ЄУН № 201/9819/25
Провадження № 2/201/4508/2025
УХВАЛА

про відкриття провадження у справі

/спрощене позовне провадження без виклику сторін/

25 серпня 2025 року Соборний районний суд міста Дніпра у складі: головуючого судді Покопцевої Д.О., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Державної установи «Інститут гастроентерології Національної академії медичних наук України» про скасування наказу, преміювання, стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Рух справи

Позивачка звернулася до Соборного районного суду міста Дніпра засобами поштового зв`язку з позовною заявою, датованою 03.08.2025р., в якій просила відмінити наказ установи-відповідача Державної установи «Інститут гастроентерології НАМН» № 48ос від 25.04.2025р., і, як наслідок цього, преміювати за квітень 2025р., вирішити питання судових витрат.

Вказана позовна заява отримана судом 08.08.2025р.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.08.2025р. для розгляду зазначеної позовної заяви визначено суддю Покопцеву Д.О.

Ухвалою від 12.08.2025р. Соборного районного суду міста Дніпра позовна заява залишена без руху, позивачці запропоновано не пізніше 5 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху подати суду позовну заяву, яка має містити відомості про поштовий індекс відповідача, реєстраційний номер облікової картки платника податків позивачки за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів зв`язку відповідача, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету в учасників справи, відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору, відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; підтвердження позивачки про те, що нею не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав разом із квитанцією про сплату судового збору у вказаній вище сумі.

13.08.2025р. вказана ухвала вручена позивачці в приміщенні Соборного районного суду міста Дніпра.

18.08.2025р. позивачкою засобами поштового зв`язку направлено суду уточнену позовну заяву, в якій просить:

- відмінити наказ установи-відповідача Державної установи «Інститут гастроентерології НАМН» № 48ос від 25.04.2025р., і, як наслідок цього, преміювати за квітень 2025р.,

- стягнути з відповідача моральну шкоду в сумі 90 000грн.,

- вирішити питання судових витрат.

Уточнена позовна заява отримана судом 19.08.2025р.

Позовна заява подана:

- з додержанням вимог статей 175, 177 ЦПК України;

- згідно правил ст. 19 ЦПК України (предметна юрисдикція) та ст. ст. 26 - 30 ЦПК України (територіальна юрисдикція).

Відсутні підстави, визначені статтями 185-186 ЦПК України, для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 187 ЦПК України за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі.

Позивачкою разом із уточненою позовною заявою подано клопотання, датоване 18.08.2025р., про розгляд справи в порядку загального позовного провадження, мотивоване ти, що справа досить складна, потребує виклику свідків, стосується її честі, гідності, дискримінації, шкоди її здоров`ю та психологічної травми, від якої вона «не може відійти й досі» (досл.).

Вирішуючи питання стосовно форми провадження суд враховує наступне.

Стосовно клопотання про виклик та допит свідків

Позивачка просить допитати в судовому засіданні як свідків завідуючу відділенням захворювань шлунка та дванадцятипалої кишки, дієтології і лікувального харчування ОСОБА_2 (адреса невідома, працює на 4 поверсі у клініці установи відповідача), та ОСОБА_3 , виконуючого обов`язки директора установи-відповідача.

Свідок ОСОБА_2 може пояснити, що (далі дослівно) «Підтвердити, що пліснява була не тільки в моєму кабінеті, а й у палатах відділення. Саме вона мене викликала з клінічного огляду хворих у 406 або 407 палатах (тих палат, де була пліснява), сказавши, що мене чекають біла дверей мого тодішнього кабінету 417. Вона знає, що юрба на чолі з ОСОБА_4 , співробітників чекала мене в коридорі, а не у відчиненому кабінету (коли я підішла двері в кабінет були відчинені), до того ж там було багато пацієнтів, які прислухалися до розмови-звинувачень мене з приводу плісняви. Підкреслюю, що двері кабінету у мою відсутність відкрили, однак чекали біля кабінету, щоб більшість людей чула, як мене будуть принижувати і ганьбити. Вона може підвередити, що у відділенні було дуже холодно, і назвати того, хто відповідає за стан кабінетів і палат у вищезазначеному відділенні. Узимку майже не кожній оперативці доповідали, що на холод взимку скаржилися і хворі, і медперсонал. Розповісти про свої заходи, як вона запобігала плісняві, як завідувачка відділення. Відверто кажучи, знаю дану особу, як не дуже чесну і правдиву (моя думка про неї, бо вже одного разу постраждала від її брехні, коли вона свою провину переклала на мене, а адміністрація Установи-відповідача з задоволенням це прийняла, і за її провину мене майже «розп?яли» - моя думка про ситуацію у 2022 році), однак виходу немає. Захоче, хай каже правду, а захоче - хай неправду під присягою. Я вже постраждала через її брехню одного разу (і досі не відійшла від тієї сильної психотравми та приниження перед усіма), тому мені байдуже, хай бере ще один гріх на душу і цей раз. А може скаже правду, хто зна..».

