Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/4031/24
Провадження №: 2-о/332/11/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 вересня 2025 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя в складі: головуючої судді Марченко Н.В., за участю секретаря судового засідання Петракей Р.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Запоріжжі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Міністерство оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`ї без реєстрації шлюбу та перебування на утриманні,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 , заінтересовані особи : Міністерство оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 звернулася до Заводського районного суду м. Запоріжжя із заявою про встановлення факту проживання однією сім`ї без реєстрації шлюбу та перебування на утриманні.

Заява обґрунтована тим, що 20.10.1990 між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 був укладений шлюб. Від шлюбу у сторін ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_2 . Також ними була спільно приватизована квартира за адресою: АДРЕСА_1 . Після 2015 року у заявниці став погіршуватися стан здоров`я, вона майже перестала працювати, коштів стало не хватати, а у зв`язку з тим, що у 2018 році їм відмовили у призначенні субсидії, так як чоловік завжди офіційно працював та мав дохід більш ніж прожитковий мінімум, вирішили шлюб розірвати, що дало можливості знизити трати на комунальні послуги, тому що усі гроші йшли на лікування заявниці. Після розірвання шлюбу сторони продовжували проживати разом, так як шлюб був розірваний з формальних підстав, та в їхньому житті нічого не змінилося, вони вели спільне господарство, побут, разом проводили відпочинок, займалися благоустроєм житла, мали спільний бюджет, виховували дитину. Сімейні стосунки, як завжди, будувалися на взаємній повазі, турботі один до одного. Оскільки заявниця хворіла та не мала доходу, її чоловік самостійно її утримував, лікував так, як протягом спільного проживання більш ніж 30 років вважав своєю дружиною.

Після повномасштабного вторгнення росії на територію України ОСОБА_3 мобілізувався до військової частини, де у подальшому проходив службу. У квітні 2022 року він пропав безвісті, про що прийшло повідомлення. Після цієї інформації стан здоров`я заявниці став стрімко погіршуватись та вона отримала 1 групу інвалідності. Пізніше стало відомо, що була відкрита кримінальна справа та 25.06.2024 винесена Постанова про встановлення особи трупа та видані на руки всі документи та тіло, що посвідчило, що ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 загинув внаслідок бойових дій.

Наразі постає нагальність у заявниці встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та перебуванні на утриманні для отримання одноразової соціальної допомоги, у зв`язку зі смертю військовослужбовця, яка передбачена ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Ухвалою судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 05.08.2025 у справі відкрито окреме провадження, справу призначено до слухання у відкритому судовому засіданні за участю заявника та заінтересованих осіб.

27.11.2024 від представника третьої особи: Міністерства оборони України, надійшли пояснення та додаткові пояснення, в яких зазначено, що звертаючись до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу Заявниця зазначає, що це необхідне для отримання одноразової грошової допомоги за загибель військовослужбовця при виконанні завдань з захисту Батьківщини.

Відповідно до ст. 41 Закону України "Про військовий обов`язок і військову

службу" від 25.03.1992 № 2232-ХІІ виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється у порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Згідно з п. 1, пп. 1, п. 2 ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий

захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-ХІІ (далі ЗУ №2011-ХІІ) одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, чи для проходження служби у військовому резерві (далі одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особами, які згідно з цим Законом мають право на її отримання. Одноразова грошова допомога призначається і виплачується у р загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби,

або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва,

захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби.

Відповідно до ч. І ст. 161 ЗУ № 2011-ХІІ право на призначення та отримання

одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення).

Згідно з абз. 1, 2 п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168

"Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (далі Постанова № 168) сім`ям загиблих військовослужбовців виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15000000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених статті 161 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", крім громадян Російської Федераціїабо Республіки Білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору. Особи, які мають право на отримання одноразової допомоги, передбаченої Постановою № 168, можуть реалізувати це право з дня його виникнення. Днем виникнення такого права є дата загибелі особи, зазначеної у пунктах 1-12 Постанови № 168, в період дії воєнного стану, що зазначена у свідоцтві про смерть.

