Справа № 522/1935/24
Провадження № 2/522/2313/25
УХВАЛА

09 вересня 2025 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючої судді Косіциної В.В.,

за участі секретаря судового засідання Лесик В.І.,

розглянувши у підготовчому засіданні заяву заступника керівника Одеської обласної прокуратури Мерімеріна Костянтина Геннадійовича про зміну предмету позову,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває цивільна справа за позовом заступника керівника Одеської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Одеської міської ради до ОСОБА_1 та Акціонерного товариства «ВТБ БАНК» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про усунення перешкод у розпорядженні земельною ділянкою шляхом визнання недійсним договорів купівлі-продажу земельної ділянки, іпотечного договору, визнання недійсним державного акту, свідоцтва про право власності на земельну ділянку, зобов`язання повернути земельну ділянку та скасувати державну реєстрацію ділянки з закриттям Поземельної книги.

Підготовче засідання по справі призначено на 08 вересня 2025 року.

05 вересня 2025 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява заступника керівника Одеської обласної прокуратури Мерімеріна Костянтина Геннадійовича про зміну предмету позову, у якій заявник просив змінити предмет позову шляхом:

вилучення позовних вимог:

- про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки під забудову на аукціоні від 14.06.2006, укладеного між Одеською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Творче об`єднання ДЮК», посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Котом Д.Г. за реєстровим № 1889;

- про визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 915184, реєстровий номер 30, виданого 09.08.2006 Товариству з обмеженою відповідальністю «Творче об`єднання -ДЮК» () на земельну ділянку площею 1,4529 га з кадастровим номером :48:001:0006;

- про визнання недійсним договору іпотеки від 14.07.2008, укладеного між ТОВ «Творче об`єднання ДЮК» та ВАТ «БТВ Банк» (), посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Криворотенко Л.І. за реєстровим № 5486;

- визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності на земельну ділянку № НОМЕР_1 , виданого 19.01.2017 Публічному акціонерному товариству «ВТБ Банк» () на земельну ділянку площею 1, 4529 га з кадастровим номером :48:001:0006;

- про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки від 24.09.2019, укладеного між акціонерним товариством «ВТБ-Банк» () та ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Русанюк З.З. за реєстровим № 2205;

- про скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права власності за № 48829031 від 24.09.2019 з одночасним припиненням володіння ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) правом власності на земельну ділянку площею 1,4529 га з кадастровим номером :48:001:0006 за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер 101);

- про усунення перешкод державі в особі територіальної громади м. Одеси у здійсненні права користування та розпорядження земельною ділянкою площею 1,4529 га шляхом скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :48:001:0006 в Державному земельному кадастрі з одночасним закриттям Поземельної книги відносно цієї земельної ділянки; зміну вимоги:

про зобов`язання ОСОБА_1 усунути перешкоди у користуванні майном шляхом передачі у власність територіальної громади в особі ОМР земельної ділянки площею 1,4529 га, кадастровий номер :48:001:0006, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 на наступну вимогу: витребувати на користь територіальної громади міста Одеси в особі ОМР від ОСОБА_1 земельної ділянки площею 1,4529 га, кадастровий номер :48:001:0006, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

У підготовче засідання, призначене на 08 вересня 2025 року з`явився представник позивача, представник ОСОБА_1 та представник Акціонерного товариства «ВТБ БАНК» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання оголошено перерву до 09.09.2025 року задля вирішення питання про прийняття до розгляду заяви про зміну предмету позову.

Суд дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Заява мотивована тим, що оскільки відбулися зміни в законодавстві щодо належного способу захисту порушених інтересів держави у правовідносинах, де органом державної влади або органом місцевого самоврядування вчинялися будь-які дії, спрямовані на відчуження майна, в результаті яких набувачем такого майна став суб`єкт права приватної власності, що відбулося вже після пред`явлення позову, існують підстави для зміни предмету позову.

У підготовчому засіданні, призначеному на 08 вересня 2025 року представник органу прокуратури підтримав заявлену заяву, просив її задовольнити та розглядати позовні вимоги у новій редакції.

Представник ОСОБА_1 , позицію якого підтримав представник Акціонерного товариства «ВТБ БАНК» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб просив залишити заяву про зміну предмету позову без руху. Зазначене було мотивовано тим, що до заяви про зміну предмету позову органом прокуратури не було надано доказів на підтвердження сплати судового збору, а також внесення на депозитний рахунок коштів, у порядку передбаченому чинним законодавством.

