Справа № 946/9051/22
Провадження № 2/946/1404/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2025 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Присакар О.Я.,

за участю: секретаря судового засідання Воронової В.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Дієса», про захист прав споживачів та стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Дієса» про захист прав споживачів, при цьому 14.06.2023 року позивач уточнив позовні вимоги та просив: визнати договір купівлі-продажу ноутбука НР Victus 16-d0031 ua (4R553EA), серійний номер 5 CD203LMDP, вартістю 45 999 (сорок п`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто дев`ять) грн. 00 коп., укладений 26 серпня 2022 року між ОСОБА_1 та товариством з обмеженою відповідальністю «Дієса», розірваним; стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Дієса» на користь ОСОБА_1 суму в розмірі 45 999 грн. за сплачений товар; стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Дієса» на користь ОСОБА_1 86938, 11 грн.; стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Дієса» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 5000 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 26 серпня 2022 року позивач придбав у магазині «Ельдорадо» (магазин № С157), що знаходиться у АДРЕСА_1 та належить товариству з обмеженою відповідальністю «Дієса, товар: ноутбук HP Victus 16-d0031 ua (4R553EA), серійний номер 5 CD203LMDP, вартістю 45 999 грн. В зазначеному товарі 02 жовтня 2022 року був виявлений дефект - на екрані з`являлися якісь артефакти та періодично не вмикався, в результаті чого користування ноутбуком стало неможливим. В магазині при передачі товару на гарантований ремонт, пристрій взагалі не включався. Товар був переданий до магазину для ремонту. Ремонт товару здійснювався 20 днів. Після ремонту позивачу не був переданий акт виконаних робіт. Працівник магазину повідомив, що даний акт не передали з сервісного центру м. Києва. 31 жовтня 2022 року дефект повторився. Позивач знову звернувся до магазину з заявою надати йому аналогічний товар на період ремонту товару неналежної якості. Позивачу був наданий ноутбук з значно меншими технічними характеристиками у тимчасове користування, а саме, ноутбук Lenovo IdealPad 115IJL7 (82LX0073RA), вартістю 19499 грн. 19 листопада 2022 року позивач отримав повідомлення, що ноутбук з сервісного центру повернувся та недоліки не усуненні і не можуть бути усунені. Згідно Акту сервісного центру іноземного підприємства «Логін» за вих. № 21716 від 10.11.2022 року, в результаті проведеного діагностування було виявлено, що вийшла з ладу материнська плата М54821-001 (MB DSCRTX 3050 4GB І5-11400Н). Механічних пошкоджень, слідів потрапляння рідини, сліді неавторизованого втручання на момент звернення в ІДС не виявлено. З акту, наданого сервісним центром вбачається, що за відсутності доступності оригінальних запасних частин HP в Україні у зв`язку з форс-мажорними обставинами (введеним в Україні воєнним станом), ремонт виробу є неможливим на час дії в Україні воєнного стану. Після отримання цієї інформації позивач звернувся до продавця спочатку в усній формі, а потім з письмовою заявою про розірвання договору купівлі-продажу товару та повернення йому грошових коштів у розмірі 45 999 грн. за неякісний товар та сплату неустойки за кожен день затримки усунення недоліків понад установлений строк. 13 грудня 2022 року він отримав повідомлення, в якому керуючий магазину «Ельдорадо», що знаходиться у місті Ізмаїлі вул. Пушкіна41/Болградська, 72, з якої вбачається відмова в задоволенні його вимог щодо розірвання договору купівлі-продажу та повернення грошових коштів за неякісний товар. При цьому, відповідач вимагає повернення підмінного товару, який було надано у користування на період здійснення ремонту придбаного ним товару, з погрозами звернення до правоохоронних органів. Також, відповідач свідомо намагається ввести позивача в оману вказуючи, що ремонт товару може здійснюватись 30 днів і більше, безпідставно вказуючи те, що позивач нібито погодився на безстрокові терміни здійснення ремонту товару неналежної якості. За кожен день затримки усунення недоліків понад 14 днів відповідач зобов`язаний сплатити неустойку з 02.10.2022 року по 22.10.2022 року на 7 днів, що становить 3219, 93 грн. Також 21.11.2022 року позивач звернувся до відповідача з вимогою про розірвання договору, семиденний строк вимоги про розірвання договору купівлі-продажу та повернення коштів сплив 28.11.2022 року. Чотирнадцять днів закінчилися 05.12.2022 року, за аналогією закону з цього часу слід відраховувати відсотки за прострочення повернення коштів за товар неналежної якості, що складає 182 дні х 459, 99 грн. (1%) = 83718, 18 грн., а всього 3219, 93 грн. + 83718, 18 грн. = 86938, 11 грн. Відповідачем була завдана позивачу моральна шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, придбаний ноутбук був необхідний для роботи, для придбання ноутбука позивач просив фінансову допомогу у батьків і вони були змушені оформити кредит, в зв`язку з недоліком товару позивач був позбавлений можливості повноцінно виконувати свою роботу, що негативно вплинуло на його відносини у колективі. Завдану моральну шкоду позивач оцінює у розмірі 5000 грн.

