Номер провадження: 22-ц/813/5254/25
Справа № +
Головуючий у першій інстанції Кодінцева С. В.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.09.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Громіка Р.Д.,

Комлевої О.С.,

за участю:

секретаря Козлової В.А.,

представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 адвоката Давиденка К.В.,

представника ОСОБА_3 адвоката Деревенського І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в інтересах яких діє адвокат Давиденко Костянтин Вікторович, на додаткову ухвалу Болградського районного суду Одеської області від 02 квітня 2025 року,постановлену під головуванням судді Кодінцевої С.В., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно та визнання заповіту недійсним,

встановив:

19.04.2024 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно та визнання заповіту недійсним.

Ухвалою Болградського районного суду Одеської області від 17.03.2025 року заяву позивачів було залишено без розгляду.

21.03.2025 року відповідач ОСОБА_3 звернувся із заявою про розподіл судових витрат на правничу допомогу у розмірі 69 642,00 грн., по 34 821,00 грн. з кожного (а.с.1-4).

В свою чергу, 24.03.2025 року від представника заявника ОСОБА_2 - адвоката Давиденка К.В. надійшло клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, до 2000 грн., по 1000 грн. з кожного з позивачів (а.с.14-19).

Однак, в27.03.2015 року від відповідача ОСОБА_3 надійшли до суду письмові заперечення проти клопотання про зменшення витрат на оплату правової допомоги (а.с.21-23).

Додатковою ухвалою Болградського районного суду Одеської області від 02.04.2025 року заяву ОСОБА_3 було задоволено та ухвалено додаткову ухвалу, якою стягнуто зі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 в рівних частках судові витрати на правничу допомогу у розмірі 69 642,00 грн., по 34 821,00 грн. з кожного (т.2, а.с.34-40).

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 та ОСОБА_1 адвокат Давиденко К.В. ставить питання про скасування додаткової ухвали суду від 02.04.2025 року, ухвалення нового судового рішення, яким заяву відповідача задовольнити частково та стягнути з позивачів судові витрати на правничу допомогу у розмірі 1 000,00 грн. з кожного (т.2, а.с.42-45).

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_3 адвокат Деревенський І.Ю. просить оскаржуване рішення залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на її необґрунтованість (т.2, а.с.65-69).

Вирішуючи питання про слухання справи у відкритому судовому засіданні, в режимі вдеоконференції, колегія суддів виходить із того, що всі учасники справи належним чином були повідомленні про день, час та місце слухання справи (т.2, а.с.88-91).

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечення на неї, колегія суддів дійшла висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (п. 3 ч. 1 ст. 133 ЦПК України).

Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За правилами ч. ч. 1,2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Звертаючись із заявою про відшкодування судових витрат на правничу допомогу у розмірі 69 642,00 грн., ОСОБА_4 надав наступні докази: Додаткову угоду до Договору про надання правової (правничої) допомоги від 24.10.2024 року; Акт виконаних робіт від 20.03.2025 року, відповідно до якого вартість таких послуг склала 69 642,00 грн.; квитанцію про сплату ОСОБА_3 адвокату Деревенському І.Ю. в сумі: 69 642,00 грн. (т.2, а.с.5-8).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 року у справі №922/1964/21 зауважено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений також і у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 року у справі 904/4507/18.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц, постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 року у справі № 904/4507/18).

ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року).

При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань. (ч. 1 ст. 182 ЦПК України).

Тобто саме зацікавлена сторона має вчиняти певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог.

Апеляційний суд зазначає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката у суді першої інстанції, заявлений відповідачем у сумі 69 642,00 грн., є неспівмірним із складністю справи, обсягом наданих адвокатом послуг, а тому підлягає зменшенню.

За наслідками здійсненої оцінки розміру судових витрат, понесених позивачем на правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи в суді першої інстанції, через призму критеріїв, встановлених ч. 4 ст. 137 та ч. 3 ст. 141 ЦПК України, враховуючи обсяг виконаних адвокатом робіт, апеляційний суд доходить висновку про наявність підстав для зменшення заявленого до стягнення розміру витрат на професійну правничу допомогу, надану в суді першої інстанції.

З урахуванням положень наведених норм та зазначених фактичних обставин справи, керуючись у тому числі такими критеріями, як обґрунтованість та пропорційність до предмета спору, а також враховуючи критерії розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність зменшення розміру витрат ОСОБА_3 на професійну правничу допомогу та про необхідність покладення на позивачів ОСОБА_2 та ОСОБА_1 судових витрат на професійну правничу допомогу, надану відповідачу ОСОБА_3 у суді першої інстанції у розмірі 12 000,00 грн., по 6 000,00 грн. з кожного позивача.

При цьому колегія суддів виходить із принципів розумності та справедливості судових витрат на правничу допомогу, а також того, що прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2025 року складає 3 028,00 грн. на місяць.

У зв`язку з цим, сума витрат на правничу допомогу відповідача складає 12 000,00 грн., що відповідає маже 4 прожитковим мінімумам для працездатних осіб з 01.01.2025 року.

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги частково надав суду достатні, належні і допустимі докази існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень проти оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

При цьому, докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга представника ОСОБА_2 та ОСОБА_1 адвоката Давиденка К.В. підлягає часткову задоволенню, оскаржувана додаткова ухвала зміні, шляхом стягнення з позивачів на користь відповідача витрат на правничу допомогу у суді першої інстанції у розмірі 12 000,00 грн., по 6 000,00 грн. з кожного.

Керуючись ст.ст. 141, 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, п. 4 ч.1 ст. 376, ст.ст. 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в інтересах яких діє адвокат Давиденко Костянтин Вікторович, задовольнити частково.

Додаткову ухвалу Болградського районного суду Одеської області від 02 квітня 2025 року змінити.

Абзац шостий додаткової ухвали Болградського районного суду Одеської області від 02 квітня 2025 року за змістом: «69 642,00 гривень (шістдесят дев`ять тисяч шістсот сорок дві гривні) витрат на професійну правничу допомогу, а саме у рівних частках по 34 821,00 гривень (тридцять чотири вісімсот двадцять одній гривні) з кожного з позивачів» викласти цифрами та словами наступного змісту: «12 000,00 (дванадцять тисяч гривень 00 копійок) в рівних частках, по 6 000,00 (шість тисяч гривень 00 копійок), з кожного.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції України протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Через перебування судді Громіка Р.Д. у відпустці, повне судове рішення складено 15.09.2025 року.

Судді Одеського апеляційного суду: С.М. Сегеда

Р.Д. Громік

О.С. Комлева