Справа № 715/2037/25
Провадження № 2/715/653/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2025 року с. Глибока

Глибоцький районний суд Чернівецької області в складі:

судді Цуркана В.В.

секретар судового засідання Майщук С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЙС" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 18 жовтня 2023 року ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір №827139947, згідно умов якого позичальникові надано кредит на суму 11 600 грн., зі сплатою процентів та інших платежів, визначених умовами договору. Відповідно до умов договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року ( з додатковими угодами у тому числі щодо продовження терміну дії Договору факторингу) право вимоги за кредитним договором №827139947 від 18 жовтня 2023 року перейшло до ТзОВ «Таліон Плюс». 31.07.2024 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТзОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 31/0724-01, згідно якого до останніх перейшло право вимоги до відповідача.

29.05.2025 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ЕЙС» укладено договір факторингу № 29/05/25- Е, згідно умов якого право вимоги за кредитним договором №827139947 від 18 жовтня 2023 року перейшло до позивача.

Всупереч умовам кредитного договору відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЕЙС», ні на рахунки попередніх кредиторів. На підставі викладеного, просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» заборгованість за кредитним договором № 827139947 від 18.10.2023 року у розмірі 56 494,32 грн., судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 7000, 00 грн.

28.05.2025 року від представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 до суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого вказує, що відповідач заперечує, щодо наявності у позивача права вимоги за кредитним договором №827139947 від 18.10.2023 року. Так, позивач на підтвердження переходу права вимоги за кредитним договором №827139947 від 18.10.2023 року посилається на те, що між первісним кредитором - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено Договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року, відповідно до умов якого до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №827139947 від 18.10.2023 року, в подальшому 31.07.2024 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанси» було укладено Договір факторингу №31/0724-01, відповідно до умов якого до ТОВ «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги за вказаним договором. Надалі 29 травня 2025 року між ТОВ «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія» «ЕЙС» було укладено договір факторингу №29/05/25-Е. Із аналізу вказаних договорів факторингу вбачається, що право вимоги від первісного кредитора - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перейшло до нового кредитора ще 28.11.2018 року, а сам кредитний договір №827139947 був укладений 18.10.2023 року, тобто через 5 років після укладення договору факторингу, що взаємовиключає одне одного, оскільки договір факторингу права вимоги є похідних від кредитного договору, а отже не може бути укладеним раніше кредитного договору, за яким переходить право вимоги. При цьому, будь-яких належних доказів, що перехід права вимоги за договором №827139947 від 18.10.2023 року відбувся на виконання п. 1.3 Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року, а саме стосовно майбутньої грошової вимоги, не надано.

Зазначає, що у договорі факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року не зазначена ціна, за яку відбулося відступлення права вимоги. Крім того у договорі факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року, ні у додаткових угодах до договору не зазначений розмір вимоги до боржника, яка відступається. Також у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження обставин здійснення повної оплати за договорами факторингу на час або після їх укладення, тобто доказів, які б підтверджували належність виконання заявником своїх зобов`язань за договором.

Вказує, що відступлення права вимоги може здійснюватися лише стосовно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Разом з тим, з аналізу вказаних договорів факторингу вбачається, що право вимоги від первісного кредитора - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перейшло до нового кредитора - ТОВ «Таліон Плюс», ще 28.11.2018, коли кредитний договір з відповідачем ще не укладався (кредитний договір №827139947 був укладений між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем лише 18.10.2023, тобто через 5 років після укладення договору факторингу). У той же час, права вимоги за договором факторингу є похідними від кредитного договору, а отже договір факторингу не може бути укладеним раніше кредитного договору, за яким переходить право вимоги. І це не є тотожним визначенню, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога), оскільки у даному випадку мова йдеться саме про вимогу, а не про правочин, на підставі якого така вимога може виникнути в майбутньому. Відповідно до умов Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, укладеного між первісним кредитором - ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» (Клієнт) та ТОВ «Таліон Плюс» (Фактор) Клієнт зобов`язується відступити Фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату та на умовах, визначених Договором. З наведеного слідує, що було здійснено передачу невизначених вимог, оскільки жодної визначеної вимоги, що існувала б у ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» щодо відповідача на момент укладення Договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, в останньому не вказано.

