Справа № 359/1538/21
Провадження № 2-з/359/134/2025
Провадження № 6/359/155/2025
УХВАЛА

про відмову у вжитті заходів забезпечення у цивільній справі

03 вересня 2025 року м.Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Муранової-Лесів І.В. розглянувши заяву ОСОБА_1 про застосування спеціальних засобів забезпечення позову за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: боржник ОСОБА_2 , стягувач ОСОБА_3 , заінтересовані особи : Служба у справах дітей та сім`ї Бориспільської міської ради Київської області, Міністерство юстиції України, Бориспільський відділ державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), про заміну стягувача -

встановив:

28.08.2025 в системі «Електронний суд» неповнолітній ОСОБА_1 звернувся до Бориспільського міськрайонного суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, а саме: заміну стягувача ОСОБА_3 на ОСОБА_1 у виконавчому провадженні №77319364, відкритому з примусового виконання виконавчого листа Бориспільського міськрайонного суду Київської області №359/1538/21, виданого 07.02.2025 на підставі рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29.03.2023 року у справі №359/1538/21 про відібрання у ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до протоколу передачі справи раніше визначеному складу суду від 28.08.2025 визначено головуючого суддю Муранову-Лесів І.В.

Вивченням поданої заяви встановлено, що одночасно із поданої заявою заявником ОСОБА_1 подано заяву про застосування спеціальних засобів забезпечення позову зупинення на час розгляду відповідної заяви виконання за виконавчим листом №359/1538/21, виданим 07.02.2025 на підставі рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29.03.2023 року.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.09.2025 було визначено головуючого суддю Муранову-Лесів І.В. для розгляду поданої заяви.

Встановлено, що заява подана з дотримання вимог ст.183 ЦПК України.

Відповідно до п.12 ч.2 ст.3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання заяви, апеляційної та касаційної скарг про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб.

Відповідно до ч.3 ст.153 ЦПК України, на яку посилається заявник, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Дослідивши подану заяву та додані матеріали, приходжу до висновку, що підстави для вжиття заходів забезпечення поданої заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні у тому числі шляхом зупинення виконання судового рішення у цивільній справі №359/1538/21 відсутні.

Згідно із ч.1 ст.431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 2 ст.442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Вказана стаття не визначає окремих підстав та порядку вжиття заходів забезпечення у разі подання заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні.

Встановлено, що зупинення стягнення за виконавчим документом на стадії виконання судових рішень допускається у різі звернення із заявою про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню (ст.432 ЦПК України), а також у випадку зупинення виконання судового рішення судом касаційної інстанції (ст.436 ЦПК України).

Згідно з п.6 ч.1 ст.150 ЦПК України визначено виключний випадок забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Крім того, згідно із ч.6 ст.431 ЦПК України на стадії виконання судового рішення за заявою особи, на користь якої ухвалено рішення, суд з метою забезпечення виконання рішення суду може вжити заходів, передбачених статтею 150 цього Кодексу.

В силу положень ч.ч. 1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

У постанові Верховного Суду від 06 грудня 2023 року в справі № 361/8953/21 (провадження № 61-8786св23) зазначено, що при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу. Суди повинні враховувати інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 12 лютого 2020 року в справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729сцс19) виснувала, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 травня 2021 року в справі № 914/1570/20 (провадження № 12-90гс20) вказано, що під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Отже, особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. При цьому важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення. Тому при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами.

Встановлено, що подана заява про вжиття заходів забезпечення обґрунтована тим, що особа, яка досягла 14 років, вільно обирає собі місце проживання за винятком обмежень, які встановлені законом. З цих підстав заявник вважає, що, оскільки ОСОБА_1 досяг 14-річного віку, то суд не може визначати місце проживання дитини або відібрати дитину, яка досягла 14 років, за позовом когось із батьків, оскільки таке право вибору місця проживання надано законом самій дитині.

Разом із цим, виконавчий документ, щодо зупинення виконання на підставі якого просить здійснити заявник, виданий Бориспільським міськрайонний судом у цивільній справі №359/1538/21 не про визначення місця проживання неповнолітнього заявника ОСОБА_1 , а за рішенням суду про відібрання дитини у ОСОБА_2 без позбавлення батьківських прав.

В силу вимог ч.ч. 1,2 ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ч.3 ст.18 ЦПК України обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси.

За змістом поданої заяви неповнолітнім ОСОБА_1 , який у своїй заяві звертається до суду то від свого імені, то від імені відповідача ОСОБА_2 (арк. 30 Документу, сформованого в системі «Електронний суд» 28.08.2025), не враховано, що розгляд заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні не передбачає можливості вжиття заходів забезпечення, у тому числі такого, який фактично зупиняє виконання судового рішення, яке набрало законної сили, та може спричинити порушення прав та законних інтересів позивача у справі, стягувача у виконавчому провадженні, ОСОБА_3 ..

Враховуючи вищевикладене, у задоволенні поданої заяви про вжиття заходів забезпечення слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 151-153, 183, 353-354 ЦПК України, суддя

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про застосування спеціальних засобів забезпечення позову за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: боржник ОСОБА_2 , стягувач ОСОБА_3 , заінтересовані особи : Служба у справах дітей та сім`ї Бориспільської міської ради Київської області, Міністерство юстиції України, Бориспільський відділ державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), про заміну стягувача відмовити.

.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Київського апеляційного суду, або через Бориспільський міськрайонний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя І. В. Муранова-Лесів