ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7460/25 Справа № 243/2414/25 Суддя у 1-й інстанції - Дюміна Н. О. Суддя у 2-й інстанції - Никифоряк Л. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд колегією суддів у складі:

судді-доповідача Никифоряка Л.П.,

суддів Гапонова А.В., Новікової Г.В.,

за участі секретаря судового засідання Сахарова Д.О.,

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 ,

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області,

розглянув відкрито в залі судових засідань апеляційного суду в м. Дніпро справу, що виникла з цивільних правовідносин в якій подана апеляційна скарга Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 22 травня 2025року, головуючий у суді першої інстанції Дюміна Н.О.,

В С Т А Н О В И В:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2025року ОСОБА_1 подав в суд позов проти Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому, уточнивши вимоги позову, вимагав стягнути з відповідача на його користь недоотриману пенсію ОСОБА_2 за період з 01 березня 2016року по 17 липня 2020року у сумі 183 708,26грн в порядку спадкування за законом.

Існування таких вимог позивач пов`язував із тим, що його мати ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , після її смерті залишилася спадщина у виді недоотриманої пенсії. У встановлені законом строки позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та отримав свідоцтво про право на спадщину за законом від 18 липня 2023року, за змістом якого до складу спадщини входить недоотримана пенсія за період з 05 лютого 2020року по 31 березня 2022року у сумі 251 598,80грн.

Після звернення позивача зі свідоцтвом про право на спадщину, відповідач зменшив суму пенсії до 204 408,11грн, обмежившись періодом її нарахування з 17 липня 2020року по 31 березня 2022року.

Вказував, що органом Пенсійного фонду України було надано відомості, що виплата пенсії ОСОБА_2 проведена до березня 2016року, а за період з 01 березня 2016року по 31 березня 2022року пенсія не нараховувалась та не виплачувалась.

Позивач вважав, що відповідач протиправно припинив нарахування пенсії спадкодавцю ОСОБА_2 з 01 березня 2016року при її житті, та обмежившись трирічним строком, протиправно зменшив суму пенсійних виплат, які повинні увійти до складу спадщини після смерті ОСОБА_2 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 22 травня 2025року позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування за законом задоволено частково.

Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом недоотриману пенсію ОСОБА_2 за період з 01 березня 2016року по 16 липня 2020року у сумі 179 254,14грн. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Суд першої інстанції, задовольняючи частково позов, виходив з того, що спадкодавець ОСОБА_2 мала право на нарахування та виплату пенсії за весь період з 01 березня 2016року по день своєї смерті, а суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень, в тому числі й ті, які залишились не отриманими спадкодавцем за життя.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

06 червня 2025року Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області подало безпосередньо до суду апеляційної інстанції за допомогою системи Електронний суд апеляційну скаргу на рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 22 травня 2025року.

В апеляційній скарзі висловило вимогу про скасування рішення суду з ухваленням нового про відмову у задоволенні позовних вимог.

Незаконність та необґрунтованість рішення суду на думку заявника полягає у тому, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що за життя померла ОСОБА_2 не виявила бажання поновити виплату пенсії, з заявою про поновлення виплати пенсії не зверталася, тому пенсійні виплати з 01 березня 2016року не отримані з вини пенсіонера.

Також заявник стверджував про те, що суд не врахував, що відповідно до статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії.

Скаржник також стверджував, що пенсія ОСОБА_2 з 01 березня 2016року по 16 липня 2020року не нараховувалась, а тому не може увійти до складу спадщини.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Позивач своїм правом, передбаченим статтею 360 ЦПК України, не скористався та відзиву на апеляційну скаргу не подавав.

Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 25 червня 2025року апеляційну скаргу було залишено без руху.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 09 липня 2025року відкрито апеляційне провадження у справі.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 24 липня 2025рокусправу призначено до судового розгляду на 09 вересня 2025року.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом сторони у справі повідомлені належним чином у відповідності до вимог статей 128-130 ЦПК України, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень та довідкою про доставку електронного листа.

Фактичні обставини встановлені в ході судового розгляду, які підтверджені належними та допустимими доказами

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 15.12.2022року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Сніжне Донецької області у віці 87 років.