Задоволення заяви у даній справі у порядку окремого провадження і

встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_1 безпосередньо впливатиме на права та обов`язки його спадкоємців, а також на їхнє право на отримання одноразової грошової допомоги, що свідчить про наявність спору про право.

Задоволення заяви у даній справі у порядку окремого провадження і встановлення

факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_1 безпосередньо вплине на права та обов`язки Міноборони як органу, який уповноважений на прийняття рішень про виплату одноразової грошової допомоги, оскільки за наслідками задоволення заяви у даній справі у заявниці виникнуть підстави для звернення за виплатою одноразової грошової допомоги.

Виходячи з цього, Міністерство оборони України заперечує проти розгляду заяви про встановлення юридичного факту, а саме встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_1 у порядку окремого провадження на підставі існування спору про право.

Як вбачається з заяви ОСОБА_1 , нею не надано доказів проживання як чоловіка та жінки з загиблим військовослужбовцем. Посилання Заявниці на свідоцтво про приватизацію будинку (у 2006 році!) та реєстрація місця проживання за однією адресою, стосуються лише констатації факту проживання сторін за однією адресою та не підтверджують наявності усталених відносин, які притаманні подружжю у в розумінні статті 3 СК України. Крім пояснень свідків, доказів, які підтверджували б перебування заявниці на утриманні ОСОБА_3 не має. Посилання Заявниці на свідчення сусідів

вважаємо не допустимим доказом, адже свідки зі сторони заявниці є лише констатацією факту проживання сторін за однією адресою та не підтверджують перебування її на утриманні загиблого. Крім того, як зазначено в додатках до заяви у ОСОБА_1 є повнолітній син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який також проживає разом з матір`ю (згідно Довідки № 6197-06.4-27 Департаменту адміністративних послуг Запорізької міської ради). Обов`язок повнолітніх дітей піклуватися про своїх непрацездатних батьків закріплено в статті 51 Конституції України. Згідно з частиною першою статті 202 Сімейного кодексу України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Отже, як вбачається з заяви ОСОБА_1 та наданих нею доказів не можна дійти висновку про наявність спільних обов`язків саме як подружжя та перебування Заявниці на утримані загиблого.

На підставі викладеного, просить суд у задоволені заяви ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.

27.11.2024 від представника третьої особи: Міністерства оборони України надійшло клопотання, яким просить суд витребувати від Заводського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відомості про наявність актових записів про батьків, дружину чи дітей ОСОБА_3 . Після надходження відповідних даних розглянути питання про залучення інших спадкоємців загиблого ОСОБА_3 як заінтересованих осіб у справі.

03.02.2025 від представника заявника надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.

Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 04.02.2025 клопотання представника заявниці адвоката Новікова І.О. про витребування доказів задоволено.

Витребувано від Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області інформацію щодо перебування на обліку, громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 , індивідуальні відомості про застраховану особу (форма ОК-5), що містить інформацію про страховий стаж, заробітну плату та сплати страхових внесків страхувальником за останні п`ять років.

Витребувано від Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області інформацію щодо перебування на обліку, громадянки України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_2 , індивідуальні відомості про застраховану особу (форма ОК-5), що містить інформацію про страховий стаж, заробітну плату та сплати страхових внесків страхувальником за останні п`ять років.

Витребувано від Головного управління ДПС у Запорізькій області щодо наявності інформації про отримані доходи громадянином України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 , за останні п`ять років.

Витребувано від Головного управління ДПС у Запорізькій області щодо наявності інформації про отримані доходи громадянинкою України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_2 , за останні п`ять років.

Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 04.02.2025 клопотання представника заінтересованої особи: Міністерства оборони України про витребування доказів задоволено.