Отже, позивачем не доведено факту відступлення права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором 827139947 від 18.10.2023 року від первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс», відповідно, від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та від ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» до ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС». На підставі викладеного, просить суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, судові витрати та витрати на правову допомогу покласти на позивача.

04.08.2025 року від представника ТзОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» до суду надійшла відповідь на відзив, згідно якої вказує ТОВ МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА та між ТОВ Таліон Плюс укладено Договір факторингу № 28/1118-01. Відповідно до пункту 8.2 Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 строк дії цього Договору закінчується 28 листопада 2019 року. Відповідно до п.8.6 Додатки та додаткові угоди до даного Договору набувають чинності з моменту їх підписання обома Сторонами та становлять його невід`ємну частину. В подальшому ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали ряд додаткових угод: №19 від 28.11.2019, № 26 від 31.12.2020, №27 від 31.12.2021, №31 від 31.12.2022, №32 від 31.12.2023 якими продовжено строк дії договору до 31 грудня 2024 року. Таким чином, з урахуванням визначених строків дії цього договору та додаткових угод до нього, його виконання здійснювалось не одномоментно, а протягом всього часу його дії, з 28.11.2018 по 31.12.2024.

19.12.2023 відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 263 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 (з урахуванням додаткових угод до нього), ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до Відповідача на загальну суму 26 420,16 грн. Підписанням Реєстру прав вимоги Сторони засвідчують передачу Права вимоги до Боржників в повному обсязі, за відповідним Реєстром права вимоги. Таким чином, Сторони виконали умови договору факторингу №28/1118-01 належним чином, зокрема: підписали договір факторингу №28/1118-01; уклали відповідний реєстр прав вимоги та здійснили фінансування за відступлення прав вимоги відповідно до умов договору факторингу. А тому, право вимоги перейшло від Клієнта до Фактора в день підписання Сторонами Реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку, а отже Право вимоги до Відповідача перейшло до ТОВ Таліон Плюс 19.12.2023, тобто після укладання Кредитного договору № 827139947 від 18.10.2023. Отже, Відповідач , не врахував усі матеріали справи та помилково визначив, що передача права вимоги відбулася в момент укладення договору факторингу. Проте, відповідно до умов договору факторингу, передача права вимоги здійснюється не за самим договором, а за реєстрами, які є додатками до нього. В свою чергу, Позивач долучив до позовної заяви всі належні докази, а саме: договір факторингу 28/1118-01 від 28.11.2018 р. та витяг з реєстру прав вимоги 263 від 19.12.2023 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018. Позивачем разом з позовною заявою надано Акт звірки за Реєстром прав вимоги № 263 від 19.12.2023 року, де сторони підтверджують, що станом на 31.12.2023 року Фактором здійснено повну оплату суми фінансування за відступлення (передачу) прав вимог за Реєстром прав вимоги № 263 від 19.12.2023 року за Договором факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року.

Відповідно до умов договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 передача (відступлення) прав вимоги здійснюється у момент підписання реєстру прав вимог. При цьому така передача не прив`язується до конкретного кредитного договору, а охоплює всі права вимоги, зазначені в реєстрах. Згідно з умовами договору факторингу, клієнт (первісний кредитор) зобов`язувався передати фактору всі права вимоги, зазначені в реєстрах прав вимоги. Це підтверджує факт фактичного відступлення прав вимоги, яке не обмежується виключно моментом укладення кредитного договору чи датою договору факторингу, а відбувається на підставі відповідного реєстру. Зокрема, реєстр прав вимоги до договору факторингу від № 28/1118-01 від 28.11.2018 , до якого включено Кредитний договір №827139947 від 18.10.2023 укладено 19.12.2023, тобто через два місяці після укладення кредитного договору. Таким чином, на момент включення цього кредитного договору до реєстру, право вимоги вже існувало, а не є майбутнім, як помилково вважає Відповідач.

Вказують, що 31.07.2024 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 31/0724-01, відповідно до умов якого до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором № 827139947 від 18.10.2023. Пунктом 2.1. Розділу 2 (ПРЕДМЕТ ДОГОВОРУ) Договору факторингу № 31/0724-01 від 31.07.2024 року, Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором. Тобто предметом Договору факторингу №31/0724-01 від 31.07.2024 є відступлення прав вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги. 31.07.2024 Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 1 до Договору факторингу № 31/0724-01 від 31.07.2024 від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до Відповідача на загальну суму 56494,32 грн. Тобто передача права вимоги відбулась в межах часових рамок чинності Договору факторингу до 31.12.2024 р.

