Провадження № 22-ц/802/1074/25 Доповідач: Бовчалюк З. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Бовчалюк З.А.,

суддів - Здрилюк О.І., Карпук А.К.,

з участю секретаря судового засідання Власюк О.С.

представника заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа - Служба у справах дітей Луцької міської ради, про встановлення факту, що має юридичне значення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , в інтересах якої діє її представник ОСОБА_1 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 серпня 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

30.07.2025 року заявник ОСОБА_2 , через свого представника, звернулася до Луцького міськрайонного суду Волинської області із вказаною заявою в якій просить суд встановити факт перебування малолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на утриманні у їх вітчима - ОСОБА_5 , який загинув.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 серпня 2025 року у відкритті провадження по справі за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа - Служба у справах дітей Луцької міської ради, про встановлення факту, що має юридичне значення - відмовлено .

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , в інтересах якої діє її представник, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, а цивільну справу направити для продовження розгляду.

Заслухавши представника заявника, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Відмовляючи у відкритті провадження у даній справі, суд першої інстанції виходив з того, що факт, про встановлення якого просить заявник, не підлягає з`ясуванню в порядку окремого провадження, оскільки з поданої заяви вбачається спір про право, який не може розглядатися в судовому порядку безвідносно до дій заінтересованих осіб щодо конкретних прав, свобод та інтересів заявника.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його правильним та обґрунтованим.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства (частина перша статті 19 ЦПК України).

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина перша статті 293 ЦПК України).

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (частина четверта статті 315 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 вересня 2022 року в справі №139/122/14-ц (провадження №61-3238св22) вказано, що:

«під спором про право розуміють перешкоди у здійсненні цивільного права, які згідно із законом можуть бути усунені за допомогою суду. Спір про право пов`язаний виключно з порушенням, оспоренням або невизнанням, а також недоведенням суб`єктивного права, при якому існують конкретні особи, які перешкоджають в реалізації права. При відсутності цих елементів відсутній спір про право».

Спір про право - це формально визнана суперечність між суб`єктами цивільного права, що виникла за фактом порушення або оспорювання суб`єктивних прав однією стороною цивільних правовідносин іншою і яка потребує врегулювання самими сторонами або вирішення судом.

Отже, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають в реалізації такого права».

Судом встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 уклали шлюб 02 березня 2025 року ( а.с. 22).

ОСОБА_5 загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 .

За життя ОСОБА_5 мав намір усиновити неповнолітніх дітей заявника, що стверджується ухвалою Луцького міськрайонного суду від 03 грудня 2014 року про відкриття провадження у справі за заявою ОСОБА_5 про усиновлення та ухвалою від 22 січня 2025 року провадження у даній справі було закрито, у зв`язку зі смертю ОСОБА_5 ..

Зі змісту ст. 16-1 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» станом на час загибелі військовослужбовця, у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста. Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Одноразова грошова допомога у випадках, передбачених підпунктами 1-3 пункту 2 статті 16-1 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання, за їх особистою заявою чи заявою їх законних представників.

У разі відмови якоїсь з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону, від призначення та отримання одноразової грошової допомоги, або якщо одна із зазначених осіб у строк, встановлений пунктом 8 цієї статті, не реалізувала своє право на призначення та отримання такої допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги. Особам, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, її виплата здійснюється незалежно від реалізації права на призначення та отримання такої допомоги будь-якою з осіб, зазначених у статті 161 цього Закону. Одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.

Юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, а також вказав, що у разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

У справі яка переглядається, заявник просить суд установити факт перебування її малолітніх дітей на утриманні загиблого, встановлення в судовому порядку вказаної обставин необхідно для отримання її дітьми допомоги після смерті військовослужбовця, зокрема: з метою наступного вирішення питання для призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця та інших пільг.

Враховуючи наведене діти заявника у випадку встановлення даного факту будуть мати право на певні виплати на рівні з іншими особами, які передбачені у ст. 16-1 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

В суді апеляційної інстанції представник заявника не могла ствердно сказати про наявність у ОСОБА_5 членів сім`ї, які вказані у згаданій нормі Закону, однак повідомила, що у загиблого є батько.

За змістом положень цивільного процесуального кодексу в справах окремого провадження заінтересованою особою є той, чиї права та інтереси можуть бути порушені або захищені рішенням суду у такій справі, або хто має певну залежність від неї чи здатність впливати на неї. Коло заінтересованих осіб визначається залежно від мети встановлення фактів, взаємовідносин таких осіб із заявником у зв`язку з фактами, які підлягають встановленню і які можуть вплинути на їхні права та обов`язки. Неправильне визначення такої особи заявником не є підставою для відмови в задоволенні заяви, оскільки заінтересовані особи повинні бути залучені до участі у справі також з ініціативи суду або можуть вступити у справу з власної ініціативи.

Звертаючись до суду з даною заявою ОСОБА_2 , в якості заінтересованих осіб зазначила лише- Службу у справах дітей Луцької міської ради, жодним чином не обмотивувавши, яким чином рішення у даній справі може вплинути на права та обов`язки даного органу .

Беручи до уваги викладене, колегія суддів приходить до висновку, що в даному випадку можливий спір про право на грошові виплати між особами, що зазначені у ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а тому суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у відкритті провадження у даній справі та навів відповідні мотиви.

Суд першої інстанції, постановляючи оскаржувану ухвалу, дотримуючись вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України, врахував правові висновки, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду, на які є посилання в оскарженій ухвалі суду.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 374, 375, 383, 384, 389 ЦПК України

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якої діє її представник ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 серпня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий - суддя

Судді