Витребувано із Заводського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) актові записи про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 , народження дітей та укладення шлюбу ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 09.06.2025 клопотання представника заінтересованої особи: Міністерства оборони України задоволено.

Залучено до участі у справі в якості заінтересованої особи: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Витребувано від Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області інформацію щодо перебування на обліку, громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , індивідуальні відомості про застраховану особу (форма ОК-5), що містить інформацію про страховий стаж, заробітну плату та сплати страхових внесків страхувальником за останні п`ять років.

Витребувано від Головного управління ДПС у Запорізькій області щодо наявності інформації про отримані доходи громадянином України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , за останні п`ять років.

У судовому засіданні представник заявниці заявлені вимоги підтримав у повному обсязі.

У судовому засіданні представник заінтересованої особи: Міністерства оборони України заперечувала проти задоволення заяви, з підстав, викладених у письмових поясненнях та зазначила, що надані заявницею докази та встановлені у суді факти не доводять факт перебування заявниці на утриманні свого покійного чоловіка.

У судовому засіданні заінтересована особа: ОСОБА_2 проти задоволення заяви не заперечував. Зазначив, що він є сином заявниці та загиблого ОСОБА_3 . У 2015 році матір захворіла та перестала працювати, після цього вона перебувала на повному утриманні батька, ОСОБА_3 , який постійно працював. У зв`язку з тим, що на її ліки витрачалися майже всі кошти, у 2018 році вони вирішили розлучитися з метою отримання субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, але продовжували проживати однією сім`єю. З початком повномасштабного вторгнення рф на територію України, батько пішов на захист Батьківщини та у квітні 2022 року пропав безвісті. Після цієї звістки здоров`я матері стрімко погіршилося, у зв`язку з чим вона отримала інвалідність І групи. Також зауважив, що його батько завжди піклувався про матір, купував їй ліки, оплачував усі основні потреби їх сім`ї, перебуваючи в ЗСУ, перераховував їй кошти. Наразі він, як син, допомагає матеріально матері, але до загибелі батька вона була повністю на його утриманні, заробітної плати батька вистачало на покриття усіх їх витрат.

У судове засідання представник заінтересованої особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 не з`явився про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, причин неявки до суду не повідомив, ніяких заяв та клопотань не надходило.

Вислухавши представників сторін, дослідивши письмові докази, встановивши факти та відповідні правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з нижченаведених підстав.

Згідно зі статтями 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина друга статті 78 ЦПК України).

Судом встановлено, що 20.10.1990 між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 20.10.1990, серія НОМЕР_4 ( а.с. 16).

Відповідно до Запису Акту про народження №417 від 28.08.1993, наданого Заводським відділом ДРАЦС у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції ( м. Одеса) на виконання ухвали Заводського районного суду м. Запоріжжя від 06.03.2025, ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_2 , батьками якого є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ( а.с. 131).

17.07.2018 шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу від 17.07.2018, серія НОМЕР_5 ( а.с. 17).

Згідно відповідді Департаменту адміністративних послуг Запорізької міської ради від 22.07.2024 №06.4-02/02/959 місце проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 з 28.11.1979 по теперішній час ( а.с. 29).

Відповідно до відмітки Заводського районного відділу Запорізького міського Управління УМВС України в Запорізькій області у копії паспорта громадянина України від 05.02.1998, серія НОМЕР_6 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , прописаний за адресою: АДРЕСА_1 з 19.05.1992 ( а.с. 18 зворотна сторона).

Згідно Свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_7 від 08.11.2006 та Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №12781086 від 06.12.2006 , квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності в рівних долях по 1/5 частці громадянам: ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_8 та ОСОБА_2 ( а.с. 14-15).

Відповідно до Акту №47 від 09.07.2024, виданого головою ОСББ «Глазунова 6», зі слів сусідів ОСОБА_3 мешкав у квартирі до 24.02.2022, ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_7 на даний час фактично мешкають разом у квартирі ( а.с. 71).

Згідно Довідки до акта огляду МСЕК від 04.09.2023, серія 12ААГ №166784 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 є інвалідом І групи ( інвалідність встановлена на строк до 01.10.2025) ( а.с. 12).

Відповідно до Сповіщення сім`ї №61 від 15.07.2022 №21/1439, адресованого ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , Командир відділення зв`язку взводу зв`язку НОМЕР_8 механізованого батальйону ВЧ НОМЕР_9 , військовослужбовець військової служби, призваний за мобілізацією, сержант ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , був вірний військовій присязі, у бою за нашу Батьківщину, виявивши стійкість та мужність, в Донецькій області зі сторони збройних сил рф, зник безвісті 20.04.2022, виконуючи бойове завдання за призначенням в ході ведення бойових дій ( а.с. 21).

Постановою старшого слідчого управління ГУНП в Київській області майора поліції Смернягіна В.В. про встановлення особи трупа від 25.06.2024: труп невстановленої особи чоловічої статі №121, який повернуто відповідно до Порядку передачі та репатріації тіл ( останків), визнано як труп ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ( а.с. 20).

Відповідно до свідоцтва про смерть ( запис поновлено) від 28.06.2024, серія НОМЕР_10 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в Донецькій області, Волноваський р-н., м. Волноваха, Україна ( а.с. 19).

Згідно довідки ГУ ДПС у Запорізькій області від 08.07.2024 №110/08-01-11-0122, відповідно до матеріалів особової справи ОСОБА_3 , який працював на посаді головного державного інспектора Вознесенівського відділу податків і зборів з фізичних осіб та проведення камеральних перевірок управління податкового адміністрування фізичних осіб, мешкав за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 76).

Відповідно до Договору купівлі-продажу від 05.06.2007, посвідченого приватним нотаріусом Вільнянського районного нотаріального округу Запорізької області Тиханською С.Я. за реєстровим №1045, ОСОБА_1 придбала земельну ділянку, площею 0,05 га, якав розташована на території Люцернянської сільради Вільнянського району Запорізької області, садівниче товариство «Дружба», ділянка № НОМЕР_8 ( а.с. 77).

Згідно довідки Обслуговуючого кооперативу «Дружба-Люкс» від 10.07.2024 №79, ОСОБА_1 належить земельна ділянка № НОМЕР_8 у обслуговуючому кооперативі «Дружба Люкс», але з поважних причин ( хвороба) членські внески і за надані послуги з 2018 по 2022 роки сплачував її чоловік ОСОБА_3 . Необхідні документи за його підписом наявні ( а.с. 75).

Відповідно до Індивідуальних відомостей про застраховану особу ПФУ Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування ( Форма ОК-5) від 19.02.2025, загальний дохід застрахованої особи - ОСОБА_3 за період з 2009 року по квітень 2022 року склав 1447463,21 грн. ( а.с. 91-100).

Згідно Індивідуальних відомостей про застраховану особу ПФУ Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування ( Форма ОК-5) від 19.02.2025, загальний дохід застрахованої особи - ОСОБА_1 за період з 2009 року по квітень 2022 року склав 175892,46 грн. ( а.с. 101-104).

Згідно Індивідуальних відомостей про застраховану особу ПФУ Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування ( Форма ОК-5) від 14.07.2025, загальний дохід застрахованої особи ОСОБА_2 за період з 2012 по квітень 2022 склав: 896409,00 грн.

Відповідно до виписки Приват-Банку від 18.07.2024 №DTB4T1OGTSUER021 за період з 03.03.2020 по 26.02.2022, ОСОБА_3 перерахував заявниці гроші: 03.03.2020 100,00 грн.; 27.03.2020 200,00 грн.; 29.09.2020 5000,00 грн.; 22.03.2021 2400,00 грн.; 21.08.2021 500,00 грн.; 26.02.2022 301,51 грн.; 26.02.2022 3015,08 грн. ( а.с. 72- 73).