В судове засідання від 08.09.2025 року представник позивача не з`явився, надав заяву від 08.09.2025 року про розгляд справи без участі позивача та його представника, у судовому засіданні від 15.07.2024 року надав пояснення за обставинами справи та просив задовольнити позов у повному обсязі.

В судове засідання від 08.09.2025 року представник позивача не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином шляхом направлення судової повістки до електронного кабінету, у судовому засіданні від 15.07.2024 року надав пояснення за обставинами справи та просив відмовити у задоволенні позову мотивуючи тим, що 31.10.2022 року позивач звернувся до відповідача з заявленою несправністю ноутбука, ТОВ «Дієса» було прийнято товар від позивача та передано до сервісного центру ІП «Логін», який є авторизованим сервісним центром виробника товару. Позивачу був виданий товар з підмінного фонду магазину. За результатами діагностики ноутбука, сервісним центром був виданий висновок № 21716 від 10.11.2022 року, що ремонт затримується у зв`язку з форм-мажорними обставинами у вигляді повномасштабного вторгнення росії та з недоступністю на момент звернення оригінальних запасних частин на даний виріб. Листом Торгово-промислової палати України № 2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 року були засвідчені форс-мажорні обставини: військову агресію російської федерації проти України. 04.05.2022 року відповідно до акту сервісного центру ІП «Логін» було здійснено гарантійне обслуговування товару у вигляді заміни материнської плати та повернуто його до магазину відповідача. 10.05.2023 року позивачу було повідомлено у телефонному режимі про можливість отримання товару, при цьому позивач відмовився від отримання товару. 16.06.2023 року позивач письмово був повідомлений про необхідність отримання товару, на теперішній час позивач не отримав відремонтований ноутбук. Стосовно нарахування неустойки, представник відповідача зазначив, що підписуючи заяву на приймання товару від покупця 31.10.2022 року позивач надав свою згоду на продовження строків усунення недоліків, на час необхідний для замовлення відповідних деталей, вузлів, тощо що вийшли з ладу. Стосовно розірвання договору купівлі-продажу, представник відповідача зазначив, що знаходження товару на гарантійному обслуговуванні більше 14 днів (та враховуючи наявність форм мажорних обставин та той факт, що сторонами була досягнута згода на продовження даного строку) відповідач вважає, що це не є підставою для розірвання договору купівлі продажу товару. Також представник відповідача зазначив, що норма п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачає право споживача на відшкодування моральної шкоди лише у випадках, коли така шкода заподіяна небезпечною для життя і здоров`я людей продукцією. Позивачем не було надано жодних доказів, що товар є небезпечною для життя та здоров`я людей продукцією.

Відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представників сторін.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного.

