ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 683/618/25

Провадження № 22-ц/820/1533/25

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Талалай О. І. (суддя-доповідач), П`єнти І. В., Янчук Т. О.

розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на заочне рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 10 квітня 2025 року (суддя Завадська О. П.) у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, суд

у с т а н о в и в :

У лютому 2025 року АТ КБ «ПриватБанк» (далі - Банк), звертаючись до суду із вказаним позовом, зазначало, що відповідно до укладеного 08 вересня 2022 року договору ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. 08 вересня 2022 року у системі самообслуговування Приват24 за допомогою ОТП пароля відповідач підписав заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг та погодився із запропонованими банком умовами. У заяві підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг і Тарифами банку складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг. Взяті на себе за кредитним договором зобов`язання ОСОБА_1 не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 48128,75 грн, з яких: 41019,54 грн - заборгованість за кредитом; 7109,21 грн -заборгованість за простроченими процентами.

Зазначену заборгованість позивач просив стягнути з відповідача.

Заочним рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 10 квітня 2025 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Банку заборгованість за кредитним договором № б/н від 08 вересня 2022 року станом на 03 лютого 2025 року в сумі 41019,54 грн (тіло кредиту). В позові про стягнення процентів відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

АТ КБ «ПриватБанк», не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції в частині відмови в позові, в апеляційній скарзі просить його скасувати в цій частині та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог. Посилається на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, неналежну оцінку доказів. Суд не врахував те, що відповідач був ознайомлений з умовами кредитування та підписав заяву про приєднання до умов та правил надання послуг, у якій визначено умови щодо сплати процентів. Суд помилково застосував позицію, викладену в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року в справі № 342/180/17. Суд не звернув увагу на те, що Банк не обґрунтовував позовні вимоги умовами та правилами, які не підписані відповідачем. Сплата процентів передбачена у підписаній ОСОБА_1 заяві. Відповідач не оспорював факт отримання кредитних коштів, дійсність кредитного договору, розмір заборгованості, відтак у суду не було підстав відмовляти у стягненні процентів.

Рішення в частині задоволення позову не оскаржується, а тому не переглядається апеляційним судом.

Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до пунктів 3, 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Установлено, що між Банком і ОСОБА_1 08 вересня 2022 року був укладений договір про надання банківських послуг, відповідно до умов якого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Укладення договору відбулося шляхом підписання відповідачем 08 вересня 2022 року в системі самообслуговування Приват24 за допомогою ОТП пароля заяви про приєднання до умов та правил надання послуг.

Відповідно до пункту 1.2 договору тип кредиту відновлювальна кредитна лінія, розмір кредитного ліміту не перевищує 200000 грн для карт «Універсальна» та «Універсальна GOLD», строк кредитування 12 місяців з пролонгацією. Процентна ставка становить 42% річних для карт «Універсальна», 40,8% річних для карт «Універсальна GOLD», тип процентної ставки фіксована (пункт 1.3 договору) (а. с. 35-46).

Згідно з випискою за договором № б/н від 08 вересня 2022 року на ім`я ОСОБА_1 за період 01 жовтня 2022 року по 03 лютого 2025 року розмір витрат складає 283339,07 грн, розмір надходжень 233221,79 грн, баланс на кінець періоду - 48128,75 грн (а. с. 26-32).

За розрахунком позивача заборгованість відповідача за договором № б/н від 08 вересня 2022 року складає 48128,75 грн, з яких 41019,54 грн - заборгованість за кредитом; 7109,21 грн - заборгованість за простроченими процентами. Проценти нараховані за ставкою 40,8% річних (а. с. 23-25).

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.

Відмову в позові про стягнення процентів суд мотивував недоведеністю позовних вимог, оскільки в матеріалах справи відсутні докази досягнення сторонами згоди щодо сплати процентів за користування кредитними коштами.

Такий висновок суду не відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Частиною 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до частин 1 і 2 статті 207 ЦК України у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (частина 1 статті 634 ЦК України).

У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» (далі - Закон) зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частин 3, 5, 6, 7 і 12 статті 11 Закону електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Положеннями статті 12 Закону у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі.

Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (частина 2 статті 639 ЦК України).

Відповідно до матеріалів справи у заяві ОСОБА_1 про приєднання до умов та правил надання послуг від 08 вересня 2022 року, яка ним підписана в системі самообслуговування Приват24 за допомогою ОТП пароля, сторони узгодили умови щодо сплати процентів за користування кредитом для карт «Універсальна GOLD» у розмірі 40,8% річних.

Заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг містить персональні дані відповідача, зокрема, номер його картки платника податків, місце його реєстрації та фактичного проживання, серію та номер паспорта громадянина України.

Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Факт користування відповідачем отриманими кредитними коштами підтверджується випискою за договором.

ОСОБА_1 на час укладення кредитного договору був обізнаний з процентною ставкою за користування кредитними коштами. Проте свої зобов`язання у визначений договором строк щодо сплати процентів не виконав.

Нарахування процентів відповідає умовам договору. Розрахунок заборгованості відповідач не спростував

Зазначені обставини суд першої інстанції не врахував і безпідставно відмовив в позові про стягнення процентів.

Тому доводи апеляційної скарги про наявність правових підстав для задоволення позову про стягнення прострочених процентів заслуговують на увагу.

Заборгованість за простроченими процентами у сумі 7109,21 грн необхідно стягнути з відповідача.

З огляду на викладене рішення суду першої інстанції в частині відмови в позові потрібно скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення про задоволення позову про стягнення прострочених процентів.

На підставі частин 1, 13 статті 141 ЦПК України рішення в частині вирішення питання про розподіл судових витрат підлягає зміні.

Стягнутий з ОСОБА_1 на користь позивача судовий збір за подання позовної заяви підлягає збільшенню до 2422,40 грн.

Крім того, за подання апеляційної скарги з відповідача на користь Банку необхідно стягнути судовий збір у сумі 536,68 грн (14,77%),

При цьому колегія суддів враховує суму судового збору, яка підлягала сплаті при оскарженні рішення суду в частині відмови в позові про стягнення процентів, а не сплачену в більшому розмірі суму судового збору.

Керуючись статтями 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.

Заочне рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 10 квітня 2025 року в частині відмови в позові про стягнення прострочених процентів скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (місцезнаходження вулиця Грушевського, 1Д, місто Київ, ІК ) заборгованість за простроченими процентами за користування кредитом у сумі 7109,21 грн (сім тисяч сто дев`ять гривень 21 коп.)

Заочне рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 10 квітня 2025 року в частині розподілу судових витрат змінити.

Збільшити стягнуту з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» суму судового збору до 2422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві грн 40 коп.)

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 536,68 грн (п`ятсот тридцять шість грн 68 коп.).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення у випадках, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 11 вересня 2025 року.

Суддя-доповідач О. І. Талалай

Судді І. В. П`єнта

Т. О. Янчук