Справа № 466/5689/25
Провадження № 2/466/2558/25
У Х В А Л А

29 серпня 2025 року Шевченківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Зими І.Є.

при секретарі Васинчик М.О.

з участю

представника позивачки ОСОБА_1

розглянувши в відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_2 про передачу цивільної справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів за територіальною підсудністю до Дніпровського районного суду Дніпропетровської області ,-

встановив:

16 червня 2025 року, неповнолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулась до Шевченківського районного суду м. Львова з позовною заявою, в якій просить збільшити розмір аліментів, який було встановлено рішенням Шевченківського районного суду м. Львова щодо її батька, ОСОБА_2 на користь матері позивачки, ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання неповнолітньої доньки , ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 800,00 грн. щомісяця до 5000,00 грн. щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення нею повноліття .

Ухвалою судді від 24.06.25 провадження у справі було відкрито та призначено розгляд в порядку спрощеного провадження.

25.08.25 відповідач подав до суду заяву, в якій просить передати згадану цивільну справу , по територіальній підсудності , на розгляд Дніпровського районного суду Дніпропетровської області. Свої вимоги мотивує тим, що саме до цього суду позивачка звернулась з позовом про позбавлення його батьківських прав. Крім того відповідач з 01.05.22 перебуває в лавах ЗСУ та не має змоги покидати військову частину для участі в судових засіданнях по двох різних справах, що розглядаються в різних судах України, що є територіально віддаленими. Відповідач зазначає, що має право захищати свої права в суді та бажає особисто давати пояснення в судовому засіданні. Крім того, на його утриманні перебуває ще одна дитина від іншого шлюбу та двоє прийомних дітей його дружини.

Заслухавши думку представника позивачки в судовому засіданні, суд приходить до наступного висновку.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд перевіряє належність справи до юрисдикції та підсудності цього суду.

Правила підсудності ґрунтуються на основних засадах судочинства, передбачених ст.129 Конституції України, засадах цивільного судочинства, а також принципах побудови системи судів загальної юрисдикції. Підсудність виступає процесуальним інститутом, що має велике значення для належного відправлення правосуддя. По кожній справі, незалежно від її категорії, перше питання, яке вирішує суддя, це підсудність.

Встановлення правил підсудності має важливе значення для правильного функціонування судової системи, а також для виконання судами покладених на них завдань і визначення суду, компетентного здійснювати цивільне провадження. Підсудність є ефективним засобом, який сприяє тому, щоб конкретна цивільна справа розглядалася і вирішувалася судом законним, компетентним, незалежним і неупередженим, як того вимагають ст.7 Загальної декларації прав людини та ч.1 ст.14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права.

У поданій позовній заяві позивачкою зазначено, що вона проживає та зареєстрована у АДРЕСА_1 . Дана інформація підтверджується відомістю з Реєстру Львівської міської територіальної громади про зареєстрованих осіб ( а.с. 6 ). Згадана адреса відноситься до територіальної підсудності Шевченківського районного суду м.Львова. Відповідач зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 .

Згідно з частиною 1статті 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Вийняток з вказаного правила становить альтернативна підсудність (стаття 28 ЦПК України) та виключна підсудність (стаття 30 ЦПК України).

Згідно із статтею 28 ЦПК України визначено перелік справ підсудність яких можлива за вибором позивача.

Відповідно до частини 16 статті 28 ЦПК України позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Як вбачається зі змісту статті 28 ЦПК України позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Відтак, суд правомірно відкрив провадження та призначив справу до судового розгляду. При цьому відсутні підстави для передачі справи за територіальною підсудністю до суду за місцем реєстрації відповідача, оскільки право на вибір суду надане законодавцем саме позивачу. Крім того, в даному випадку неповнолітня особа звернулась за захистом своїх прав до суду та враховуючи предмет спору, саме інтереси дитини мають бути пріоритетними при вирішенні справи.

Відповідач не позбавлений можливості приймати участь в судових засіданнях , з метою захисту своїх прав , в режимі відеконференції, про що може подати відповідне клопотання. Також суд враховує ту обставину, що довідка, копія якої долучена відповідачем про перебування в складі ЗСУ, видана ще 01.05.22 та не є належним доказом того, що на даний час ОСОБА_2 перебуває у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань , що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції .

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для скерування даної цивільної справи на розгляд до суду за місцем реєстрації відповідача.

Керуючись ст. 259 ЦПК України, суд ,-

постановив:

У задоволенні клопотання ОСОБА_2 про передачу цивільної справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів за територіальною підсудністю до Дніпровського районного суду Дніпропетровської області - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 03 вересня 2025 року.

Суддя: І. Є. Зима