Статтею 90 ЦПК України визначено, що показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснила суду, що вона добре знає сім`ю ОСОБА_10 . Вони живуть в одному будинку, Харабора ОСОБА_11 в першому під`їзді, а вона у третьому. Вони знайомі давно, є друзями. Їй відомо, що ОСОБА_11 проживала разом з чоловіком ОСОБА_12 , сином та матір`ю. Вона з ними часто відмічали свята, дні народження. Те, що шлюб між ОСОБА_11 та ОСОБА_12 був розірваний вона не знала. Федір дуже кохав ОСОБА_11 , можна сказати «носив її на руках». У ОСОБА_11 були ранні інсульти, вона майже не працювала, у зв`язку з чим була повністю на утриманні ОСОБА_12 , який завжди працював. Син також допомагав, але здебільш фізично.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_13 пояснив суду, що він є сусідом сім`ї Харабора, часто бував у гостях. Знає ОСОБА_12 з тих пір, коли він почав проживати у квартирі матері дружини ( тещі). Те, що шлюб між ОСОБА_11 та ОСОБА_12 був розірваний він не знав. Федір завжди проживав разом з ОСОБА_11 , ніколи з квартири не з`їжджав. У зв`язку з хворобою, ОСОБА_11 часто не працювала та перебувала на утриманні ОСОБА_12 , який працював день в день до дня загибелі.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснила суду, що вона є матір`ю заявниці. ЇЇ донька ОСОБА_11 з чоловіком ОСОБА_12 після одруження проживали разом з нею. Сімейне життя складалося дуже добре, сварок не було. Федір був дуже хорошим чоловіком та зятем. До моменту загибелі, ОСОБА_14 завжди матеріально та фінансово утримував ОСОБА_11 , у тому числі купував їй ліки, сплачував за комунальні послуги, оскільки остання хворіла, спочатку мала інвалідність ІІІ групи, а на даний час І гр. Покійний зять завжди працював та отримував достойну заробітну плату, яка дозволяла покривати витрати ОСОБА_11 на лікування та потреби їх сім`ї. На даний час, після смерті ОСОБА_12 , їх син, мій онук ОСОБА_15 піклується про свою матір, допомагає їй і фізично і фінансово.

За положеннями частин першої-другої статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Відповідно до частини першої статті 36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

З урахуванням зазначеного, вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (статті 3,74 СК України).

У постанові Великої палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 554/8023/15-ц (провадження № 14-130цс19) зроблено висновок, що вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти: спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки».

Обов`язковою умовою для визнання чоловіка та жінки такими, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Умовами встановлення факту проживання чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є наступні: 1) відсутність між ними офіційно зареєстрованого шлюбу, як і не перебування кожного з них в іншому офіційному шлюбі; 2) ведення спільного господарства; 3) наявність спільного бюджету; 3) наявність взаємних прав та обов`язків як у подружжя; 4) наявність інших обставин, що можуть свідчити про реальність сімейних стосунків між особами.

Під спільним проживанням слід розуміти постійне фактичне мешкання чоловіка та жінки за однією адресою, збереження ними у такому житлі переважної більшості своїх речей, зокрема щоденного побутового вжитку, сприйняття ними цього місця проживання як свого основного, незалежно від того, що будь-хто із них за особливістю своєї роботи/служби зумовлений тривалий час бути відсутнім за цим місцем проживання (несення військової служби, вахтовий метод роботи).

Спільний побут, в свою чергу, передбачає ведення жінкою та чоловіком спільного господарства, наявність спільного бюджету, витрат, придбання майна для спільного користування, в тому числі за спільні кошти та внаслідок спільної праці, спільна участь в утриманні житла, його ремонт, спільне харчування, піклування чоловіка та жінки один про одного/надання взаємної допомоги тощо.