Свідок ОСОБА_3 може пояснити, що (далі дослівно) «йому добре відомо, як роками мене принижували, що і досі я страждаю через усе зроблене в червні 2022 року, але до справи це не стосується. Зараз, хай пояснить мені і суду, чого саме мене вибрала адміністрація, щоб зробити винною за плісняву у моєму кабінеті, хоч плісняви повно в палатах, і чому я повинна сплачувати за створення з мого колишнього кабінету палати поліпшених умов перебування хворих.

Хай подивиться мені у вічі і скаже, що я винна і зараз (він звик звинувачувати мене і знущатися з мене, але опосередковано, через інших осіб - моя думка про нього). Хай пояснить суду, чому винною вирішено зробити мене, а не представників господарчої служби тощо. Він це знає, а мені і суду невідомо. Я вважаю, це дискримінацією, що мене роблять відповідальною за провини інших. Але треба послухати і його думку, чого він обрав мене жертвою, яка повинна відповідати за вину інших осіб? Чому така дискримінація і знущання? Він мене не приймає вже давно

(роками), на відміну від інших працівників (заборонив секретарю навіть сповіщати, що я прошу мене прийняти), хоч я записувалася до нього в день, який відведений для його прийомів. Хай надасть відповідь за таку дискримінацію. Чутки швидко розносяться, і інші рівняються на його поведінку, що завдає мені ще більше душевних страждань. А моє здоров?я? Від медик, хай спробує сказати, що пліснява в кабінеті для мене дуже корисна. Хай звинувачує мене у вічі, а не тільки в наказах, доганах, на Вченій Раді (про останню інформація мені точно невідома і досі, усі мене пожаліли і не розповіли). Мені набридло бути цапом-відбувайлом у керівництва Інституту-відповідача (моя думка про ситуацію), Хай ОСОБА_3 дає свідчення проти мене у суді, дивлячись мені в очі, раз мене так звинувачують і гноблять та принижують перед усіма.

Хай пояснить, чому не відмінив наказ, я же неодноразово його просила про це, і в чому моя провина. Для чого писати у наказі: сповістити усіх науковців? Щоб ще більше ганьбити мене?

ОСОБА_5 мало, що у відділенні чули усі: санітарка, сестра-господиня, зав.відділенням, хворі та інші?

Знаю, що коли суд засуджує злочинця, то в рішенні суду ніколи не пишуть: сповістити про це рішення усіх сусідів або колег засудженого, а чому в цьому наказі так написано? Для чого? Мало відібрати в мене 10 тис. грв премії за квітень 2025р (як мені сказали, тоді була така премія, яка конче мені необхідна на операцію через виробничу травму, акт про яку не склали), так ще ГАНЬБИТИ мене? СПОВІСТИТИ науковцям, щоб чутки (які часто перекручуються) дійшли до кожного, і на мене показували пальцями та глузували через плісняву, я ж не можу і не буду кожному розповідати що до чого? Навіщо мене так ганьбити? Чому? Хай, свідок ОСОБА_3 , викладе свою думку суду, навіщо так знущатися над людиною, наді мною, навіщо пункт 2 у наказі, якій оскаржується».

Водночас позивачка вказує, що не може заявити свідків, які, на її думку, чесні та правдиві.

Згідно з правилами ст.69 ЦПК України свідком може бути кожна особа, якій відомі будь-які обставини, що стосуються справи.

Згідно ч.1 ст.90 ЦПК України, показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи.

