Справа № 275/577/25
11 вересня 2025 року селище Брусилів
Брусилівський районний суд Житомирської області
у складі головуючого судді Миколайчука П.В.,
із секретарем судового засідання Довгаленко О.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
Короткий зміст позовних вимог
ТОВ «ФК «ЕЙС» в особі представника адвоката Тараненка А.І., який діє на підставі ордеру на надання правничої допомоги серія АА №1584606 від 29.05.2025, через систему «Електронний суд» звернувся до Брусилівського районного суду Житомирської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №542630063 від 24.01.2023 в розмірі 32 092,44 грн.
Позовні вимоги ТОВ «ФК «ЕЙС» обґрунтовані тим, що 24.01.2023 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір №542630063 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, відтвореного шляхом використання одноразового ідентифікатора, за умовами якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» надає кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 6 200 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, шляхом відповідачеві грошових коштів на банківську картку № НОМЕР_1 , зазначену відповідачем в заявці на отримання грошових коштів, строк користування 30 днів, дата повернення 23.02.2023. Процентна ставка за договором протягом дисконтного періоду становить 2,1% в день, після закінчення дисконтного періоду 2,98% в день, орієнтовна загальна вартість кредиту 10 106 грн.
Позивач зазначає, що 28.11.2018 між первісним кредитором та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу № 28/1118-01. У подальшому до вказаного договору укладалися додаткові угоди. На виконання договору факторингу, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» підписали реєстр прав вимоги №222 від 28.03.2023, за яким ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило на користь ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги за договором №542630063 від 24.01.2023
30.10.2023 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу №30/1023-01, за яким ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» набуло права вимоги до боржників ТОВ «Таліон Плюс».
29.05.2025 укладено договір факторингу № 29/05/25-Е, за умовами якого ТОВ «Онлайн Фінанс» відступило на користь ТОВ «ФК «ЕЙС» права вимоги за договором №№542630063 від 24.01.2023
Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 29/05/25-Е від 29.05.2025, ТОВ «ФК «ЕЙС» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №542630063 від 24.01.2023 у сумі 32 092,44 грн., з яких: 6 200 грн. - заборгованість по тілу кредиту та 25 892,44 грн. - заборгованість за відсотками.
Вказану суму боргу позивач просить стягнути з відповідача.
Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.
Ухвалою судді від 23.06.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження та задоволено клопотання про витребування доказів.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розглядати справу за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечив.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини своєї неявки не повідомила, вважається повідомленою належним чином у порядку ст. 128, ст. 131 ЦПК України.
Суд, на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення.
У відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи.
08.09.2025 суд перейшов до стадії ухвалення рішення, повідомив про складання повного рішення 11.09.2025.
Фактичні обставини, встановлені судом, докази на їх підтвердження
Судом встановлено, що 24.01.2023 ОСОБА_1 було створено в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» заявку на отримання грошових коштів в кредит, в якій вказано персональні дані, суму кредиту 6 200 грн, номер картки 5375-41XX-XXXX-7629 (а.с.82).
24.01.2023 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 уклали договір кредитної лінії №542630063, за умовами якого кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит у вигляді кредитної лінії у розмірі 6 200 грн. зі строком повернення до 23.02.2023, зі сплатою процентів за користування кредитом. Орієнтовна загальна вартість кредиту для суми кредиту за першим траншем, складає 10 106 грн; орієнтовна реальна процентна ставка складає 38 060,66 % річних, при цьому загальна вартість першого траншу за кредитом у процентному вираженні за строк дисконтного періоду складає 163% від суми першого траншу. Договір підписаний електронним підписом ОСОБА_1 одноразовим ідентифікатором (а.с.93-102).
Згідно довідки щодо дій позичальника в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», ОСОБА_1 24.01.2023 будо акцептовано оферту одноразовим ідентифікатором (а.с.74)
ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» через АТ «Універсал банк» перерахувало відповідачу грошові кошти за договором № 542630063 від 24.01.2023 у розмірі 6 200 грн. на карту № 5375-41XX-XXXX-7629, що підтверджується довідкою ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» від 23.05.2025 про перерахування коштів, листом АТ «Універсал Банк» №БТ/Е-7313 від 08.07.2025 про зарахування коштів у сумі 6 200 грн. на картку № НОМЕР_2 , емітовану на ім`я ОСОБА_1 та випискою за вказаним картковим рахунком (а.с.60, 71, 116-120).
Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 542630063 від 24.01.2023, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» нарахувало відповідачу заборгованість за період з 24.01.2023 по 28.03.2023 у розмірі 16 018,32 грн. (а.с. 16).
Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 542630063 від 24.01.2023, ТОВ «Таліон Плюс» нарахувало відповідачу заборгованість (з урахуванням нарахувань ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога») за період з 28.03.2023 по 20.12.2023. Загальна заборгованість склала 32 092,44 грн. (а.с. 14-15).
Відповідно до виписки з особового рахунку за кредитним договором № 542630063 від 24.01.2023, станом на 05.06.2025 заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «ФК «ЕЙС» склала 32 092,44 грн (а.с.13).
28.11.2018 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» було укладено Договір факторингу № 28/1118-01, за умовами якого, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» передає ТОВ «Таліон Плюс» за плату належні йому права вимоги до боржників (а.с. 41-46).
28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду №19 до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, відповідно до якої строк дії договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 продовжився до 31.12.2020 (а.с. 46 зв.).
31.12.2020 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду №26 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, відповідно до якої строк дії договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 продовжився до 31.12.2021 (а.с.47-51).
31.12.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду №27 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, відповідно до якої строк дії договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 продовжився до 31.12.2022 (а.с.52).
31.12.2022 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду №31 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, відповідно до якої строк дії договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 продовжився до 31.12.2023 (а.с. 52 зв.).
31.12.2023 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду № 32 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, відповідно до якої строк дії договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 продовжився до 31.12.2024 (а.с. 53).
28.03.2023 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» підписано протокол узгодження факторингової операції та обсягу переданих прав вимог згідно реєстру прав вимоги №222 від 28.03.2023, згідно з яким передано право вимоги за кредитним договором № 542630063 від 24.01.2023 до ОСОБА_1 (а.с.38 зв.-40).
30.10.2023 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено Договір факторингу №30/1023-01, за умовами якого, ТОВ «Таліон Плюс» передало ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» за плату належні йому права вимоги до боржників, в тому числі за кредитним договором № 542630063 від 24.01.2023 до ОСОБА_1 (а.с.30-37).
29.05.2025 між ТОВ «ФК «ЕЙС» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 29/05/25-Е, за умовами якого, ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» передало ТОВ «ФК «ЕЙС» за плату належні йому права вимоги до боржників, в тому числі за кредитним договором № 542630063 від 24.01.2023 до ОСОБА_1 (а.с.25-29).
З реєстру божників до договору факторингу №29/05/25-Е від 29.05.2025 вбачається, що ОСОБА_1 вказаний у списку боржників за №3433 за кредитним договором № 542630063 від 24.01.2023, за яким загальна сума заборгованості становить 32 092,44 грн, з яких: заборгованість за простроченим тілом кредиту 6 200 грн, заборгованість за простроченими відсотками 25 892,44 грн (а.с.23-24).
Іншиз доказів по суті позову суду не надано.
Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки суду.
Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України та ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Предметом спору у цій справі є стягнення заборгованості за кредитними договором особою, яка набула таке право відповідно до договору відступлення прав вимоги.
Обставиною, що підлягає доказуванню під час вирішення даного спору є факт отримання кредитних коштів, факт користування кредитними коштами та факт належного виконання позичальником зобов`язань із своєчасного виконання зобов`язань в частині повернення кредиту.
Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний недійсним судом.
За приписами ч 2. ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною, тому акцентуючи пропозицію товариства відповідач електронним підписом одноразовим ідентифікатором у договорі приєднався до Правил відкриття кредитної лінії визнає та погоджується на запропоновані позивачем умови користування та порядок надання товариством грошових коштів.
Отже, підписання кредитного договору свідчить про те, що ОСОБА_1 (відповідач) всі умови цілком зрозумів та своїм підписом письмово підтвердив та закріпив те, що сторони договору діяли свідомо, були вільні в укладенні даного договору, вільні у виборі контрагента та умов договору.
Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України "Про електронну комерцію", який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
В статті 3 Закону України "Про електрону комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно зі статтею 10 Закону України "Про електронну комерцію" електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття (стаття 11 Закону).
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України "Про електронну комерцію").
Частина 5 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Стаття 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Кредитний договір №542630063 від 24.01.2023 укладено у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Договір підписаний Відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора MNV84Y7F. У Кредитному договорі сторонами досягнуто згоди з усіх істотних умов Кредитного договору в тому числі щодо розміру кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови користування коштами, сплати відсотків за користування кредитним коштами, розміру і типу процентної ставки.
Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін уважається укладеним в письмовій формі.
Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19.