За відомостями ГУ ПФУ в Донецькій області від 28 червня 2023року, наданими на запит нотаріуса, сума недоотриманої пенсії ОСОБА_2 з 05 лютого 2020року по 31 березня 2022року становить 251 598,80грн.

Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом від 18 липня 2023року, виданим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пасічник С.Г., спадкоємцем ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , є її син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , спадщина складається з недоотриманої пенсії у сумі 251 598,80грн.

За відомостями ГУ ПФУ в Донецькій області від 28 червня 2023року, наданими на запит позивача, ОСОБА_2 перебувала на обліку як внутрішньо переміщена особа, пенсійні виплати отримувала по 29 лютого 2016року, з 01 березня 2016року пенсійні виплати призупинені, за поновленням виплати ОСОБА_2 не зверталася, пенсійну справу знято з обліку у зв`язку зі смертю.

На запит нотаріуса надано інформацію листом від 28 червня 2023року, за змістом якого сума недоотриманої пенсії ОСОБА_2 з 05 лютого 2020року по 31 березня 2022року становить 251 598,80 грн. Із заявою про виплату недоотриманої пенсії ОСОБА_1 звернувся 18 липня 2023року, недоотримана пенсія була розрахована відповідно до ст.46 Закону України № 1058 за період з 17 липня 2020року по 31 березня 2022року та склала 204408,11грн. Недоотримана пенсія у вказаній сумі обліковується в ГУ ПФУ та буде виплачена на умовах окремого Порядку 1165, після затвердження відповідних бюджетних призначень.

За відомостями ГУ ПФУ в Донецькій області від 15 січня 2025року, наданими на адвокатський запит, окрім вищенаведеної інформації зазначено, що відповідно до Порядку 1165 ОСОБА_1 проведено виплату коштів на погашення заборгованості у 2024року, а саме у жовтні 2024року 2361,00грн, у листопаді 2024року 2361,00грн, у грудні 2024року 2361,00 грн, що в загальній сумі становить 7083,00грн.

Відповідно до відомостей Підсистеми призначення та виплати пенсій, наданих ГУ ПФУ в Донецькій області на виконання ухвали суду, у березні 2016року нараховано ОСОБА_2 пенсійну виплату 3 363,96 грн, але не виплачено, далі ОСОБА_2 за період з 01 квітня 2016року по червень 2020року пенсія не виплачувалась. У графі призначена сума міститься позначка 3363,96. У липні 2020року призначена сума становить 7782,34 грн, нарахована сума 4454,12 грн, виплачено 4454,12 грн. Розмір пенсії за віком становить 11433,46 грн. (станом на дату останнього нарахування 01.12.2024). Також вбачається нарахування недоотриманої пенсії померлого у сумі 204 408,11 грн та здійснення трьох виплат недоотриманої пенсії померлого у сумі 2361,00грн кожна.

Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду

Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача щодо змісту судового рішення, яке оскаржено, дослідив доводи апеляційної скарги та з`ясував межі, в яких повинна здійснюватися перевірка рішення, встановлюватися обставини і досліджуватися докази.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції надважливого значення надав тій обставині, що за життя мати позивача недоотримала пенсію, яка увійшла до складу спадщини, а позивач є її спадкоємцем за законом та у встановленому законом порядку прийняв спадщину, а тому позивач як спадкоємець набув право на отримання невиплаченої пенсії.

Виснував, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень, в тому числі ті, які залишились не отриманими спадкодавцем за життя.

Як правову підставу для задоволення позову суд першої інстанції зазначив, що в розумінні положень статті 1227 ЦК України виплати пенсії вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю, а тому спадкоємець відповідно до положень статті 1227 ЦК України має право на отримання у порядку спадкування за законом не отриманої з тих чи інших причин спадкодавцем пенсії.

Вислухав пояснення учасників справи котрі з`явились до суду, за відсутності інших учасників справи, які повідомлені про дату, час і місце судового засідання у спосіб встановлений законом апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення так як судом першої інстанції при ухваленні рішення додержані норми матеріального і процесуального права.

Мотиви та норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Визначальним для правильного вирішення даної справи є з`ясування питання про те, чи має позивач право на спадкове майно у вигляді призначеної, нарахованої, але невиплаченої пенсії спадкодавця.