За положеннями ст. 91 ЦПК України, виклик свідка здійснюється за заявою учасника справи. У заяві про виклик свідка зазначаються його ім`я, місце проживання (перебування) або місце роботи, обставини, які він може підтвердити.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Ч.ч.1- 3 чт. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Позивачка оскаржує наказ № 48ос від 25.04.2025р., яким її депремійовано по результатах роботи за квітень 2025р. за запізнення на роботу і оскільки встановлено та зафіксовано актом не дотримання неї санітарно-гігієнічних норм в службовому кабінеті, що призвело до появ грибка на стінах, стелі та підвіконні, внаслідок чого неможливо використовувати кабінет за цільовим призначенням і він потребує поточного ремонту. В обгрунтування своїх вимог зазначає, що обіймає посаду старшого наукового співробітника і за своєю посадовою інструкцією не є відповідальною за стіни, стелю, вікна, підлогу тощо; посадову інструкцію додала.

Свідки, заявлені нею, можуть пояснити, що: пліснява була наявна й у палатах відділення, назвати того, хто відповідає за стан кабінетів і палат у відділенні ( ОСОБА_2 ), а ОСОБА_3 може пояснити, чому саме позивачку як жертву вибрала адміністрація, щоб зробити винною за плісняву у її кабінеті та чому він не скасував оспорюваний наказ, хоча позивачка його про це неодноразово просила.

Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення. Обставини, які можуть підтвердити ОСОБА_6 та ОСОБА_3 не є такими, що містять інформацію стосовно предмету доказування.

Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.4 ст.77 ЦПК України).

Відтак у задоволенні клопотання про виклик та допит свідків слід відмовити.

Щодо форми судового провадження

Вирішуючи питання про те, за якими правилами позовного провадження (загального чи спрощеного) буде розглядатися справа, як це передбачено п. 4 ч. 1 ст. 187 ЦПК України, суд бере до уваги, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Згідно з п. 2 ч. 4 ст. 19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду, зокрема, справ, що виникають з трудових відносин.

Отже, з огляду на те, що дана справа є малозначною в силу закону, вона підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Частиною 5 ст. 279 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Статтею 11 ЦПК України передбачено, що суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться (ч. 13 ст. 7 ЦПК України).

З огляду на зазначене, предмет спору та характер спірних правовідносин відповідна справа підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін (у письмовому провадженні).

Щодо клопотань, поданих одночасно із позовною заявою

Одночасно із позовною заявою позивачкою подано клопотання про витребування у:

-Міністерстві охорони здоров?я України (01601, м. Київ, вул. Грушевського, 7)

інформацію про те, що їй у 2024р. було виписано сімейним лікарем три упаковки симбікорту, що буде доказом наявності у позивачки проблем із легеневою системою, з якими вона працювала у кабінеті з пліснявою;

-у відповідача: копію наказу № 480с від 25.04.2025р. та усі документи, які згадуються в ньому; інформацію про медичні висновки про тимчасову непрацездатність позивача у червні 2025р. (10 днів тимчасової непрацездатності); інструкції посадових осіб, які відповідають за стан відділення (стіни, стелі, опалення узимку тощо) і з?ясувати, чи їх також депреміювали за плісняву, витребувати інформацію про розмір премій старшим науковим співробітникам за квітень 2025р., скільки годин вони відпрацювали, скільки годин відпрацювала позивачка в квітні 2025р.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Ч.ч.1- 3 чт. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

За положеннями ст.84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У клопотанні повинно бути зазначено: який доказ витребовується; обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.4 ст.77 ЦПК України).

Суд повторює, що позивачка оскаржує наказ № 48ос від 25.04.2025р., яким її депремійовано по результатах роботи за квітень 2025р. за запізнення на роботу та оскільки встановлено та зафіксовано актом не дотримання неї санітарно-гігієнічних норм в службовому кабінеті, що призвело до появ грибка на стінах, стелі та підвіконні, внаслідок чого неможливо використовувати кабінет за цільовим призначенням і він потребує поточного ремонту. В обгрунтування своїх вимог зазначає, що запізнень на роботу без поважних причин не допускала, обіймає посаду старшого наукового співробітника і за своєю посадовою інструкцією не є відповідальною за стіни, стелю, вікна, підлогу тощо; посадову інструкцію додала. Також вона просить стягнути з відповідача моральну шкоду в сумі 90 000грн, оскільки переживала через наказ, який зараз оскаржує; відбулося її чергове приниження перед іншими співробітниками «(не просто винесли наказ, а ще прописали, щоб ознайомили з ним усіх «науковців», добре знаючи, що інформація швидко розійдеться і серед інших працівників установи-Відповідача)( (досл.); також вона просила усно і письмово скасувати оскаржуваний зараз наказ в позасудовому порядку, чого зроблено не було.

Відтак докази того, що позивачці виписувалися лікарські препарати через проблеми з легенями, не стосуються предмету доказування у цій справі.

Також позивачка не довела, що вживала заходів для самостійного отримання таких доказів як інструкції посадових осіб, які відповідають за стан відділення (стіни, стелі, опалення узимку тощо), з?ясування, чи їх також депремірювали за плісняву, витребування інформації про розмір премій старшим науковим співробітникам за квітень 2025р., скільки годин вони відпрацювали, скільки годин відпрацювала позивачка в квітні 2025р. Окрім цього, з огляду на переданий для вирішення суду спір ці докази вочевидь не стосуються предмету доказування у цій справі.

Клопотання позивачки в частині витребування у відповідача копії наказу № 480с від 25.04.2025р. та усі документи, які згадуються в ньому та інформацію про медичні висновки про тимчасову непрацездатність позивача у червні 2025р. (10 днів тимчасової непрацездатності підлягає задоволенню з огляду на предмет спору та клопотання позивачки про поновлення їй строку звернення до суду з цим позовом, мотивований перебуванням на лікарняному в червні 2025р.

Щодо врегулювання спору шляхом досягнення угоди між сторонами

З урахуванням приписів п. 2 ч. 5 ст. 12, ч. 7 ст. 49, ст. 142, п. 2 ч. 2 ст. 197, ст. 207, ч. 5 ст. 211 ЦПК України суд роз`яснює сторонам їх право на врегулювання спору шляхом досягнення угоди між ними.

У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову (ч. 1 ст. 142 ЦПК України).

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 49, 175, 177, 184-187, 190, 211, 259-261, 274-279 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Прийняти до розгляду та відкрити спрощене позовне провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Інститут гастроентерології Національної академії медичних наук України» про скасування наказу, преміювання, стягнення моральної шкоди.

Позивачу направити копію ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідачу направити копію ухвали про відкриття провадження у справі, а також копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів (ст. 190 ЦПК України).

Визначити відповідачам строк на подання відзиву на позов у порядку, передбаченому ст. 178 ЦПК України, - 20 днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Копія відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду (ч. 4 ст. 178 ЦПК України).

Позивач має право подати до суду відповідь на відзив у порядку, передбаченому ст. 179 ЦПК України, протягом 15 днів з дня отримання відзиву відповідача на позов.

Відповідач має право подати до суду заперечення, в яких викласти свої пояснення, міркування і аргументи щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень, міркувань і аргументів і мотиви їх визнання або відхилення, в порядку, передбаченому ст. 180 ЦПК України, протягом 15 днів з дня отримання відповіді на відзив.

Суд розглядатиме дану справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні).

Витребувати у Державної установи «Інститут гастроентерології Національної академії медичних наук України» (, місцезнаходження: 49074, м. Дніпро, пр-т Слобожанський, 96) завірені належним чином копії:

-наказу № 480с від 25 квітня 2025 року про депреміювання ОСОБА_1 ;

-Правил внутрішнього трудового розпорядку, які були чинними на час винесення наказу № 480с від 25 квітня 2025 року про депреміювання ОСОБА_1 ;

-наказу по Установі від 13 лютого 2024 року № 36ос;

-доповідної записки заступника директора з наукової роботи ОСОБА_7 від 11 квітня 2025 року;

-доповідної записки завідувача відділу захворювання шлунку та 12п.к., дієтології та лікувального харчування Мосійчук Л.М. від 14 квітня 2025 року;

-доповідної записки завідувача відділенням захворювання шлунку та 12п.к., дієтології та лікувального харчування Шевцової О.М. від 14 квітня 2025 року;

-доповідної записки головного інженера Білинської В.В. від 14 квітня 2025 року;

-акту комісії про обстеження службового приміщення від 14 квітня 2025 року;

-протоколу засідання постійної комісії з питань планування, фінансів, соціально-економічного розвитку та розподілу премій від 24 квітня 2025 року № 6;

-медичні висновки про тимчасову непрацездатність позивача ОСОБА_1 у червні 2025 року.

Роз`яснити, що відповідно до ч.ч.6-8 ст.84 ЦПК України, будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду; особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом не поважними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Інформацію щодо розгляду справи сторони можуть отримати на веб-сайті Соборного районного суду міста Дніпра.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Державна установа «Інститут гастроентерології Національної академії медичних наук України», , місцезнаходження: 49074, м. Дніпро, пр-т Слобожанський, 96.

Суддя: Д.О. Покопцева