Справа № 490/4151/25
н/п 2/490/2985/2025
Центральний районний суд м. Миколаєва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2025 року м. Миколаїв

Центральний районний суд міста Миколаєва у складі: головуючого судді Саламатіна О.В., за участю секретаря судового засідання Рябой Д.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до ОСОБА_1 , про стягнення кредитної заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

29.05.2025 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до ОСОБА_1 , в якій позивач просить стягнути з відповідачки суму заборгованості за Кредитними договорами.

В обґрунтування вимог посилається на те, що 04.05.2018 року між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 шляхом його підписання укладено кредитний договір за №F94.13040.003909072, за умовами якого позичальнику надано грошові кошти в сумі 17684,00 грн строком на 24 місяці з встановленою процентною ставкою у розмірі 16,5% річних, а позичальник зобов`язався одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами і платою за обслуговування кредитної заборгованості) згідно з Графіком платежів. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, шляхом надання позичальнику кредиту у розмірі, відповідно до умов договору, а відповідачка всупереч умов кредитного договору не здійснила своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентам у строк, обумовлений у договорі, чим порушила взяті на себе договірні зобов`язання.

Також представник позивача вказав, що підписанням даного кредитного договору позичальник також приєднався до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (у редакції, що діяла станом на дату укладання договору, і яка розміщена за посиланням https://ideabank.ua/uk/about/public-contracts), а також підтвердив свою обізнаність про Умови і Тарифи Банку.

Крім того, 21.06.2018 року між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 шляхом його підписання укладено кредитний договір за №Р20.00300.004044729, за умовами якого позичальнику надано грошові кошти в сумі 42800,00 грн строком на 48 місяців з встановленою процентною ставкою у розмірі 15% річних, а позичальник зобов`язався одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами і платою за обслуговування кредитної заборгованості) згідно з Графіком платежів. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, шляхом надання позичальнику кредиту у розмірі, відповідно до умов договору, а відповідачка всупереч умов кредитного договору не здійснила своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентам у строк, обумовлений у договорі, чим порушила взяті на себе договірні зобов`язання.

Крім того, 18.10.2018 року між АТ «Ідея Банк» (Первісний кредитор) та ОСОБА_1 (Позичальник) шляхом його підписання укладено кредитний договір за №F94.13040.004445705, за умовами якого позичальнику надано грошові кошти в сумі 11532,00 грн строком на 30 місяців з встановленою процентною ставкою у розмірі 16,5% річних, а позичальник зобов`язався одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами і платою за обслуговування кредитної заборгованості) згідно з Графіком платежів. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, шляхом надання позичальнику кредиту у розмірі, відповідно до умов договору, а відповідачка всупереч умов кредитного договору не здійснила своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентам у строк, обумовлений у договорі, чим порушила взяті на себе договірні зобов`язання.

Крім того у позовній заяві представник позивача обгрунтовуючи заявлені вимоги зазначив, що 25 липня 2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Росвен Інвест Україна», назва якого 25 березня 2024 року внаслідок відповідної державної реєстрації змінена на ТОВ «Свеа Фінанс», укладений договір факторингу за №01.02-31/23, за умовами якого ТОВ «Свеа Фінанс» набуло право грошової вимоги до боржників банку, вказаних у реєстрі боржників, в тому числі і до відповідачки ОСОБА_1 , яка отримані в кредит грошові кошти не повернула та не сплатила інших платежів, передбачених умовами договору, внаслідок чого у неї утворилася заборгованість перед позивачем у загальному розмірі 137511,95 грн, що й послугувало підставою для звернення ТОВ «Свеа Фінанс» до суду із позовом.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.05.2025 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Саламатіна О.В.

Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва Саламатіна О.В. від 03.06.2025 року, після отримання інформації щодо зареєстрованого місця проживання відповідачки, прийнято вищезазначену позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), проте в ухвалі про відкриття спрощеного позовного провадження від 03.06.2025 року відповідачці був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву та роз`яснено право подати заяву із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідачці за адресою зареєстрованого місця проживання направлялась копія ухвали про відкриття провадження у справі. Вказане поштове відправлення повернулось на адресу суду 23.06.2025 року з відміткою «повертається, за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до п.п. 91, 99, 101 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету міністрів України №270 від 05.03.2009 року інформація про надходження реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу надсилається адресату у вигляді смс-повідомлення за номером мобільного телефону, зазначеним на поштовому відправленні, поштовому переказі, а у разі відсутності номера мобільного телефону - шляхом вкладення до абонентської поштової скриньки бланку повідомлення встановленого зразка.

Рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час видачі у приміщенні об`єкта поштового зв`язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, який проживає разом з ним.

У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім`ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу.

У разі, коли адресата неможливо повідомити про надходження реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу за номером телефону, зазначеним відправником у поштовій адресі, до його абонентської поштової скриньки вкладається повідомлення про надходження такого поштового відправлення, поштового переказу.

Крім того, відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом у постанові №922/1714/18 від 17.04.2019 року, яка, з точки зору ч. 4 ст. 263 ЦПК України має враховуватися судом, неотримання судових повісток особою, які направлялися за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання є свідомими, спрямовані на затягування розгляду справи та свідчать про зловживання процесуальними правами, які направлені на перешкоджання здійснення своєчасного розгляду справи.

Виходячи з цього, порядку повідомлення адресата про надходження судової повістки, неявка адресата за її отриманням у поштовому відділенні є відмовою від її отримання, а тому повідомлення відповідачки про час розгляду справи суд вважає належним.

Тобто, судом були використані всі можливі способи сповіщення відповідачки про наявність справи у суді та виклик до суду, але вони результатів не дали.

Відповідачка, яка належним чином повідомлена про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, крім іншого, також шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України, не скористалась своїм процесуальним правом та не направила суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову.

Враховуючи рішення ЄСПЛ у справі «В`ячеслав Корчагін проти Росії» (№12307/16), яким визначено, що якщо повістку було направлено за однією з відомих адрес, а особа ухиляється від її отримання то особа може стежити за ходом справи з офіційних джерел, таких як веб-сторінка суду, а тому права такої особи щодо розгляду справи у його відсутності, порушені не були.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя.

В той же час, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Також, Рішенням Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

04.05.2018 року між АТ «Ідея Банк» та відповідачкою ОСОБА_1 укладений кредитний договір за №F94.13040.003909072, який підписано особисто відповідачкою ОСОБА_1 .

У пунктах 1.1 - 1.4 договору сторони дійшли згоди, що банк надає позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 17684,00 грн, включаючи витрати на страховий платіж, а позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом із процентними платежами (процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості) згідно з умовами цього договору.

Банк надає кредит у день підписання договору строком на 24 місяці. Датою видачі кредиту, є дата списання коштів з позичкового рахунку для зарахування на банківській поточний рахунок позичальника.

За користування кредитом позичальник сплачує річну змінювану процентну ставку в розмірі, що визначається як змінна частина ставки, збільшена на 7% (маржа банку).

Станом на день укладання договору змінна частина ставки, визначена за рішенням правління банку, становить 9,5%, що разом з маржею банку складає змінювану процентну ставку в розмірі 16,5%.

Відповідно до п. 1.12 договору позичальник надає свою згоду на укладання за рахунок позичальника як страхувальника та застрахованої особи договору добровільного страхування життя. Цим договором позичальник доручає та дає розпорядження банку переказати страховику в безготівковій формі кредитні кошти в частині суми страхового платежу, належного страховику, через транзитний рахунок банку.

Згідно п. 2.1. та п. 2.2 договору позичальник повертає кредит разом з процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості в 24 щомісячних внесках включно до 20 дня/числа кожного місяця, згідно графіку щомісячних платежів.

Погашення простроченої заборгованості за цим договором (крім штрафних санкцій) здійснюється шляхом списання банком з транзитного рахунку суми простроченої заборгованості в день надходження грошових коштів на рахунок обліку заборгованості.

Також у договорі його сторонами погоджено графік щомісячних платежів за кредитним договором.

Як зазначалося вище кредитний договір підписаний ОСОБА_1 особисто, а тому слід вважати, що вона із викладеними в ньому умовами погодилася повністю без будь-яких зауважень або застережень.

Згідно ордеру-розпорядження №1 про видачу кредиту та ордеру-розпорядження №2 про сплату страхового платежу від 04.05.2018 року банк перерахував на банківський рахунок позичальника грошові кошти у сумі 15337,38 грн за кредитним договором №F94.13040.003909072, укладеним між його сторонами 04.05.2018 року, а також перераховано страховику в безготівковій формі кредитні кошти в частині суми страхового платежу в розмірі 2346,62 грн.