Частиною першою статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Статтею 1219 ЦК України передбачені права та обов`язки особи, які не входять до складу спадщини, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Відповідно до статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Зміст частини третьої статті 52 Закону також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності входять до складу спадщини.

Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині першій статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини.

Положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину.

Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми частини першої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 23 вересня 2020року у справі № 428/6685/19 (провадження № 61-7985св20).

Згідно зі статтею 1227 ЦК України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 14 лютого 2022 року у справі №243/13575/19 (провадження № 61-11268сво20) зазначив, що тлумачення статті 1227 ЦК України доводить, що:

цією правовою нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та не отриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини;

право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно, щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом;

право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 ЦК України, за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат, та випадки, за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати.

Так, судом достовірно встановлено, що позивач, відповідно до свідоцтва про право на спадщину, прийняв спадщину після смерті матері.

За відомостями ППВП, наданими на виконання ухвали суду, у березні 2016року ОСОБА_2 було призначено та нараховано пенсію у сумі 3363,96 грн, за період з 01 квітня 2016року по 30 червня 2020року розмір призначеної пенсії становив 3363,96грн щомісячно, у липні 2020року було призначено 7782,34 грн, з яких нараховано та виплачено 4454,12 грн (тобто сума 4454,12 грн. є складовою частиною недоотриманої пенсії, нарахованої відповідачем внаслідок звернення позивача зі свідоцтвом про право на спадщину, а саме за період з 17 липня 2020року по 31 липня 2020року).

Також з наданої відповідачем інформації встановлено, що за період з 05 лютого 2020року по 16 липня 2020року відповідач недоотриману пенсію позивачеві по свідоцтву про право на спадщину не нараховував.

Отже, з наданих відповідачем відомостей про розмір пенсії спадкодавця у спірний період помісячно вбачається, що розмір недоотриманої пенсії за період з 01 березня 2016року по 16 липня 2020року (в межах заявлених позовних вимог) становить 179254,14грн (183708,26грн. (розмір пенсії за період з 01 березня 2016року по 31 липня 2020року) 4454,12 грн (розмір пенсії з 17 липня 2020року по 31 липня 2020року).

Посилання апеляційної скарги на те, що відповідно до статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, є безпідставними, оскільки суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми частини першої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.

Твердження апеляційної скарги про те, що пенсія ОСОБА_2 у спірний період не нараховувалась, а тому не може увійти до складу спадщини є помилковим та спростовується інформацією Підсистеми призначення та виплати пенсій, наданих ГУ ПФУ в Донецькій області щодо ОСОБА_2 , з періодом призначеної пенсії з березня 2016року по червень 2020року, з якого вбачається, що розмір призначеної пенсії становив 3363,96грн щомісячно, у липні 2020року було призначено 7782,34 грн.

Отже, встановивши фактичні обставини у справі, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог.

За викладених обставин, суд першої інстанції встановивши, що позивач має право на спадкове майно пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», дійшов правильного висновку про часткове задоволення позовних вимог у зв`язку з необхідністю захисту прав позивача, як спадкоємця, на отримання належного йому спадкового майна пенсії спадкодавця, яка залишилася не отриманою останнім за життя.

Доводи апеляційної скарги не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та висновки, які обґрунтовано викладені у оскаржуваному судовому рішенні, вони зводяться до переоцінки доказів, незгоди заявника з висновками суду щодо їх оцінки та містять посилання на факти, що були предметом дослідження судом.

Згідно статті 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Тож, ніщо не вказує на те, що судом не дотримано принципу рівності, що витікає із змісту частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Водночас, заявником апеляційної скарги не підтверджено жодних порушень норм процесуального права, через які він не зміг повною мірою реалізувати свої процесуальні права чи які би призвели до ухвалення незаконного рішення, оскільки судом першої інстанції створені умови для того, щоб відповідач надав пояснення та докази щодо обставин, на які він посилався як на підставу своїх заперечень.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Саме з такого розуміння вищезазначених обставин та норм матеріального права виходить суд апеляційної інстанції, та вважає що суд першої інстанції виконав вимоги закону про законність та обґрунтованість рішення суду, що дає підстави суду апеляційної інстанції відповідно до статті 375 ЦПК України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись статтями 259, 268, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області - залишити без задоволення.

Рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 22 травня 2025року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 09 вересня 2025року.

Судді: