КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2025 року

м. Київ

єдиний унікальний номер судової справи 753/3682/24

номер провадження 22-ц/824/7024/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.,
суддівБерезовенко Р.В., Мостової Г.І.,
розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» Андрія Солодухи

на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 10 грудня 2024 року /суддя Маркєлова В.М./

у справі за позовом комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2024 року позивач звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, в якому просив стягнути солідарно з відповідачів:

- заборгованість за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій за період з 01.05.2015 по 30.11.2023 у розмірі 29 456,04 грн;

- інфляційні втрати в розмірі 6 374,89 грн;

- 3% річних у розмірі 1 870,59 грн.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 10 грудня 2024 року позов задоволено частково.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва»:

- заборгованість за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій за період з 12.03.2017 по 30.11.2023 у розмірі 7 691,34 грн;

- 3% річних за період з 12.03.2017 по 23.03.2022 у розмірі 852,53 грн;

- інфляційні втрати за період з 12.03.2017 по 23.03.2022 у розмірі 2 230,54 грн, разом - 10 774,41 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва»:

- заборгованість за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій за період з 12.03.2017 по 30.11.2023 у розмірі 7 691,34 грн;

- 3% річних за період з 12.03.2017 по 23.03.2022 у розмірі 852,53 грн;

- інфляційні втрати за період з 12.03.2017 по 23.03.2022 у розмірі 2 230,54 грн;

- судовий збір у розмірі 1 730,70 грн, разом - 12 505,11 грн.

У задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій за період з 01.05.2015 по 11.03.2017, стягнення 3% річних та інфляційних витрат за період з 21.06.2015 по 11.03.2017 та за період з 24.02.2022 по 20.04.2022 відмовлено. /а.с. 116-125/

Не погоджуючись з вказаним рішенням, представник комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» А. Солодуха звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив рішення змінити, викласти його резолютивну частину в наступній редакції:

«Позов комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити частково:

Стягнути з ОСОБА_1 на користь комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва:

- заборгованість за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій за період з 12.03.2017 по 30.11.2023 у розмірі 13 585,08 грн.;

- 3% річних за період з 12.03.2017 по 23.02.2022 у розмірі 730,69 грн.;

- інфляційні втрати за період з 12.03.2017 по 23.02.2022 у розмірі 2 523,97 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва»:

- заборгованість за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій за період з 12.03.2017 по 30.11.2023 у розмірі 13 585,08 грн.;

- 3% річних за період з 12.03.2017 по 23.02.2022 у розмірі 730,69 грн.;

- інфляційні втрати за період з 12.03.2017 по 23.02.2022 у розмірі 2 523,97 грн.;

- судовий збір пропорційно до задоволених вимог.

У задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій за період з 01.05.2015 по 11.03.2017, стягнення 3% річних та інфляційних втрат за період з 01.05.2015 по 11.03.2017 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь на користь комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» судовий збір у сумі 4 542,00 грн.

На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилався на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вважає, що суд першої інстанції неправильно застосував строки позовної давності, відхиливши вимоги за період з 01.05.2015 по 11.03.2017, не врахувавши продовження строків на період карантину (з 12.03.2020 до 30.06.2023) та воєнного стану (з 24.02.2022), що дозволяє стягнути заборгованість за весь період. Суд помилково відхилив солідарну відповідальність відповідачів, хоча зобов`язання з оплати послуг є неподільним на підставі ст. 543 ЦК України та Закону № 417-VIII. Вказував, що розрахунки суду (заборгованість 15 382,68 грн, 3% річних 1 705,06 грн, інфляційні втрати 4 461,08 грн за період з 12.03.2017 по 23.03.2022) не відповідають дійсності. Наголошував, що стягненню солідарно підлягає заборгованість 27 170,16 грн, 3% річних 1 461,37 грн, інфляційні втрати 5 047,94 грн за період до 23.02.2022, з урахуванням припинення нарахувань з початку воєнного стану.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 звернувся з відзивом на апеляційну скаргу, посилаючись на те, що позивач не надав документи, що підтверджують затвердження (погодження) тарифу за надання послуг у цей період, що унеможливлює перевірку судом правильності нарахування ним заборгованості; звертав увагу на пропущенні строки позовної давності та прошу застосувати позовну давність.

Апелянт звернувся з відповіддю на відзив, зазначаючи про публічність договору приєднання про надання комунальних послуг, відсутність укладеного договору не звільняє від сплати комунальних послуг. Щодо строків позовної давності наголошував на відсутності пропуску таких строків з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а судове рішення залишенню без змін на підставі наступного.

Судом встановлено, що відповідно до розпорядження Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації від 30.01.2015 № 33 «Про закріплення за комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» об`єктів комунальної власності територіальної громади міста Києва» закріплено на праві господарського відання за комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва», зокрема, будинок АДРЕСА_1 .