Відповідно до ст. 678 ЦК України покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором: пропорційного зменшення ціни; безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

У разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; вимагати заміни товару.

Згідно ч. 3 ст. 680 ЦК України, якщо на товар встановлено гарантійний строк, покупець має право пред`явити вимогу у зв`язку з недоліками товару, які були виявлені протягом цього строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 709 ЦК України продавець або виготовлювач (чи уповноважені ними представники) зобов`язані прийняти товар неналежної якості від покупця і задовольнити його вимоги про заміну товару або усунення недоліків. Доставка товару продавцеві та його повернення покупцеві здійснюються продавцем або виготовлювачем, а в разі невиконання ними цього обов`язку або відсутності продавця чи виготовлювача в місцезнаходженні покупця, повернення товару може бути здійснене покупцем за їхній рахунок.

Преамбулою Закону України Про захист прав споживачів встановлено, що цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Відповідно до частини 1 статті 7 Закону України Про захист прав споживачів виробник (виконавець) забезпечує належну роботу (застосування, використання) продукції, в тому числі комплектуючих виробів, протягом гарантійного строку, встановленого нормативно-правовими актами, нормативними документами чи договором.

Згідно із частинами 1, 3 статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар.

Вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті, пред`являються на вибір споживача продавцеві за місцем купівлі товару, виробникові або підприємству, що задовольняє ці вимоги за місцезнаходженням споживача. Споживач має право пред`явити одну з вимог, передбачених частиною першою цієї статті, а в разі її невиконання заявити іншу вимогу, передбачену частиною першою цієї статті.

Пунктом 12 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що істотний недолік недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак:

а) він взагалі не може бути усунутий;

б) його усунення потребує понад 14 календарних днів;

в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором.

Відповідно до частини 14 статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів» вимоги споживача, передбачені цією статтею, не підлягають задоволенню, якщо продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) доведуть, що недоліки товару виникли внаслідок порушення споживачем правил користування товаром або його зберігання. Споживач має право брати участь у перевірці якості товару особисто або через свого представника.

Згідно статті 17 Закону України «Про захист прав споживачів» за умови виникнення необхідності у визначенні причин втрати якості товару під час гарантійного строку продавець зобов`язаний провести експертизу продукції.

Отже, на споживача покладається обов`язок довести лише наявність істотного дефекту продукції, в той же час тягар доказування причин виникнення недоліку товару покладений та продавця.

Аналогічний правовий висновок щодо застосування положень Закону України «Про захист прав споживачів» викладено у постановах Верховного Суду від 12 грудня 2018 року (справа №345/2319/16-ц), від 1 липня 2020 року (справа № 751/7892/17).

Частиною першою статті 679 ЦК України передбачено, що продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту.

Отже, умовою відповідальності продавця за недоліки товару є виникнення цих недоліків до моменту передання товару покупцеві. Залежність настання відповідальності продавця від моменту виникнення недоліків пояснюється тим, що за загальним правилом, встановленим частиною першою статті 668 ЦК України, до моменту передання товару ризик випадкового знищення або випадкового пошкодження товару несе продавець. При виявленні недоліків товару після переходу до покупця ризику його випадкового знищення або випадкового пошкодження саме на нього покладається обов`язок доведення того, що недоліки виникли до передання йому товару.

Згідно з частиною другою статті 679 ЦК України, якщо продавцем надані гарантії щодо якості товару, продавець відповідає за його недоліки, якщо він не доведе, що вони виникли після його передання покупцеві внаслідок порушення покупцем правил користування чи зберігання товару, дій третіх осіб, випадку або непереборної сили.

За змістом наведеної правової норми у випадку існування гарантії щодо якості товару обов`язок доведення обставин, що звільняють продавця від відповідальності, покладається на нього.

Визначення поняття гарантії якості товару міститься у частині першій статті 675 ЦК України, якою передбачено, що товар, який продавець передає або зобов`язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу.

Під гарантією якості товару слід розуміти ручання продавця про відсутність у товарі в момент його передачі або в інший момент, встановлений у договорі, недоліків по якості товару, що знижують його вартість або не дозволяють використовувати відповідно до мети, передбаченої договором. За загальним правилом, товар повинен відповідати вимогам по якості в момент його передачі від продавця до покупця. Це означає, що наслідки, які встановлені законодавством, зокрема вищенаведеними частиною другою статті 678 ЦК України та частиною першою статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів», при реалізації продавцем неякісної продукції настають у випадку, коли недоліки товару мали місце на час його передання покупцеві, але не були і не могли бути виявлені останнім у момент передання. Тобто вказані недоліки стосуються експлуатаційних (споживчих) властивостей товару і не пов`язані з його механічним пошкодженням, які можна виявити шляхом візуального огляду.

Зазначене узгоджується також з положеннями пункту 18 Порядку гарантійного ремонту (обслуговування) або гарантійної заміни технічно складних побутових товарів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 квітня 2002 року № 506 (який був діючим на момент виникнення спірних правовідносин), згідно з яким на гарантійне обслуговування приймається товар за наявності експлуатаційних документів, пломб виробника або виконавця на товарі, якщо це передбачено експлуатаційним документом, відсутності пошкоджень товару, які могли викликати несправність, за умови дотримання вимог експлуатаційного документа щодо правил зберігання, введення в експлуатацію та використання товару за призначенням. У разі виходу товару з ладу з вини споживача (невиконання правил експлуатації), відсутності передбачених експлуатаційними документами пломб, гарантійного талона споживач втрачає право на гарантійне обслуговування.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку про те, що встановлений частиною другою статті 679 ЦК України обов`язок продавця довести факт виникнення недоліків товару після його передання покупцеві (якщо продавцем надані гарантії щодо якості товару) покладається на нього у випадку, коли такі недоліки не є очевидними, оскільки в такому випадку покупець має можливість виявити ці недоліки і відмовитися від укладення договору або укласти його на інших умовах. Якщо ж покупець, маючи реальну можливість оглянути товар і виявити у ньому очевидні дефекти, не скористався цим правом до передання йому товару, а виявив їх після такого передання, то тягар доведення відповідно до частини першої статті 679 ЦК України покладається на нього (див. постанову Верховного Суду від 07 липня 2021 року у справі №591/2641/20).

Судом встановлено, що згідно рахунку № Е20088/С157 від 26 серпня 2022 року позивач придбав у магазині 157 ТОВ «Дієса», що знаходиться у місті Ізмаїлі по вул. Пушкіна, 41/Болградська, 72 товар: ноутбук HP Victus 16-d0031 ua (4R553EA), серійний номер 5 CD203LMDP, вартістю 45 999 грн.

02.10.2022 року позивач звернувся до ТОВ «Дієса» із заявою на приймання товару від покупця в зв`язку з тим, що на екрані ноутбука з`явилися артефакти та він періодично не вмикався.

Позивач зазначив, що ремонт ноутбука здійснювався 20 днів, після ремонту був повернутий позивачу, при цьому представник відповідача не надав доказів, що ТОВ «Дієса» не приймало 02.10.2022 року ноутбук на гарантійне обслуговування, в зв`язку з тим, що на екрані ноутбука з`явилися артефакти та він періодично не вмикався.

31.10.2022 року позивач повторно звернувся до ТОВ «Дієса» із заявою на приймання товару від покупця в зв`язку з тим, що ноутбук періодично не вмикався, раніше направлявся на ремонт з таким дефектом.

Крім цього, 31.10.2022 року позивач звернувся до відповідача із заявою про надання йому аналогічного товару на період ремонту товару неналежної якості.

Позивач не заперечував обставину надання йому у користування ноутбуку Lenovo IdealPad 115IJL7 (82LX0073RA), вартістю 19499 грн.

Згідно акту сервісного центру ІП «Логін» № 21716 від 10.11.2022 року в результаті проведеного діагностування було виявлено, що вийшла з ладу материнська плата М54821-001 (MB DSCRTX 3050 4GB І5-11400Н). Механічних пошкоджень, слідів потрапляння рідини, сліді неавторизованого втручання на момент звернення в СЦ не виявлено. За відсутності доступності оригінальних запасних частин HP в Україні у зв`язку з форс-мажорними обставинами (введеним в Україні воєнним станом), ремонт виробу затримується. Період обмеженої гарантії НР на продукт та/або термін дії на зареєстрований HP Care Pack буде подовжено на період затримки ремонту, але не більше ніж на 1 додатковий рік.

21.11.2022 року позивач звернувся до ТОВ «Дієса» із заявою у якій просив розірвати договір купівлі-продажу товару, повернути йому грошових коштів у розмірі 45 999 грн. за неякісний товар та сплатити неустойку за кожен день затримки усунення недоліків понад установлений строк (14 днів).

Повідомленням щодо розгляду заяви споживача від 28.11.2022 року представником ТОВ «Дієса» було відмовлено у поверненні грошових коштів.

Згідно повідомлення ТОВ «Дієса» від 08.12.2022 року представник відповідача просив позивача забрати його товар та здійснити повернення підмінного фонду.

16.12.2022 року позивач направив ТОВ «Дієса» відповідь на повідомлення у якій повторно просив розірвати договір купівлі-продажу товару, повернути йому грошових коштів у розмірі 45 999 грн. за неякісний товар.

Згідно звіту до замовлення № 993187 від 10.03.2023 року, сервісним центром ІП «Логін» 04.05.2023 року була проведена заміна материнської плати ноутбука HP Victus 16-d0031 ua (4R553EA), серійний номер 5 CD203LMDP.

Згідно повідомлення від 14.06.2022 року ТОВ «Дієса», представник відповідача просив позивача забрати відремонтований ноутбук та здійснити повернення підмінного фонду.

Таким чином, 02.10.2022 року ноутбук позивача був прийнятий на гарантійне обслуговування в зв`язку з тим, що не вмикався, був відремонтований та 31.10.2002 року ноутбук повторно був прийнятий на гарантійне обслуговування в зв`язку з тим, що він не вмикався і ремонт ноутбука відбувався понад 14 календарних днів до 04.05.2023 року, коли була проведена заміна материнської плати ноутбука HP Victus 16-d0031 ua (4R553EA), серійний номер 5 CD203LMDP.

Суд вважає, що вищезазначеними доказами підтверджується обставина наявності істотного дефекту в ноутбука (повторне періодичне не вмикання) та усунення цього недоліку потребувало понад 14 календарних днів.

Суд звертає увагу, що ноутбук знаходиться у відповідача з 31.10.2022 року.

Крім того, суд вважає, що такий недолік, як періодичне не вмикання - не є очевидним, відповідно позивач не мав можливості його виявити при покупці товару та відмовитися від укладення договору або укласти його на інших умовах.

Враховуючи те, що позивач протягом гарантійного строку виявив недолік товару-періодичне не вмикання, який робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором, та усунення цього недоліку потребувало понад 14 календарних днів, тому такий недолік є істотним в розумінні п.12 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів».

Разом з тим, відповідач не довів належними доказами, що недолік товару виник внаслідок порушення споживачем правил користування товаром або його зберігання, не організував відповідно до ч. 4 ст. 17 Закону України «Про захист прав споживачів» проведення за власний рахунок експертизи ноутбука, хоча ноутбук з 31.10.2022 року перебував у його розпорядженні, так як був переданий позивачем.

Більше того, протягом всього часу перебування справи у провадженні суду відповідачем не заявлялось клопотання про призначення судом та проведення у справі судової експертизи для визначення причин виникнення виявленого дефекту та не ініціювалось питання самостійного позасудового проведення експертизи, а також надання суду відповідного висновку.

За таких обставин, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивача в частині визнання договору купівлі-продажу ноутбука НР Victus 16-d0031 ua (4R553EA), серійний номер 5 CD203LMDP, вартістю 45 999 грн. 00 коп., укладений 26 серпня 2022 року між ОСОБА_1 та товариством з обмеженою відповідальністю «Дієса» (), розірваним та стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Дієса» на користь ОСОБА_1 суми в розмірі 45 999 грн. 00 коп., за сплачений товар.

Стосовно посилань представника відповідача на виникнення форс мажорних обставин суд зазначає, що як зазначив Верховний Суд у Постанові від 07 червня 2023 у справі № 906/540/22, Торгово-промислова палата України листом від 28 лютого 2022 року №2024/02.0-7.1 засвідчила, що військова агресія російської федерації проти України стала підставою для введення воєнного стану та є форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили). Вказаний лист Торгово-промислової палати України адресований «Всім, кого це стосується», тобто необмеженому колу суб`єктів, його зміст носить загальний інформаційний характер так констатує абстрактний факт наявності форс-мажорних обставин без доведення причинно-наслідкового зв`язку у конкретному зобов`язанні; Тобто, лист Торгово-промислової палати України від 28 лютого 2022 року №2024/02.0-7.1 не є безумовною підставою вважати, що форс-мажорні обставини настали для всіх без виключення суб`єктів. Кожен суб`єкт, який в силу певних обставин не може виконати свої зобов`язання за окремо визначеним договором, має доводити наявність в нього форс-мажорних обставин.

Посилання відповідача на те, що лист ТПП України «Про підтвердження форс-мажорних обставин» який підтверджує факт неможливості виконання відповідачем своїх зобов`язань через збройну агресію рф, суд вважає безпідставними.

Крім того, в рамках даної справи обставини непереборної сили не підтверджено сертифікатом ТПП України, а лист Торгово-промислової палати України від 28 лютого 2022 року №2024/02.0-7.1не є сертифікатом у розумінні ст. 14-1 Закону України «Про торгово промислові палати в Україні» та не містить ідентифікуючих ознак конкретного договору, зобов`язання, виконання якого стало неможливим через наявність зазначених обставин.

Стосовно вимог позивача про стягнення неустойки суд зазначає наступне.

Згідно абз.3 ч. 9 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» за кожний день затримки виконання вимоги про надання товару аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) та за кожний день затримки усунення недоліків понад установлений строк (чотирнадцять днів) споживачеві виплачується неустойка відповідно в розмірі одного відсотка вартості товару.

Як було встановлено судом, 02.10.2022 року позивач звернувся до ТОВ «Дієса» із заявою на приймання товару від покупця в зв`язку з тим, що на екрані ноутбука з`явилися артефакти та він періодично не вмикався.

Згідно заяви на приймання товару від покупця від 02.10.2022 року позивач та представник відповідача погодили, що строки усунення недоліків можуть бути продовжені на строк, який необхідний для замовлення відповідних деталей, вузлів тощо, що вийшли з ладу. Споживач (заявник) цим погоджується із передачею товару на перевірку для виявлення причин виникнення недоліків в товарі та максимальних строках усунення недоліків.

Аналогічна умова була зазначена в заяві на приймання товару від покупця від 31.10.2022 року.

Таким чином, позивач надав згоду на продовження строків усунення недоліків, на час необхідний для замовлення відповідних деталей, вузлів, що вийшли з ладу.

За таких обставин, не підлягають стягненню з відповідача 3219 грн. 93 коп. неустойки, за кожен день затримки усунення недоліків понад 14 днів з 02.10.2022 року по 22.10.2022 року на 7 днів.

Крім цього, діючим законодавством не передбачено стягнення неустойки у розмірі одного відсотка вартості товару за кожен день затримки, за незадоволення вимоги споживача про розірвання договору купівлі-продажу та повернення коштів, тому не підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення неустойки за 182 дні затримки у сумі 83718 грн. 18 коп.

Таким чином, не підлягає задоволенню вимога позивача про стягнення з відповідача 86938 грн. 11 коп. (3219 грн. 93 коп. + 83718 грн. 18 коп.).

Вирішуючи питання про розмір відшкодування моральної шкоди суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, в тому числі, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі, неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду від 12.04.1996р. №5 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» встановлено, що при вирішенні вимог споживачів про відшкодування моральної шкоди суди повинні виходити з роз`яснень, які містяться в Постанові Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995р., №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди».

Так, пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995р., встановлено, що у позовній заяві про відшкодування моральної шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.

Законодавець указує на два випадки компенсації моральної шкоди - вони визначені умовами договору або випливають із положень законодавства (зокрема статті 4, 22 Закону про захист прав споживачів).

Спори про відшкодування фізичній особі моральної шкоди розглядаються, зокрема:

-коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або випливає з її положень;

-у випадках, передбачених законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди;

-при порушенні зобов`язань, які підпадають під дію Закону про захист прав споживачів чи інших законів, що регулюють такі зобов`язання і передбачають відшкодування моральної шкоди.

Тобто, статті 4 та 22 Закону про захист прав споживачів у чинній редакції прямо передбачають право споживача на відшкодування моральної шкоди у правовідносинах між споживачами та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг.

Таким чином, вирішуючи спір щодо відшкодування моральної шкоди за порушення споживчого договору, слід враховувати, що моральна шкода за порушення цивільно-правового договору може бути компенсована і в тому разі, якщо це прямо не передбачено законом або тим чи іншим договором, і підлягає стягненню на підставі статей 16 та 23 ЦК України і статей 4 та 22 Закону про захист прав споживачів навіть у тих випадках, коли умовами договору право на компенсацію моральної шкоди не передбачено.

Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 01.09.2020 року у справі № 216/3521/16-ц, який підлягає застосуванню у відповідності до ч. 4 ст. 263 та ч.2 ст. 416 ЦПК України.

Судом встановлено, що позивачу була заподіяна певна моральна шкода, яка полягала у моральних та психічних стражданнях, які виявились у переживаннях, занепокоєнні та нервозності, які були викликаних неякісним товаром та відмовою у поверненні сплаченої за товар суми та зважаючи на їх тривалість і небажання відповідача та самоусунення від вирішення вчиненого непорозуміння, з урахуванням засад розумності та справедливості, характеру правопорушення, суд дійшов висновку, що розмір моральної шкоди підлягає частковому задоволенню в сумі 2000 грн.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1211,20 грн., так як позивач за позовом про захист прав споживача звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 11, 12, 13, 76, 77, 81, 83, 141, 247, 258, 259, 263, 265, 280-282 ЦПК України, ст. ст. 22, 23, 906, 1166, 1167 ЦК України, Законом України «Про захист прав споживачів», суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до товариства з обмеженою відповідальністю «Дієса» (, 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 45), про захист прав споживачів, стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Визнати договір купівлі-продажу ноутбука НР Victus 16-d0031 ua (4R553EA), серійний номер 5 CD203LMDP, вартістю 45 999 (сорок п`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто дев`ять) грн. 00 коп., укладений 26 серпня 2022 року між ОСОБА_1 та товариством з обмеженою відповідальністю «Дієса» (), розірваним.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Дієса» (, 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 45) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) суму в розмірі 45 999 (сорок п`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто дев`ять) грн. 00 коп. за сплачений товар.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Дієса» (, 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 45) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) моральну шкоду в розмірі 2000 грн.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Дієса» (, 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 45) судовий збір в розмірі 1211,20 грн., зарахувавши його до спеціального фонду Державного бюджету України.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через суд першої інстанції, з урахуванням положень п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 18 вересня 2025 року.

Суддя: О.Я.Присакар