Як вбачається із виписки по особовому рахунку ОСОБА_1 за період із 04.05.2018 року по 25.07.2023 року відповідачка користувалася кредитними коштами, а також здійснювала часткове погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими платежами.

Згідно розрахунку заборгованості за кредитом, наданого АТ «Ідея Банк», ОСОБА_1 своєчасно не сплачувала Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, та іншими платежами, внаслідок чого станом на 25.07.2023 року у неї виникла заборгованість за кредитним договором №F94.13040.003909072, укладеним між його сторонами 04.05.2018 року, у розмірі 27931,74 грн, яка складається із: заборгованості за кредитом в сумі 6120,86 грн; заборгованості по відсоткам в сумі 3366,89 грн; заборгованості за іншими процентними платежами в сумі 18443,99 грн.

Крім того, 21.06.2018 року між АТ «Ідея Банк» та відповідачкою ОСОБА_1 укладений кредитний договір за №Р20.00300.004044729, який підписано особисто відповідачкою ОСОБА_1 .

У пунктах 1.1 - 1.4 договору сторони дійшли згоди, що банк надає позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 42800,00 грн, включаючи витрати на страховий платіж, а позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом із процентними платежами (процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості) згідно з умовами цього договору.

Банк надає кредит у день підписання договору строком на 48 місяців. Датою видачі кредиту, є дата списання коштів з позичкового рахунку для зарахування на банківській поточний рахунок позичальника.

За користування кредитом позичальник сплачує річну змінювану процентну ставку в розмірі, що визначається як змінна частина ставки, збільшена на 5,5% (маржа банку).

Станом на день укладання договору змінна частина ставки, визначена за рішенням правління банку, становить 9,5%, що разом з маржею банку складає змінювану процентну ставку в розмірі 15%.

Відповідно до п. 1.12 договору позичальник надає свою згоду на укладання за рахунок позичальника як страхувальника та застрахованої особи договору добровільного страхування життя. Цим договором позичальник доручає та дає розпорядження банку переказати страховику в безготівковій формі кредитні кошти в частині суми страхового платежу, належного страховику, через транзитний рахунок банку.

Згідно п. 2.1. та п. 2.2 договору позичальник повертає кредит разом з процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості в 48 щомісячних внесках включно до 21 дня/числа кожного місяця, згідно графіку щомісячних платежів.

Погашення простроченої заборгованості за цим договором (крім штрафних санкцій) здійснюється шляхом списання банком з транзитного рахунку суми простроченої заборгованості в день надходження грошових коштів на рахунок обліку заборгованості.

Також у договорі його сторонами погоджено графік щомісячних платежів за кредитним договором.

Як зазначалося вище кредитний договір підписаний ОСОБА_1 особисто, а тому слід вважати, що вона із викладеними в ньому умовами погодилася повністю без будь-яких зауважень або застережень.

Згідно ордеру-розпорядження №1 про видачу кредиту та ордеру-розпорядження №2 про сплату страхового платежу від 21.06.2018 року банк перерахував на банківський рахунок позичальника грошові кошти у сумі 42800,00 грн за кредитним договором №Р20.00300.004044729, укладеним між його сторонами 21.06.2018 року, а також перераховано страховику в безготівковій формі кредитні кошти в частині суми страхового платежу в розмірі 805,70 грн.

Як вбачається із виписки по особовому рахунку ОСОБА_1 за період із 21.06.2018 року по 25.07.2023 року відповідачка користувалася кредитними коштами, а також здійснювала часткове погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими платежами.

Згідно розрахунку заборгованості за кредитом, наданого АТ «Ідея Банк», ОСОБА_1 своєчасно не сплачувала Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, та іншими платежами, внаслідок чого станом на 25.07.2023 року у неї виникла заборгованість за кредитним договором №Р20.00300.004044729, укладеним між його сторонами 21.06.2018 року, у розмірі 86713,48 грн, яка складається із: заборгованості за кредитом в сумі 36491,08 грн; заборгованості по відсоткам в сумі 17212,69 грн; заборгованості за іншими процентними платежами в сумі 33009,71 грн.

Крім того, 18.10.2018 року між АТ «Ідея Банк» та відповідачкою ОСОБА_1 укладений кредитний договір за №F94.13040.004445705, який підписано особисто відповідачкою ОСОБА_1 .

У пунктах 1.1 - 1.4 договору сторони дійшли згоди, що банк надає позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 11532,00 грн, включаючи витрати на страховий платіж, а позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом із процентними платежами (процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості) згідно з умовами цього договору.

Банк надає кредит у день підписання договору строком на 30 місяців. Датою видачі кредиту, є дата списання коштів з позичкового рахунку для зарахування на банківській поточний рахунок позичальника.

За користування кредитом позичальник сплачує річну змінювану процентну ставку в розмірі, що визначається як змінна частина ставки, збільшена на 7% (маржа банку).

Станом на день укладання договору змінна частина ставки, визначена за рішенням правління банку, становить 9,5%, що разом з маржею банку складає змінювану процентну ставку в розмірі 16,5%.

Відповідно до п. 1.12 договору позичальник надає свою згоду на укладання за рахунок позичальника як страхувальника та застрахованої особи договору добровільного страхування життя. Цим договором позичальник доручає та дає розпорядження банку переказати страховику в безготівковій формі кредитні кошти в частині суми страхового платежу, належного страховику, через транзитний рахунок банку.

Згідно п. 2.1. та п. 2.2 договору позичальник повертає кредит разом з процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості в 30 щомісячних внесках включно до 20 дня/числа кожного місяця, згідно графіку щомісячних платежів.

Погашення простроченої заборгованості за цим договором (крім штрафних санкцій) здійснюється шляхом списання банком з транзитного рахунку суми простроченої заборгованості в день надходження грошових коштів на рахунок обліку заборгованості.

Також у договорі його сторонами погоджено графік щомісячних платежів за кредитним договором.

Як зазначалося вище кредитний договір підписаний ОСОБА_1 особисто, а тому слід вважати, що вона із викладеними в ньому умовами погодилася повністю без будь-яких зауважень або застережень.

Згідно ордеру-розпорядження №1 про видачу кредиту та ордеру-розпорядження №2 про сплату страхового платежу від 18.10.2018 року банк перерахував на банківський рахунок позичальника грошові кошти у сумі 10001,74 грн за кредитним договором №F94.13040.004445705, укладеним між його сторонами 18.10.2018 року, а також перераховано страховику в безготівковій формі кредитні кошти в частині суми страхового платежу в розмірі 1530,27 грн.

Як вбачається із виписки по особовому рахунку ОСОБА_1 за період із 18.10.2018 року по 25.07.2023 року відповідачка користувалася кредитними коштами, а також здійснювала часткове погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими платежами.

Згідно розрахунку заборгованості за кредитом, наданого АТ «Ідея Банк», ОСОБА_1 своєчасно не сплачувала Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, та іншими платежами, внаслідок чого станом на 25.07.2023 року у неї виникла заборгованість за кредитним договором №F94.13040.004445705, укладеним між його сторонами 18.10.2018 року, у розмірі 22866,73 грн, яка складається із: заборгованості за кредитом в сумі 8018,96 грн; заборгованості по відсоткам в сумі 4072,02 грн; заборгованості за іншими процентними платежами в сумі 10775,75 грн.

25 липня 2023 року між АТ «Ідея Банк» та TOB «Росвен Інвест Україна» укладений договір факторингу за №01.02-31/23, за умовами якого АТ «Ідея Банк» за плату відступило TOB «Росвен Інвест Україна» належні йому права вимоги, а TOB «Росвен Інвест Україна» прийняло належні АТ «Ідея Банк» права вимоги до боржників за кредитними договорами, зазначеними у підписаних сторонами Реєстрах боржників.

Як вбачається із витягів з Реєстрів боржників №1, №2 та №3 до вищезазначеного договору факторингу за №01.02-31/23 TOB «Росвен Інвест Україна» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитними договорами №F94.13040.003909072 від 04.05.2018 року, №P20.00300.004044729 від 21.06.2018 року та №F94.13040.004445705 від 18.10.2018 року на загальну суму 137511,95 грн.

25 березня 2024 року внаслідок відповідної державної реєстрації назва TOB «Росвен Інвест Україна» змінена на ТОВ «Свеа Фінанс».

Таким чином, ТОВ «Свеа Фінанс» набуло права вимоги до ОСОБА_1 за кредитними договорами №F94.13040.003909072 від 04.05.2018 року, №P20.00300.004044729 від 21.06.2018 року та №F94.13040.004445705 від 18.10.2018 року.

Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у п. 3 ст. 3 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п. 6 ст. 3 ЦК України.

Тобто, дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

В ч.1 ст. 638 ЦК України визначено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно приписів, закріплених у абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

У ч. 1 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 1078 ЦК України визначено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Згідно імперативних приписів, закріплених у ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). А в ч. 2 ст. 1054 ЦК України закріплене правило, за яким до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У ст. 1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За правилами, визначеними ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

У ч. 1 ст. 1050 ЦК України закріплений припис, за яким якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Як з`ясовано судом, кредитні договори №F94.13040.003909072 від 04.05.2018 року, №P20.00300.004044729 від 21.06.2018 року та №F94.13040.004445705 від 18.10.2018 року укладені між його сторонами в письмовій формі, і вони підписані особисто відповідачкою ОСОБА_1 . При цьому, в договорах викладено інформацію про тип кредиту, строк кредитування, спосіб та строк надання кредиту, процентну ставку, платежі за додаткові та супутні послуги, загальні витрати за кредитом, орієнтовну загальну вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом, реальну річну процентну ставку, а тому відповідачка була ознайомлена з умовами кредитування.

Підписавши кредитні договори, позичальник відповідно до статей 3 та 627 ЦК України добровільно погодив їх умови і взяв на себе відповідні зобов`язання.

Суд констатує, що правочин, вчинений у письмовій формі між його сторонами, відповідно до статті 204 ЦК України є правомірним, сторонами дотримано вимоги щодо форми кредитного договору, закріплені у ст. 1055 ЦК України.

З огляду на вищевикладене, на підставі досліджених у судовому засіданні доказів, суд вважає доведеним факт невиконання ОСОБА_1 своїх зобов`язань за кредитними договорами, у зв`язку з чим має місце порушення прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення із відповідачки на користь позивача заборгованості у загальному розмірі 137511,95 грн, яка складається з: заборгованості за кредитним договором №F94.13040.003909072 від 04.05.2018 року у розмірі 27931,74 грн (6120,86 грн заборгованість за основним боргом, 3366,89 грн заборгованість за відостками, 18443,99 грн заборгованість за іншими процентними платежами); заборгованості за кредитним договором №Р20.00300.004044729 від 21.06.2018 року у розмірі 86713,48 грн (36491,08 грн заборгованість за основним боргом, 17212,69 грн заборгованість за відсотками, 33009,71 грн заборгованість за іншими процентними платежами); заборгованості за кредитним договором №F94.13040.004445705 від 18.10.2018 року у розмірі 22866,73 грн (8018,96 грн заборгованість за основним боргом, 4072,02 грн заборгованість за відсотками, 10775,75 грн заборгованість за іншими процентними платежами).

Виписки з особового рахунку ОСОБА_1 є належним і достатнім доказом щодо розрахунку вимог ТОВ «Свеа Фінанс».

Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові, датованій 25 травня 2021, у справі №554/4300/16-ц.

Водночас суд зауважує, що відповідачка не скористалася своїм правом на подання відзиву та не спростувала розміру нарахованої суми заборгованості перед позивачем за кредитними зобов`язаннями.

Крім того, суд за правилами, визначеними ст. 141 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути із відповідачки на користь позивача суму сплаченого ним судового збору у розмірі 2422,40 грн, сплата якого підтверджується платіжною інструкцією кредитового переказу коштів №15 від 01.05.2025 року.

Керуючись ст.ст. 12, 19, 81, 133, 141, 259, 264, 265, 274-279 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» (, юридична адреса: 03126, м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, буд. 6) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) про стягнення кредитної заборгованості, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» заборгованість у загальному розмірі 137511 (сто тридцять сім тисяч п`ятсот одинадцять) гривень 95 копійок, яка складається з: заборгованості за кредитним договором №F94.13040.003909072 від 04.05.2018 року у розмірі 27931,74 грн (6120,86 грн заборгованість за основним боргом, 3366,89 грн заборгованість за відостками, 18443,99 грн заборгованість за іншими процентними платежами); заборгованості за кредитним договором №Р20.00300.004044729 від 21.06.2018 року у розмірі 86713,48 грн (36491,08 грн заборгованість за основним боргом, 17212,69 грн заборгованість за відсотками, 33009,71 грн заборгованість за іншими процентними платежами); заборгованості за кредитним договором №F94.13040.004445705 від 18.10.2018 року у розмірі 22866,73 грн (8018,96 грн заборгованість за основним боргом, 4072,02 грн заборгованість за відсотками, 10775,75 грн заборгованість за іншими процентними платежами).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» судовий збір у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.

Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Саламатін