При цьому жодна норма даного договору не обмежує можливість передачі прав вимог лише тими, які існували до моменту укладення Договору. Відповідно до п.п. 5.3.3 договору факторингу № 31/0724-01 від 31.07.2024 Фактор (ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс») має право розпоряджатися Правом вимоги на свій власний розсуд, в тому числі відступати Право вимоги на користь третіх осіб. Також згідно з п. 4.1. цих договорів, право вимоги переходить від Клієнта до Фактора в момент підписання сторонами відповідного Реєстру прав вимоги, який є невід`ємною частиною договору. Це означає, що фактичне відступлення прав вимоги не обмежується моментом укладення кредитного чи факторингового договору, а здійснюється на підставі реєстру, який містить перелік прав вимоги, що можуть виникати як до, так і після укладення договору факторингу. Отже, право вимоги за Кредитним договором № 827139947 від 18.10.2023 перейшло до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс». Позивачем разом з позовною заявою надано Платіжну інструкцію № 7075 від 05.08.2024 р. що свідчить про сплату суми фінансування згідно Реєстру прав вимоги №1 від 31.07.2024р. та Договору факторингу №31/0724 - 01 від 31.07.2024 року

29.05.2025 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та Позивач уклали Договір факторингу №29/05/25-Е.Згідно п.1.2 Договору перехід від Клієнта (ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс») до Фактора (Позивач) Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акта прийому-передачі Реєстру Боржників згідно з Додатком №2. Відповідно до Договору Реєстр Боржників це інформація, що стосується Боржників, оформлена за формою, встановленою в відповідному Додатку (форма Реєстру Боржників) до цього Договору. Таким чином, згідно витягу з Реєстру боржників від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до Позивача перейшло право грошової вимоги до Відповідача на загальну суму 56494,32 грн. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору . На підтвердження переходу права вимоги до позивача, разом з позовною заявою долучено Акт прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу №29/05/25-Е від 29.05.2025. Вказують, що Позивачем разом з позовною заявою надано Платіжні інструкції №243, №245, №246, №247, №248, що свідчить про сплату суми фінансування згідно Договору факторингу № 29/05/25-Е від 29.05.2025 року.

Зазначають, що позивач набув право вимоги до Відповідача на підставі Договору факторингу №29/05/25-Е від 29.05.2025. Хоча перерахування коштів клієнту не є предметом доказування у даному спорі, оскільки факт переходу прав вимоги підтверджується підписанням відповідного реєстру боржників, як це прямо передбачено умовами зазначеного договору. Таким чином ,Позивач не має обов`язку надавати докази здійснення оплати за відступлені права вимоги, оскільки така обставина не впливає на законність переходу права вимоги відповідно до положень чинного законодавства та договору факторингу. Разом із тим, з метою забезпечення всебічного та об`єктивного розгляду справи, Позивач додав до матеріалів позову копії платіжних інструкцій, що підтверджують проведення оплати за набуття права грошової вимоги.

Вказують, що в матеріалах справи відсутні документи, що підтверджують надання правничої допомоги а саме: договір про надання правничої допомоги ОСОБА_1 , підтвердження сплати послуг адвоката (квитанція до прибуткового касового ордеру/касовий ордер/платіжне доручення) - це є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог про відшкодування таких витрат. На підставі викладеного, просять суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В судове засідання представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» не з`явився, однак надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити і справу розглянути у відсутності їх представника.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, однак подав до суду відзив на позовну заяву, згідно якого просив суд відмовити у задоволенні позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволеною з наступних підстав.

Судом встановлено, що 18 жовтня 2023 року ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір №827139947, згідно умов якого позичальникові надано кредит на суму 11 600 грн., зі сплатою процентів та інших платежів, визначених умовами договору.

Відповідно до умов договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року ( з додатковими угодами у тому числі щодо продовження терміну дії Договору факторингу) право вимоги за кредитним договором №827139947 від 18 жовтня 2023 року перейшло до ТзОВ «Таліон Плюс». Право вимоги перейшло від Клієнта до Фактора в день підписання Сторонами Реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку, а отже Право вимоги до Відповідача перейшло до ТОВ Таліон Плюс 19.12.2023, тобто після укладання Кредитного договору № 827139947 від 18.10.2023.