Частиною 1 статті 1046 ЦК України визначено, що договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Суд приходить до висновку про доведеність факту укладення Кредитного договору №542630063 від 24.01.2023 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 , перерахування ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 6 200 грн. 24.01.2023 на банківську карту № НОМЕР_1 , яку Відповідач вказав у Заявці при укладенні Кредитного договору, оскільки це підтверджено Кредитним договором №542630063 від 24.01.2023 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 , довідкою ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» від 23.05.2025 про перерахування коштів, листом АТ «Універсал Банк» №БТ/Е-7313 від 08.07.2025 про зарахування коштів у сумі 6 200 грн. на картку № НОМЕР_2 , емітовану на ім`я ОСОБА_1 та випискою за вказаним картковим рахунком.
Згідно із ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.
Стаття 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором.
Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Згідно із ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).
Згідно із частиною першою ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).
Згідно з частиною першою статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Судом встановлено, що відповідач з умовами договору був ознайомлений, підписав такий договір, однак умови договору порушив. Зворотного відповідачем не доведено.
Пунктом 1 ч.1ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ч.1 ст. 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).
Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Як встановлено судом та не спростовано відповідачем, право грошової вимоги заборгованості за кредитним договором №542630063 від 24.01.2023 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 , перейшло до ТОВ "ФК "ЕЙС".
Розмір заявленої до стягнення заборгованості за договором підтверджується наданим суду розрахунком заборгованості ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (за період з 24.01.2023 по 28.03.2023), за яким заборгованість відповідача за кредитом перед позивачем становить 16 018,32 грн, з яких 6 200 грн - заборгованість за основним боргом (тіло кредиту), 10 003,08 грн - заборгованість за відсотками, розрахунком заборгованості ТОВ «Таліон Плюс» (за період з 28.03.2023 по 20.12.2023), за яким заборгованість відповідача за кредитом перед позивачем становить 32 092,44 грн, з яких 6 200 грн - заборгованість за основним боргом (тіло кредиту), 25 892,44 грн - заборгованість за відсотками, випискою з особового рахунку ОСОБА_1 , сформованою ТОВ «ФК «ЕЙС», згідно з якою заборгованість відповідача за кредитом перед позивачем становить 32 092,44 грн, з яких 6 200 грн - заборгованість за основним боргом (тіло кредиту), 25 892,44 грн - заборгованість за відсотками.
На час розгляду справи судом, відповідач заборгованість перед позивачем не сплатив та відповідних доказів до суду не подав.
З урахуванням фактичних обставин справи та відсутності заперечень та контррозрахунків відповідача, суд погоджується з розрахунками заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №542630063 від 24.01.2023.
З урахуванням наведених норм та з огляду на встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до норм закріплених у ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).
Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .
Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
За викладених фактичних обставин, суд дійшов висновку про задоволення позову.
Розподіл судових витрат
Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.
Щодо витрат позивача на професійну правничу допомогу, суд зазначає таке.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи.
Водночас, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
При ухваленні рішення суд, відповідно до положень статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», крім вимог національного законодавства керується також практикою ЄСПЛ.
Згідно з ч.3 ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
У справі, що розглядається позивачем доведено понесення ним витрат за надання правничої допомоги.
Водночас суд уважає, що розмір правової допомоги за оплату наданих послуг є завищеним, позаяк заявлена позивачем сума відшкодування витрат на правову допомогу у розмірі 7 000 грн є неспівмірною зі складністю справи та виконаними роботами, часом, витраченим адвокатом на надання послуг з правової допомоги, їх обсягом та не відповідає критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру у співвідношенні з предметом позову. Водночас суд враховує, що справа розглядалась в порядку спрощеного провадження, адвокат (представник позивача) не приймав участь в судовому засіданні.
Отже, суд дійшов до висновку про часткове задоволення заяви щодо стягнення понесених позивачем витрат за надання правової допомоги та стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу у розмірі 5 000 грн. Саме така сума відповідає критеріям розумності, співмірності та ґрунтуються на вимогах закону.
Заяв про розподіл інших судових витрат не надходило.
Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 258-259, 263-265, 274, 279, 280-284, 354 ЦПК України, суд
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЙС" заборгованість за кредитним договором №542630063 від 24.01.2023 в сумі 32 092 (тридцять дві тисячі дев`яносто дві) гривні 44 копійки, з яких: 6 200 грн - заборгованість за основним боргом (тіло кредиту), 25 892,44 грн - заборгованість за відсотками
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЙС" 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок судового збору та 5 000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок судових витрат на правничу допомогу.
Заочне рішення може бути переглянуте Брусилівським районним судом Житомирської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не будуть подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд-якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повне судове рішення підписано 11.09.2025.
Відомості про учасників справи:
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .
Суддя П.В. Миколайчук