До прав та обов`язків, притаманних подружжю, слід віднести, зокрема, але не виключно, існування між чоловіком та жінкою, реалізацію ними особистих немайнових прав, передбачених главою 6 СК України, тощо. При цьому має бути встановлена і доведена саме сукупність вказаних усталених обставин та відносин, оскільки самі по собі, наприклад, факти перебування у близьких стосунках чоловіка та жінки або спільна присутність їх на святах, або пересилання коштів, або періодичний спільний відпочинок, або проживання за однією адресою, факт реєстрації за такою адресою при відсутності інших наведених вище ознак не можуть свідчити, що між чоловіком та жінкою склались та мали місце усталені відносини, притаманні подружжю.

Згідно з частиною другою вказаної норми непрацездатними членами сім`ї вважаються, зокрема, чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника (частина третя статті 36 Закону № 1058-IV).

Ст.ст. 29,30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» - пенсії в разі втрати годувальника сім`ям військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом призначаються, якщо годувальник помер у період проходження служби або не пізніше 3 місяців після звільнення зі служби чи пізніше цього строку, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних у період проходження служби, а сім`ям пенсіонерів з числа цих військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом - якщо годувальник помер у період одержання пенсії або не пізніше 5 років після припинення її виплати. При цьому сім`ї військовослужбовців, які пропали безвісти в період бойових дій, прирівнюються до сімей загиблих на фронті. Право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні (стаття 31).

За документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються довідки або інші документи про склад сім`ї, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання (реєстрації) особи, зокрема органом місцевого самоврядування, або документ про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), виданий згідно із вимогами статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку (пункт 2.11. Порядку).

Отже Порядком передбачено встановлення в судовому порядку факту перебування на утриманні померлого годувальника, у разі неможливості надати документ про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою) на підтвердження перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника.

Як роз`яснено в пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику по справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання призначення пенсії, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування.

Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Відповідно до ч.1ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживали однією сім`єю як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу в період з 17.07.2018 по день смерті ОСОБА_3 20.04.2022. ОСОБА_1 за період проживання однією сім`єю з ОСОБА_3 хворіла, не завжди працювала, мала інвалідність ІІІ групи на даний час І групи, її чоловік ОСОБА_3 постійно працював та фінансово забезпечував дружину, яка була на його утриманні, його дохід майже у 8 разів перевищував дохід заявниці, що підтверджується зібраними по справі доказами.

Аналіз безпосередньо досліджених у судовому засіданні належних, достатніх та допустимих доказів в їх сукупності дає підстави для висновку, що заява ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Міністерство оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`ї без реєстрації шлюбу та перебування на утриманніобґрунтована та підлягає задоволенню.

Що стосується аргументів Міністерства оборони України про неможливість встановлення такого факту в окремому провадженні, то суд дослідивши матеріали справи, не знайшов підстав для залишення заяви без розгляду, адже наявність спору про право на отримання одноразової грошової допомоги між заявницею та Міністерством оборони України суд не вбачає. Міністерством оборони наявність такого спору не доведено. При цьому, суд застосовує висновок Великої Палати Верховного Суду у справі № 560/17953/21 (п. 106), де ВП ВС виснувала, що між ОСОБА_1 та Міністерством оборони України не може бути спору про право на отримання одноразової грошової допомоги, оскільки відповідач (міністерство) не є суб`єктом отримання такої соціальної допомоги.

Ураховуючи викладене вище, суд уважає, що дана справа мала бути розглянута саме в окремому провадженні, а не в позовному, та заява підлягає задоволенню як підставна та обґрунтована.

Керуючись ст.ст.12, 13, 229, 259, 264, 265, 315-319 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Міністерство оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`ї без реєстрації шлюбу та перебування на утриманні задовольнити.

Встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_2 , які проживали однією сім`єю, як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу у період з 17.07.2018 по день смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_2 перебувала на утриманні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 , до дня смерті останнього, а саме: ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 01.09.2025 року.

Суддя Н.В. Марченко