Справа № 161/9824/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Плахтій І. Б.
Провадження № 22-ц/802/1020/25 Доповідач: Киця С. I.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Киці С. І.,

суддів Данилюк В. А., Шевчук Л. Я.,

секретар судового засідання Трикош Н. І.,

з участю:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Поліщука В. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в здійсненні права власності на землю, зустрічним позовом ОСОБА_2 в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_3 до Гіркополонківської сільської ради Луцького району, управління Держгеокадастру у Луцькому районі Волинської області, ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про визнання недійсними державного акту на право власності на земельну ділянку, договорів купівлі-продажу земельної ділянки за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 липня 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

09 липня 2025 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 жовтня 2018 року. Підставою для перегляду рішення за нововиявленими обставинами є те, що суд не врахував істотних для справи обставини, що не були встановлені судом і не могли бути відомі особі, яка звертається із цією заявою, на час розгляду справи (пункт 1 частини другої статті 423 ЦПК України).

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 липня 2025 року у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду від 16 жовтня 2018 року у цивільній справі № 161/9824/15-ц за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в здійсненні права власності на землю, зустрічним позовом ОСОБА_2 в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_3 до Гіркополонківської сільської ради Луцького району, управління Держгеокадастру у Луцькому районі Волинської області, ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про визнання недійсними державного акту на право власності на земельну ділянку, договорів купівлі-продажу земельної ділянки відмовлено.

Позивач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на зазначену ухвалу суду. Вважає її незаконною та такою, що постановлена з порушенням норм процесуального права. Вказує, що ухвалюючи рішення у справі № 161/9824/15-ц від 16.10.2018 Луцький міськрайонний суд Волинської області посилався на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14.02.2017 в справі № 161/1924/16-ц та вважав, що обставини встановлені вказаним рішенням звільняються від доказування під час розгляду судом справи № 161/9824/15-ц. Так як постанова Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26.09.2019 в справі № 161/1924/16-ц набрала законної сили з моменту її проголошення, тобто 26.09.2019, то в силу приписів п. 2 ч. 2 ст. 424 ЦПК України заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами з вказаної підстави може бути подана до 26.09.2029. Ще однією нововиявленою обставиною є те, що частково задовольняючи позовну вимоги ОСОБА_2 за її зустрічним позовом в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_3 та визнаючи недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 661410, виданий 06.10.2005 ОСОБА_2 , і договір купівлі-продажу земельної ділянки від 18.10.2005, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Ходачинською Н.І. 18.10.2005, зареєстрований в реєстрі за № 3749, суд виходив з того, що вказаним правовстановлюючим документом та правочином порушуються майнові права ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , як співвласників житлового будинку АДРЕСА_1 , право власності на який вони набули на підставі договору дарування від 15.03.1983, укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , ОСОБА_7 . Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04.03.2023 у справі № 161/20282/21 було встановлено, що вищезазначений договір дарування житлового будинку є неукладеним і ця обставина існувала на момент постановлення рішення Луцьким міськрайонним судом Волинської області у справі № 161/9824/15-ц, однак стала відома після набрання законної сили рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04.03.2023 у справі № 161/20282/21. Просить скасувати ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 липня 2025 року у цій справі та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відзив на апеляційну скаргу в цій справі не подавався.

Позивач ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Поліщук В. А. в суді апеляційної інстанції підтримали апеляційну скаргу з підстав, що в ній наведені.

Інші учасники справи в суд апеляційної інстанції не з`явились.

Апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що у провадженні Луцького міськрайонного суду Волинської області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в здійсненні права власності на землю, зустрічним позовом ОСОБА_2 в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_3 до Гіркополонківської сільської ради Луцького району, управління Держгеокадастру у Луцькому районі Волинської області, ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про визнання недійсними державного акту на право власності на земельну ділянку, договорів купівлі-продажу земельної ділянки (справа №161/9824/15-ц, провадження №2/161/824/18).

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 жовтня 2018 року в задоволенні первісного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в здійсненні права власності на землю відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_2 в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_3 до Гіркополонківської сільської ради Луцького району, управління Держгеокадастру у Луцькому районі Волинської області, ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про визнання недійсними державного акту на право власності на земельну ділянку, договорів купівлі-продажу земельної ділянки задоволено частково та вирішено: визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА №661410, виданий 06 жовтня 2005 року ОСОБА_2 , зареєстрований в книзі записів реєстрації Державних актів на право власності на землю за №48; визнати недійсним Договір купівлі-продажу земельної ділянки від 18 жовтня 2005 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Ходачинською Н.І. 18 жовтня 2005 року, зареєстрований в реєстрі за №3749. У задоволенні зустрічного позову в частині визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки від 16 червня 2015 року відмовлено.

Додатковим рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 січня 2019 року вирішено: стягнути з Гіркополонківської сільської ради Луцького району Волинської області на користь ОСОБА_2 275,60 грн судового збору; стягнути з Управління Держгеокадастру у Луцькому районі Волинської області на користь ОСОБА_2 275,60 грн судового збору; стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 551,20 грн збору.

Постановою Волинського апеляційного суду від 02 квітня 2019 року рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 жовтня 2018 року залишено без змін.

Постановою Касаційного цивільного суду Верховного суду від 03 листопада 2020 року рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 жовтня 2018 року в частині вирішення зустрічного позову про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки від 16 червня 2015 року, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 та постанову Волинського апеляційного суду від 02 квітня 2019 року в цій частині залишено без змін.

Відповідно до ч. 1, п. 1, 3 ч. 2 ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Необхідними умовами нововиявлених обставин є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Не можуть бути визнані нововиявленими нові, тобто такі, що виникли чи змінилися після ухвалення рішення обставини, а також обставини, які могли бути встановлені судом при виконанні вимог ст. 12 ЦПК України. Не вважаються нововиявленими обставинами нові докази, що виявлені після ухвалення рішення суду.

Нововиявлені обставини це факти, які: об`єктивно існували на час розгляду справи, не були і не могли бути відомі заявникові, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Нове тлумачення доказів чи фактів не є нововиявленою обставиною.

Подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не є способом оскарження рішення, яке набрало законної сили.

Пунктом 1, 3 частини 1, частиною 2 статті 424 ЦПК України встановлено, що заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано: з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення; з підстави, визначеної пунктом 3 частини другої статті 423 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням, яким скасовано судове рішення, що стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду. З урахуванням приписів частини першої цієї статті заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подана з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, - не пізніше трьох років з дня набрання таким судовим рішенням законної сили; з підстав, визначених пунктами 2 і 3 частини другої та частиною третьою статті 423 цього Кодексу, - не пізніше десяти років з дня набрання таким судовим рішенням законної сили.

Строки, визначені в частині другій цієї статті, не можуть бути поновлені (ч.3 ст. 424 ЦПК України).

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують під час розгляду справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, inter alia, який, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів. Новий розгляд справи, провадження у якій було закінчено остаточним рішенням, можливий у зв`язку з нововиявленими обставинами на вимогу сторони провадження лише у разі необхідності виправлення суттєвих помилок правосуддя, коли така процедура застосовується у спосіб, сумісний зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Принцип юридичної визначеності передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру. Скасування остаточного судового рішення у даній справі було б невиправданим. (Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України»).

Таким чином, і процедури перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами повинні відповідати вимогам статті 6 Конвенції, положенням законодавства України та мають бути збалансовані з ефективністю правового захисту і обов`язковістю остаточних рішень судів усіх інстанцій, як найважливіших аспектів реалізації принципу верховенства права.

У справі, яка переглядається, суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 , виходив з того, що рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 жовтня 2018 року, яке заявник просить переглянути за нововиявленими обставинами, набрало законної сили 03 листопада 2020 року. Отже, із заявою про перегляд цього рішення за нововиявленими обставинами сторони мали право звернутися в межах трирічного строку, перебіг якого розпочався з 03 листопада 2020 року.

Недодержання вимоги щодо цього строку є підставою для відмови у відкритті провадження у зв`язку з нововиявленими обставинами незалежно від поважності пропуску цього строку.

Посилання в заяві про перегляд рішення за нововиявленими обставинами та в апеляційній скарзі на п. 2 ч. 2 ст. 424 ЦПК України є безпідставним.

З такими висновками погоджується суд апеляційної інстанції.

Звертаючись до суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами ОСОБА_1 пропустила як строки визначені п. 1 ч. 1 ст. 424 ЦПК України, так і пунктом 3 ч. 1 ст. 424 ЦПК України.

У апеляційній скарзі, як на підставу для перегляду судового рішення вказувалось і скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення, що підлягає перегляду. Судове рішення від 14.02.2017 у справі № 161/1924/16-ц було скасовано і набрало законної сили 26.09.2019, тому заявник мала протягом 30 днів з цього дня подати заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

Водночас, нововиявлені обставини слід відрізняти від нових обставин, що виникли після вирішення справи та ще не існували на час її розгляду, а також обставини, що зазнали змін після прийняття судом рішення. Їх виявлення не може бути підставою для перегляду судового рішення. Не можуть визнаватися нововиявленими обставинами і обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, касаційній скарзі, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону. Надання правової оцінки аналогічним правовідносинам в іншому судовому рішенні також не може вважатися нововиявленими обставинами.

Нова обставина, що з`явилася або змінилася після розгляду справи, не є підставою для перегляду справ. Не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах. Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, касаційній скарзі, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що договір дарування укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , ОСОБА_5 15.03.1983 є неукладеним, існувала на момент постановлення рішення Луцьким міськрайонним судом Волинської області у справі № 161/9824/15-ц, однак стала відома після набрання законної сили рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04.03.2023 у справі № 161/20282/21 не заслуговує на увагу, оскільки за Законом України «Про доступ до судових рішень» судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду, враховуючи, що такі висновки ґрунтуються на матеріалах справи та нормах законодавства.

Доводи апеляційної скарги є власним тлумаченням особою, яка подала апеляційну скаргу, чинного законодавства та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Ухвала судом першої інстанції постановлена з додержанням норм процесуального права і підстав для її скасування немає.

Керуючись статтями 365, 366, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 липня 2025 року в цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий - суддя

Судді