Представник позивача у підготовчому засіданні з цього приводу пояснила, що під час звернення із позовом ними уже був сплачений судовий збір за вимогу майнового характеру. Щодо сплати грошових коштів на депозитний рахунок суду, то на думку представника прокуратури, відповідач не є добросовісним набувачем спірного об`єкта нерухомого майна, тоді як чинне законодавство передбачає обов`язок сплатити грошову суму на депозитний рахунок суду тільки у випадку, коли позов пред`являється до добросовісного набувача.

Суд не може погодитися із зазначеними доводами з огляду на наступне.

У п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України передбачено, що позовна заява повинна містити зазначення ціни позову.

Згідно Постанови ВП ВС від 25.08.2020 по справі № 910/13737/19, майновий позов (позовна вимога майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці. Тобто будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього. Отже, судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, стягнення, витребування або повернення майна - як рухомих речей, так і нерухомості - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. Наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову (пункт 8.12 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 лютого 2019 року у справі № 907/9/17, провадження № 12-76гс18).

Відповідно до ч. 9 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.

У позовній заяві позивач просить витребувати земельну ділянку із чужого незаконного володіння, а тому, спір носить майновий характер, а земельна ділянка є тим майном, що підлягає грошовій оцінці.

Розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому обов`язок визначити вартість спірного майна покладається на позивача.

У заяві про зміну предмету позову позивачем не визначено ціну позову.

Так, дійсно, у позовній заяві в якості ціни позову визначено грошову суму у розмірі 15 324 195,00 гривень.

Зазначена сума була визначена з урахуванням звіту про експерту грошову оцінку земельної ділянки від 31 жовтня 2005 року, ще визначено, що вартість земельної ділянки складає 15 324 195,00 гривень.

Проте, у самому звіті вказано, що строк його дії 1 рік з дати оцінки (т.1, а.с.196). Тому, зазначений звіт втрати свою дію 31 жовтня 2006 року, та на момент розгляду справи є не актуальним.

В пунктах 15, 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» зазначено, що пунктами 1 і 2 частини першої статті 80 ЦПК передбачено визначення ціни позову у позовах про стягнення грошових коштів та про визнання права власності на майно або витребування майна. Суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом статті 80, пункту 4 частини другої статті 119 ЦПК такий обов`язок покладається на позивача (у тому числі і в тих випадках, коли правові наслідки у виді повернення майна застосовуються за ініціативою суду, наприклад, при визнанні договору недійсним згідно з частиною п`ятою статті 216 ЦК).

Відповідно до ст.12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», - звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору.

Суд наголошує, що вартість спірного майна не може бути визначена на власний розсуд сторони, а має бути підтверджена доказами, при цьому позовна заява повинна містити посилання на такі докази у відповідності до вимог п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України.

В якості доказу вартості майна, суду можуть бути подані звіт про оцінку саме ринкової вартості майна або цінова довідка.

Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

До первісного позову додано копію платіжної інструкції від 15.12.2023 року №315308942, з якої вбачається, що орган прокуратури сплати грошову суму у розмірі 257 114,93 гривень в якості судового збору.

Проте, до заяви про зміну предмету позову не було додано доказів, що підтверджують сплату судового збору відповідно до ціни позову, що визначена з урахуванням дійсної вартості майна на момент звернення з заявою про зміну предмету позову.

Зі змісту ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» вбачається, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, застосовується ставка судового збору у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2025 року становить 3 028,00 гривень.

Тому, судовий збір, розмір якого буде визначений відповідно до вартості майна, дійсної на момент звернення до суду із заявою про зміну предмету позову, з урахуванням уже сплаченої суми грошових коштів повинен бути сплачений за наступними реквізитами:

Отримувач коштів: ГУК в Од.обл./Приморський р-н/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37607526

Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.)

Код банку отримувача (МФО): 899998

Рахунок отримувача: UA0015758

Код класифікації доходів бюджету: 22030101

Призначення платежу: *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________(ПІБ чи назва установи, організації позивача),Приморський районний суд м. Одеси(назва суду, де розглядається справа).

Відповідно до абз.2 ч.4 ст.177 ЦПК України в редакції, чинній на момент звернення до суду із заявою про зміну предмету позову, у разі подання органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором позовної заяви про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади до позову додаються документи, що підтверджують внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви.

09 квітня 2025 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача» №4292-ІХ від 12.03.2025 року, згідно з яким ст.390 ЦК України доповнено частиною 5 наступного змісту: «Суд одночасно із задоволенням позову органу державної влади, органу місцевого самоврядування або прокурора про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади вирішує питання про здійснення органом державної влади або органом місцевого самоврядування компенсації вартості такого майна добросовісному набувачеві.

Суд постановляє рішення про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади, за умови попереднього внесення органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором вартості такого майна на депозитний рахунок суду. Перерахування грошових коштів як компенсації вартості нерухомого майна з депозитного рахунку суду здійснюється без пред`явлення добросовісним набувачем окремого позову до держави чи територіальної громади.

Держава чи територіальна громада, яка на підставі рішення суду компенсувала добросовісному набувачеві вартість майна, набуває право вимоги про стягнення виплачених грошових коштів як компенсації вартості майна до особи, з вини якої таке майно незаконно вибуло з володіння власника. Порядок компенсації, передбачений цією частиною, не застосовується щодо об`єктів приватизації, визначених Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Для цілей цієї статті під вартістю майна розуміється вартість майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви».

Частину 4 статті 177 ЦПК України доповнено абзацом 2 такого змісту: «У разі подання органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором позовної заяви про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади до позову додаються документи, що підтверджують внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви».

Прокурором заперечується добросовісність відповідача під час набуття спірної земельної ділянки у власність як у заявах по суті справи так і у підготовчому засіданні, призначеному на 08 вересня 2025 року.

Проте, питання добросовісного набуття прав на спірний об`єкт набувачем має бути оцінене судом першої інстанції під час судового розгляду справи. Обставина (добросовісності/недобросовісності набуття) залишатиметься невизначеною до закінчення розгляду справи та ухвалення судом рішення по суті спору.

Так, згідно з ч. 5 ст. 12 ЦК України, якщо законом встановлені правові наслідки недобросовісного або нерозумного здійснення особою свого права, вважається, що поведінка особи є добросовісною та розумною, якщо інше не встановлено судом.

Тобто, означена норма закріплює презумпцію добросовісності та розумності поведінки особи, яка реалізує своє суб`єктивне право, що може бути спростована лише на підставі встановлених судом обставин у відповідному процесуальному порядку. У контексті норм ЦПК України спростування зазначеної презумпції можливе виключно на стадії судового розгляду справи по суті, оскільки лише на цій стадії суд: досліджує надані сторонами докази, встановлює обставини, які мають значення для правильного вирішення спору, а також здійснює правову оцінку поведінки сторін у межах реалізації ними тих чи інших прав.

На момент звернення до суду із заявою про зміну предмету позову підготовчий розгляд справи триває, розгляд справи по суті не розпочинався.

Органом прокуратури на надано до заяви рішення суду, яким би була спростована презумпція добросовісності відповідача щодо набуття спірного об`єкта нерухомого майна у власність на даному етапі розгляду справи.

Тому, оскільки підготовчий розгляд справи триває, а рішення, у якому б констатовано недобросовісність відповідача щодо набуття спірного об`єкта нерухомого майна у власність не ухвалювалося, суд вважає, що підлягають застосуванню положення ч.5 ст.12 ЦК України, відповідно до яких відповідач є добросовісним набувачем земельної ділянки до моменту, поки інше не буде встановлено в рішення суду, що буде ухвалене за наслідками розгляду цієї або іншої справи.

За таких обставин, звертаючись до суду із заявою про зміну предмету позову орган прокуратури на виконання вимог абз.2 ч.4 ст.177 ЦПК України повинні були додати документи, що підтверджують внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання заяви про зміну предмету позову.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Інститут залишення позовної заяви без руху - це тимчасовий захід, який застосовується судом з метою усунення позивачем недоліків позовної заяви та дотримання порядку її подання до відкриття провадження по справі. Вимоги до позову викладені у 175, 177 ЦПК України, згідно яких, крім іншого, саме у позовній заяві повинні бути зазначені ім`я позивача та відповідача, третіх осіб, зміст позовних і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Саме належним чином оформлений позов, який вважається поданим у день первинного, направляється сторонам, тому не може бути уточненим, доповненим, тощо, оскільки саме за поданим належним чином оформленим позовом суд вирішує питання про відкриття провадження по справі за вимогами викладеними у позові.

Зважаючи на те, що заява про зміну предмету позову не відповідає вимогам, передбаченим ст.ст. 175, 177 ЦПК України, а саме, не містить вказівки на ціну позову, не містить доказів сплати судового збору, визначено відповідно до дійсної вартості об`єкта нерухомого майна на момент звернення до суду із позовом, а також доказів сплати на депозитний рахунок грошових коштів відповідно до вартості майна, визначеної у встановленому законом порядку, суд доходить до висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.175,177,185,259,260 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву заступника керівника Одеської обласної прокуратури Мерімеріна Костянтина Геннадійовича про зміну предмету позову - залишити без руху.

Надати позивачеві строк на усунення недоліків в позовній заяві, який не перевищує десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення (підписання) суддею.

Відповідно до ст.353 ЦПК України, ухвала про залишення позовної заяви без руху не входить до переліку ухвал, які можуть бути оскаржені окремо від рішення суду.

Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення, ухвалене за наслідками розгляду справи.

Суддя Косіцина В.В.