Відповідно до умов договору факторингу, передача права вимоги здійснюється не за самим договором, а за реєстрами, які є додатками до нього.

В свою чергу, Позивач долучив до позовної заяви всі належні докази, а саме: договір факторингу 28/1118-01 від 28.11.2018 р. та витяг з реєстру прав вимоги 263 від 19.12.2023 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 Звертаємо увагу суду, Позивачем разом з позовною заявою надано Акт звірки за Реєстром прав вимоги № 263 від 19.12.2023 року, де сторони підтверджують, що станом на 31.12.2023 року Фактором здійснено повну оплату суми фінансування за відступлення (передачу) прав вимог за Реєстром прав вимоги № 263 від 19.12.2023 року за Договором факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року.

31.07.2024 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТзОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 31/0724-01, згідно якого до ТзОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 56494,32 грн.

Платіжна інструкція № 7075 від 05.08.2024 р., свідчить про сплату суми фінансування згідно Реєстру прав вимоги №1 від 31.07.2024р. та Договору факторингу №31/0724 - 01 від 31.07.2024 року.

29.05.2025 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ЕЙС» укладено договір факторингу № 29/05/25-Е, згідно умов якого право вимоги за кредитним договором №827139947 від 18.10.2023 року перейшло до позивача.

Згідно п.1.2 Договору перехід від Клієнта (ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс») до Фактора (Позивач) Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акта прийому-передачі Реєстру Боржників згідно з Додатком №2. Відповідно до Договору Реєстр Боржників це інформація, що стосується Боржників, оформлена за формою, встановленою в відповідному Додатку (форма Реєстру Боржників) до цього Договору. Таким чином, згідно витягу з Реєстру боржників від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до Позивача перейшло право грошової вимоги до Відповідача на загальну суму 56494,32 грн.

На підтвердження переходу права вимоги до позивача, долучено Акт прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу №29/05/25-Е від 29.05.2025.

Платіжні інструкції №243, №245, №246, №247, №248, свідчать про сплату суми фінансування згідно Договору факторингу № 29/05/25-Е від 29.05.2025 року.

Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «Ейс» за кредитним договором №827139947 в розмірі 56494,32 грн., з яких: 11 600,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 44894,32 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно- телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Таким чином сторони узгодили розмір позик, грошову одиницю, в якій надано позики, строки та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідачки для укладення такого договору, на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно до ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину.

Відступлення права вимоги може відбуватись , зокрема внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни; б) дарування; в)факторингу,- постанова Верховного суду від 07.10.2018 по справі №243/11704/15-ц.

Статтею 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч. 1 ст. 1077 Цивільного кодексу України).

За змістом ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.

Відповідно до частини 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі, а заперечення відповідача, які зазначені у відзиві є необґрунтованими.

Оскільки позов задоволено повністю, то відповідно до положень ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 гривень.

Крім того, на підтвердження понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу до позову долучено договір про надання правничої допомоги № 29/05/25-01 від 29 травня 2025 року, укладений між Адвокатським бюро «Тараненко та партнери» та ТзОВ «Ейс», додаткову угоду № 1 від 30.05.2025 року до договору № 29/05/25-01 від 29.05.2025 року, акт прийому-передачі наданих послуг про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 05.06.2025 року, згідно якого послуги надано на загальну суму 7000,00 грн. Ці витрати не викликають в суду сумнівів, а тому відшкодування понесених ТзОВ ФК «Ейс» витрат на правову допомогу слід стягнути з відповідача.

На підставі ст. ст. 509, 525, 526, 551, 599, 611, 612, 625, 629, 1046 - 1050 Цивільного кодексу України керуючись ст.ст.2-13,76-80,81,133,141,258, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС», яке знаходиться в м. Київ, Харківське шосе, 19, офіс 2005, , заборгованість за кредитним договором № 827139947 від 18.10.2023 року в розмірі 56494 (п`ятдесят шість тисяч чотириста дев`яносто чотири) гривні 32 копійок, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок та витрати на правову допомогу в розмірі 7 000 (сім тисяч) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ: