ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 546/239/23 Номер провадження 22-ц/814/3865/25Головуючий у 1-й інстанції Макарчук С. М. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
У Х В А Л А

15 вересня 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого (судді-доповідача): Карпушина Г.Л., суддів: Бутенко С.Б., Обідіна О.І., при секретарі: Буйновій О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання позивача про відвід колегії суддів по цивільній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Кобеляцького районного суду Полтавської області від 11 червня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Решетилівської державної нотаріальної контори про закінчення спадкової справи без видачі свідоцтв про право на спадщину та зобов`язання прийняти заяву про прийняття спадщини з заведенням спадкової справ,-

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Полтавського апеляційного суду перебуває вищевказана цивільна справа апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Кобеляцького районного суду Полтавської області від 11 червня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Решетилівської державної нотаріальної контори про закінчення спадкової справи без видачі свідоцтв про право на спадщину та зобов`язання прийняти заяву про прийняття спадщини з заведенням спадкової справ.

15.09.2025 року під час судового розгляду вказаної справи позивачем після оголошення колегією суддів усних ухвал: про відмову в оголошені по справі перерви; про залишення без розгляду клопотання ОСОБА_2 про розгляд справи без її участі; про відмову у визнанні дій ОСОБА_2 та її захисника адвоката Сидоренко І.О. зловживанням своїми процесуальними права та накладення на них штрафу; про постановлення окремої ухвали на дії адвоката Сидоренко І.О., заявлено відвід колегії суддів.

Статтею 40 ЦПК України, визначено порядок вирішення заявленого відводу та самовідводу. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Вислухавши думку позивача, враховуючи доводи заяви про відвід, колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість заявленого відводу, з огляду на наступне.

Право подавати заяву про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17.07.97 № 475/97-ВР) закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участі у конкретній справі. Відвід судді в процесі як правова категорія - це висловлена в письмовій формі недовіра колегії суду на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі внаслідок виявлення будь-якої особистої прихильності чи упередженості, заявлена учасником розгляду конкретної справи.

Як встановлено у п. 5 ч.1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо: є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з частиною 4 статті 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Між тим відповідно до частини 3 статті 39 ЦПК України відвід має бути вмотивованим, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці виходить з того, що презумпція особистої неупередженості судді діє до тих пір, поки не доведено інше (справа «Білуха проти України» (Заява № 33949/02) від 09.11.2006).

Право учасника справи на відвід судді (колегії суддів) є однією із гарантій права на справедливий суд. Проте, право на відвід не є абсолютним. В інакшому випадку воно перетвориться у свавільне обрання суддів для розгляду справи та спосіб процесуального зловживання, що суперечитиме інтересам інших учасників справи та суспільним інтересам загалом.

В обґрунтування заяви про відвід колегії суддів ОСОБА_1, посилається на те, що підставою для її подання є проголошення судом - 15.09.2025 року ухвал: про відмову в оголошені по справі перерви; про залишення без розгляду клопотання ОСОБА_2 про розгляд справи без її участі; про відмову у визнанні дій ОСОБА_2 та її захисника адвоката Сидоренко І.О. зловживанням своїми процесуальними права та накладення на них штрафу; про постановлення окремої ухвали на дії адвоката Сидоренко І.О.

Відповідно до частини 1 статті 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судами.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення, крім випадків, установлених законом.

Як зазначив Конституційний суд України в своєму рішенні від 23.05.2001 року №6-рп2001, судоустрій і судочинство визначаються винятково законом України. Порядок здійснення правосуддя регламентується відповідно процесуальним законодавством України. Процесуальні акти і дії суддів, які стосуються вирішення розгляду справи у першій інстанції та прийняття по них судових рішень, належить до сфери правосуддя і можуть бути оскаржені лише в судовому порядку відповідно до процесуального законодавства України. Позасудовий порядок оскарження актів і дій суддів, які стосуються здійснення правосуддя, неможливий.

В пункті 10 постанови Пленуму Верховного суду України №8 від 13.06.2007 "Про незалежність судової влади" зазначено наступне. Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені. Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством.

Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається.

Таким чином, подане позивачем клопотання про відвід колегії суддів за своєю суттю зводиться до незгоди з процесуальним рішенням суду в цій справі, що в силу ч. 4ст. 36 ЦПК України не може бути підставою для відводу.

За таких обставин, у задоволенні клопотання про відвід суддів Карпушина Г.Л., Обідіної О.І., Бутенко С.Б. необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.36,39,40, 381 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати необґрунтованим заявлений ОСОБА_1 відвід колегії суддів Карпушину Г.Л., Обідіній О.І., Бутенко С.Б.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Карпушина Г.Л., Обідіної О.І., Бутенко С.Б. - відмовити.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя : _____________________________ Г.Л. Карпушин

Судді: ____________________ С.Б. Бутенко ___________________ О.І. Обідіна