Відповідач-1 є власником 1/2 частини зазначеної квартири (а.с.5).

Відповідач-2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

14.07.2015 в газеті «Хрещатик» № 99 (4695) оприлюднено договір про надання послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, який є договором приєднання відповідно до ст. 634 ЦК України.

Позивач зазначає, що відповідачі не виконували належним чином обов`язку щодо сплати коштів за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, внаслідок чого за період з 01.05.2015 по 30.11.2023 утворилась заборгованість у розмірі 29 456,04 грн, на підтвердження чого надав розрахунок заборгованості (а.с. 4).

Постановляючи оскаржене судове рішення, суд першої інстанції вірно керувався ст. 322 ЦК України про те, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить; ст. 360 ЦК України про те, що співвласник зобов`язаний брати участь у витратах на утримання спільного майна пропорційно до своєї частки; ст. 256, 257 ЦК України про те, що загальна позовна давність становить три роки та обчислюється з дня, коли особа дізналася про порушення; ст. 625 ЦК України про те, що боржник зобов`язаний сплатити борг з урахуванням інфляції та 3% річних за весь час прострочення; ст. 543 ЦК України про солідарний обов`язок боржників, який виникає лише за договором або законом у разі неподільності зобов`язання; ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» про те, що власники приватизованого житла сплачують витрати на утримання пропорційно площі; п. 10 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» про обов`язок співвласників сплачувати за послуги; Постановою КМУ від 05.03.2022 № 206 (в редакції від 30.12.2023) про заборону нарахування пені та інфляції в період воєнного стану до 30.04.2022 для м. Києва; положеннями ЦПК України про продовження строків позовної давності на період карантину (Закон № 540-ІХ від 30.03.2020) та воєнного стану (п. 19 Прикінцевих положень ЦК України).

Судом першої інстанції зроблено обґрунтований висновок про те, що відповідачі як співвласники несуть відповідальність пропорційно часткам (по 7 691,34 грн боргу з 12.03.2017), без солідарності, оскільки зобов`язання ділиться; позовна давність застосована до боргу до 11.03.2017 (через продовження строків з 12.03.2020 карантином до 30.06.2023); пеня та інфляція стягнуті до 23.03.2022 (з урахуванням воєнного стану з 24.02.2022).

Доводи апеляційної скарги щодо неправильного застосування строків позовної давності є необґрунтованими, оскільки суд першої інстанції вірно обчислив перебіг позовної давності з урахуванням її продовження на період карантину (відповідно до Закону України № 540-ІХ від 30.03.2020) та воєнного стану (п. 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України), але встановив, що за період з 01.05.2015 по 11.03.2017 строк позовної давності пропущено, як це передбачено ст. 257 ЦК України, яка встановлює загальну трирічну позовну давність для вимог про стягнення заборгованості. Апелянт не надав доказів, що спростовують початок перебігу давності з моменту, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення права (ст. 261 ЦК України), а отже, відмова в стягненні за цей період є правильною.

Аргументи апелянта про солідарну відповідальність відповідачів не відповідають нормам матеріального права, оскільки відповідно до ст. 360 ЦК України співвласники майна зобов`язані брати участь у витратах на його утримання пропорційно до своєї частки у праві спільної власності, а ст. 543 ЦК України передбачає солідарний обов`язок лише у випадках, коли зобов`язання є неподільним за законом чи договором. У даній справі зобов`язання з оплати послуг з утримання будинків та прибудинкових територій є подільним, як це випливає зі ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та п. 10 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», тому суд правильно розподілив відповідальність пропорційно часткам відповідачів (по 1/2 кожному).

ОСОБА_1 прийняв спадщину після ОСОБА_4 20.11.2007 на частину квартири /а.с. 7/, ОСОБА_2 , як онука ОСОБА_4 зареєстрована у квартирі з 1995 року /а.с. 8 зворот/, інших даних щодо власників та зареєстрованих матеріали справи не містять, апелянт цих обставин також не спростовує.

Щодо розрахунку сум заборгованості, 3% річних та інфляційних втрат, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, оскільки нарахування здійснювалося відповідно до ст. 625 ЦК України, яка зобов`язує боржника сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних за час прострочення, з урахуванням заборони нарахування таких сум під час воєнного стану. Суд першої інстанції обґрунтовано обмежив період нарахування до 23.03.2022, а запропоновані апелянтом альтернативні розрахунки не підтверджені достатніми доказами та суперечать ст. 611 ЦК України щодо відповідальності за порушення зобов`язань.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та містяться на формальних міркуваннях.

Відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, розподілу судові витрати не підлягають, оскільки у вимогах апеляційної скарги відмовлено.

Керуючись ст.ст. 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу представника комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» Андрія Солодухи на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 10 грудня 2024 року - залишити без задоволення.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 10 грудня 2024 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції касаційному оскарженню не підлягає.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення.

Головуючий: Судді: