ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/8903/24 Номер провадження 22-ц/814/2527/25Головуючий у 1-й інстанції Мельник Н. П. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2025 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Обідіної О.І.,

суддів: Карпушина Г.Л., Пікуля В.П.,

розглянула в судовому засіданні в м. Полтаві, в порядку письмового провадження, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 11 березня 2025 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А :

В серпні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» (надалі ТОВ «Юніт Капітал») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути заборгованість за кредитним договором №404411595 від 10.11.2022 в сумі 34884 грн., судовий збір - 2422,40 грн. та витрати на правничу допомогу 6000 грн.

Вимоги обґрунтовані тим, що 10.11.2022 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір шляхом підписання в електронному вигляді», відповідно до умов якого остання отримала кредитні кошти в сумі 75000 грн.

Неналежне виконання умов кредитного договору призвело до виникнення заборгованості в сумі 34884 грн.

Протягом 2018 2024 років між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», ТОВ «Таліон Плюс», ТОВ «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» укладалися договори факторингу, додаткові угоди до них, відповідно до яких від клієнта до фактора переходило право вимоги по кредитних договорах, в тому числі і укладеному між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 .

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 11 березня 2025 року в задоволенні позову відмовлено.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» на користь ОСОБА_1 понесені нею витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 24100 грн.

Відмовляючи в задоволенні позову суд дійшов висновку про недоведеність факту укладання договору та необґрунтованість позовних вимог.

Вирішуючи питання про стягнення витрат на правову допомогу на користь ОСОБА_1 , суд, на підставі наданих стороною відповідача доказів, дійшов висновку, що останні доводять розмір понесених витрат на адвоката в сумі 24100 грн.

Не погодившись з рішенням суду в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 24100 грн., ТОВ «Юніт Капітал» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду в цій частині скасувати та ухвалити нове про відмову в стягненні таких витрат.

Посилається на їх завищений розмір та невідповідність принципу співмірності з огляду на складність справи.

Рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості позивачем не оскаржується, а тому в колегії суддів відсутні підстави для його перегляду в цій частині.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до висновку про її часткове задоволення з огляду на наступне.

Згідно п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п.п. 3, 4 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 11 березня 2025 року в задоволенні позову ТОВ «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовлено та стягнуто з ТОВ «Юніт Капітал» на користь ОСОБА_1 понесені нею витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 24100 грн.

Ухвалюючи рішення в частині стягнення витрат на правову допомогу в сумі 24100 грн., місцевий суд виходив з доведеності відповідачем понесених витрат в зазначеному розмірі, погодився з їх реальністю та співмірністю, у зв`язку з чим стягнув останні з товариства в порядку розподілу судових витрат по справі.

Колегія суддів не може в повній мірі погодитися з вказаним висновком.

Матеріалами справи доводиться та не заперечується сторонами, що інтереси ОСОБА_1 в суді першої інстанції представляв інтереси адвокат Сирота Д.І.

При подачі додаткових пояснень в місцевому суді, адвокатом було заявлено про стягнення на користь ОСОБА_1 понесених нею витрат на правову допомогу в сумі 24100 грн., на підтвердження чого було надано розрахунок суми судових витрат, акт передачі-приймання наданих юридичних послуг, виписку з АТ КБ «Приватбанк» щодо перерахування ОСОБА_1 коштів на оплату послуг адвоката.

За змістом ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги ТОВ «Юніт Капітал», колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для її часткового задоволення та відповідно зменшення присудженого судом першої інстанції розміру витрат на професійну правничу допомогу з наступних підстав.

Так, при визначенні суми витрат на правову допомогу, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява N 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Чинне процесуальне законодавство визначає критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу, зокрема такі як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

Тобто, в кожній конкретній справі при визначенні розміру відшкодування суд має виходити як з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), так і критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Згідно висновків, викладених в постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Таким чином, при встановленні розміру відшкодування витрат за надання правничої допомоги, крім іншого, мають бути враховані такі критерії як розумність розміру таких витрат, їх справедливість та пропорційність.

Матеріалами справи доводиться складання адвокатом відзиву на позовну заяву, клопотання про витребування доказів, додаткових пояснень, які були сформовані та подані через систему «Електронний суд».

Також вбачається, що адвокат Сирота Д.І. приймав особисту участь в 3 судових засіданнях 30.12.2024, 10.02.2025 та 11.03.2025, загальною тривалістю майже 4 години.

Враховуючи категорію розглянутої судом першої інстанції справи, розмір ціни позову - 34884 грн., беручи до уваги реальний обсяг наданої адвокатом правової допомоги та його участь в судових засіданнях, виходячи з засад розумності та співмірності, колегія суддів приходить до висновку про необхідність зменшити визначений судом першої інстанції розмір оплати за надану правничу допомогу з 24100 грн. до 15000 грн.

За вказаних обставин судове рішення підлягає зміні в частині вирішення питання про розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.п. 3, 4, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» задовольнити частково.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 11 березня 2025 року в частині розподілу судових витрат за надання професійної правничої допомоги змінити та зменшити розмір стягнутої з Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» на користь ОСОБА_1 оплати за правничу допомогу з 24100 грн. до 15000 грн.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 09 вересня 2025 року.

Судді: О.І. Обідіна Г.Л. Карпушин В.П. Пікуль