Кодексу ГРМ за нормою споживання 3,28 куб. м. на одну зареєстровану особу; припинити порушення її прав споживача на належне визначення ціни фактично спожитих послуг з розподілення природного газу шляхом зобов`язання ТзОВ «Газорозподільні мережі України» встановити лічильник природнього газу за адресою квартира АДРЕСА_1 ; стягнути з відповідачів заподіяну моральну шкоду в загальній сумі 100 000 гривень, а саме по 50 000 гривень з кожного.

Позивач в судовому засіданні заявлений позов підтримала з підстав в ньому викладених. Просила позов задовольнити. В подальшому в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлялася належним чином, від неї до суду не надходило заяви про розгляд справи у її відсутності.

Представник відповідача ТзОВ «Газорозподільні мережі України» в судовому засіданні заявлений позов не визнав з підстав, викладених у відзиві на позову заяву. Просив відмовити в задоволенні позову.

Представник відповідача ТзОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Україна» в судовому засіданні заявлений позов не визнав з підстав, викладених у відзиві на позову заяву. Просив відмовити в задоволенні позову.

Відповідно положень ч. 2 ст. 191 та ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно ст. ст.12,13,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заявлений позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи у їх сукупності і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом при розгляді справи встановлено наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

ОСОБА_1 , яка є позивачем по справі, є споживачем послуг з постачання та розподілу природного газу за адресою АДРЕСА_2 .

ТзОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Україна» надає послуги з постачання природного газу до житлового приміщення за адресою АДРЕСА_2 .

В свою чергу, ТзОВ «Газорозподільні мережі України» надає послуги з розподілу природного газу до житлового приміщення за адресою АДРЕСА_2 .

Правовідносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (виконавцем) та фізичною особою (споживачем), яка отримує послуги з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, урегульовано Законами України «Про житлово-комунальні послуги» та Правилами постачання природного газу, законом України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», Законом України «Про захист прав споживачів».

Свій позов ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що в порушення положень чинного законодавства, до 01 січня 2023 року в належній їй квартирі не було встановлено індивідуального лічильника газу для населення, а обсяг нарахованих їй даних послуг визначається на підставі показань загальнобудинкового лічильника газу та перевищує визначені законодавством норми.

ТОВ «ГК «Нафтогаз України» здійснює ліцензовану діяльність з постачання

природного газу фізичним та юридичним особам, які використовують його(природний газ) для власних потреб на підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 880 від 04.07.2017

Відповідно до підпункту 1 пункту 4.4. розділу IV Договору, об`єм (обсяг) постачання та споживання природного газу Споживачем за розрахунковий період визначається за даними

Оператора ГРМ за підсумками розрахункового періоду, що містяться в базі даних Оператора ГТС та доведені Споживачу Оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу.

Визначення об`ємів (обсягів) споживання природного газу проводиться Оператором ГРМ АТ «Волиньгаз» (з 01.12.2023 - Волинської філії товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України»), відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП № 2494 від 30.09.2015р. (далі Кодекс ГРМ), а не ТОВ «ГК «Нафтогаз України».

Відповідно до пункту 1 глави 4 розділу IX Кодексу ГРМ визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу по об`єкту побутового споживача здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ і побутовим споживачем на підставі даних лічильника природного газу з урахуванням вимог цього Кодексу та договору.

Для визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу приймаються дані лічильника газу Оператора ГРМ.

Таким чином, ТзОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Україна», як постачальник проводить нарахування вартості спожитого ОСОБА_1 як споживачем природного газу виключно на підставі даних Оператора ГРМ - АТ «Волиньгаз» про об`єм (обсяг) розподіленого/спожитого Споживачем природного газу.

При цьому, судом достовірно встановлено, що позивачем ОСОБА_1 зазначається про порушення її права як споживача саме внаслідок неправомірного, на її думку, визначення обсягу спожитого нею природного газу, та подальших відповідних нарахувань.

Відповідно до правової позиції викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі N 523/9076/16-ц відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. Найчастіше під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами.

Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови - підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Про неналежного відповідача можна говорити тільки в тому випадку, коли суд може вказати особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача. Таким чином, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Згідно з пунктом 40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі N 523/9076/16-ц пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

Враховуючи наведене, з огляду на те, що ТзОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Україна», як постачальник проводить нарахування вартості спожитого ОСОБА_1 як споживачем природного газу виключно на підставі даних Оператора ГРМ - АТ «Волиньгаз», наданих останнім до 08 числа місяця наступного за звітним до інформаційної платформи Оператора ГТС Iplatforma, ТзОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Україна» не являється належним відповідачем за пред`явленими до нього позовними вимогами.

Також суд звертає увагу, і це достовірно встановлено судом в ході розгляду справи по суті та не заперечувалось безпосередньо позивачем, що з метою виконання покладеного Законом України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» обов`язку щодо встановлення лічильника газу Товариством з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Волинської філії встановлено індивідуальний лічильник газу марки Pietro Fiorentini (заводський номер 5938101, рік випуску 2021) за адресою:, АДРЕСА_2 , що підтверджується копією Акту № від 28.08.2024 та паспорту на лічильник газу (а.с. 78). Внслідок чого, дана позовна вимога ОСОБА_1 до ТзОВ «Газорозподільні мережі України» встановити лічильник природнього газу за адресою квартира АДРЕСА_1 виконана в повному обсязі.

ОСОБА_1 не повідомляла суд про відсутність предмету спору в цій частині, що є її виключним правом як позивача. Однак, приймаючи до уваги виконання позовної вимоги відповідачем, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову в цій частині.

Також суд констатує, що за повної відсутності будь-якого порушеного права ОСОБА_1 пов`язаного із предметом поданої позовної заяви саме з боку ТзОВ «Газорозподільні мережі України», ТзОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Україна». Жодних діянь (у формі дії або бездіяльності), які б порушили права ОСОБА_1 , пов`язані із предметом поданої позовної заяви відповідачами не допущено. Що свідчить також про повну відсутність заподіяної позивачу з боку відповідача моральної шкоди, як про це зазначено в прохальній частині позовної заяви.

А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову.

Керуючись Законом України «Про житлово-комунальні послуги»,Правилами постачання природного газу, законом України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», ст.ст. 10-18, 81, 141, 263-268 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В :

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні її позову до ТзОВ «Газорозподільні мережі України», ТзОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Україна» про захист порушеного права споживача комунальних послуг.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення в повному обсязі складено

11 вересня 2025 року.

Суддя В.В. Ковтуненко