Справа № 587/1622/25
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 вересня 2025 року Сумський районний суд Сумської області під головуванням судді Степаненка О.А., за участю секретаря судового засідання Бузової Т.І., представника позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Бездрицької об`єднаної територіальної громади, третя особа Сумська районна державна нотаріальна контора про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом.
Представник позивача звернулася до суду з даним позовом мотивуючи його тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла баба позивача ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача ОСОБА_4 . Після смерті баби залишилося спадкове майно за адресою АДРЕСА_1 . ОСОБА_4 прийняв спадщину після смерті своє матері ОСОБА_3 шляхом сумісного проживання. Позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Постановою державного нотаріуса від 11.06.2015 року йому було відмовлено у оформленні спадкових справ у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують право власності, що належить померлій ОСОБА_3 .
Представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги.
Представник відповідача до суду не з`явився, у письмовій заяві просив справу слухати без їх участі позовні вимоги визнав повністю.
Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, у письмовій заяві просив справу слухати без їх участі..
Суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін, в порядку ч.3 ст.211 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справ суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню.
У суді встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла баба позивача ОСОБА_3 ( а.с.11) ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача ОСОБА_4 ( а.с. 9,10, 12).
Згідно довідки № 25/08-08 від 25.02.2025 року виданої Бездрицькою сільською радою Сумського району ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 на день смерті була зареєстрована та постійно проживала за адресою АДРЕСА_1 . Разом з нею за вказаною адресою був зареєстрований у тому числі ОСОБА_4 ( а.с.17), який фактично прийняв спадщину, але не переоформив її.
Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій видачі свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.06.2015 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями за адресою АДРЕСА_1 ( а.с.8).
Разом з тим 11 червня 2015 року за р.№3833,3836,3839 ОСОБА_2 отримав свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва після померлого ОСОБА_4 .
За даними Спадкового реєстру від 11.06.2015 року спадкова справа після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 не заводилась, з заявами про прийняття або відмову від спадщини ніхто не звертався, свідоцтво про право на спадщину не видавалось.
Згідно довідки ДП «Бюро технічної інвентаризації Сумського району» № 245-1-05/15 від 12.05.2015 року житловий будинок з господарськими будівлями за адресою АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності, вид. 01.02.1988.
Разом з тим у свідоцтві про право власності на житловий будинок прізвище власника вказано ОСОБА_3 (рус). ( а.с.13)
Відповідно до довідки ДП ««Бюро технічної інвентаризації Сумського району» № 245-1-05/15 від 12.05.2015 року власником будинку є ОСОБА_3 , Згідно довідки № 25/08-08 від 25.02.2025 року виданої Бездрицькою сільською радою Сумського району ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 на день смерті була зареєстрована та постійно проживала за адресою АДРЕСА_1 , відповідно до свідоцтва про смерті спадкодавця вірними є ОСОБА_3 .
Відповідно до пункту 3.1. Листа Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (згідно із статтею 392 Цивільного кодексу України).
Згідно ч. 1 ст. 1298 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.
Відповідно вимог ст. 49 Закону України «Про нотаріат» та п.1 глави 13 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, якщо, зокрема, не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.
Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при розгляді цих справ, судом перевіряється наявність обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій, зокрема відмови у видачі свідоцтва про спадщину.
Згідно абзацу 3 пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.
За змістом ст. 392 Цивільного Кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Відповідно до положень статті 1216 Цивільного кодексу України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно із вимогами статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до положень частини 1 статті 1220 Цивільного кодексу України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.
Відповідно до частини 3 статті 1223 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Відповідно до ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Відповідно до ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до ст. 396 ЦК України, в разі відсутності документів на право власності власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку.
Згідно п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.
Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.
Відповідно до листа ВСУ 01.01.2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.
Таким чином, оцінюючи досліджені по справі докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності в їх сукупності, суд приходить до висновку, що правовстановлюючий документ, який дають право власності на житловий будинок належав ОСОБА_3 , а також, що у вказаному правовстановлюючому документі прізвище спадкодавця вказане невірно, тобто помилка, яка сталася не може бути усунута іншим шляхом, ніж звернення до суду та перешкоджає спадкоємцю в реалізації його права на спадщину.
При цьому, суд вважає, що заявник позбавлений можливості у позасудовому порядку встановити факт належності правовстановлюючого документу.
Також суд вважає, що необхідно визнати за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями за адресою АДРЕСА_1 у порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
На підставі наведеного, керуючись , ст. ст. 10-13, 81, 89, 200, 263, 265, 268 ЦПК України, 328, 368, 384, 392 суд ЦК України,
Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.
Встановити факт належності правовстановлюючого документу свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 01.02.1988 року виданого на ім`я ОСОБА_3 , як такий, що належав ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , рнокпп НОМЕР_1 право власностіна житловий будинок з господарськими будівлями за адресою АДРЕСА_1 у порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сумського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.А.Степаненко