ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-з/821/112/25Головуючий по 1 інстанції
Справа №705/358/21 Категорія: 307020000
Доповідач в апеляційній інстанції
27 серпня 2025 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:
Карпенко О.В., Сіренка Ю.В.,
за участю секретаряКостенко А.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника ОСОБА_1 адвоката Кравченка Романа Михайловича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини та усунення від права на спадкування, -
У січні 2021 року ОСОБА_2 звернулася до суду із вказаним позовом.
Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 04 березня 2025 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 оскаржила його в апеляційному порядку.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 24 липня 2025 рокуАпеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, а рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 04 березня 2025 року залишено без змін.

29 липня 2025 року на адресу Черкаського апеляційного суду через підсистему «Електронний суд» надійшла заява представника ОСОБА_1 адвоката Кравченка Р.М. про ухвалення додаткового рішення у справі про стягнення витрат на правничу допомогу.

Заява мотивована тим, що при розгляді справи у суді апеляційної інстанції відповідачем були понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн., що підтверджується належними доказами долученими до вказаної заяви. Окрім того, були понесені витрати пов`язані з явкою адвоката до суду, що пов`язані з оплатою паливно-мастильних матеріалів на суму 1206,74 грн.

Колегія суддів вважає, що заява про ухвалення додаткового рішення підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (пункт 2 частини другої статті 141 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (частина перша статті 15 ЦПК України).

Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з вимогами частин першої-п`ятої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Установлено, що правничу допомогу на стадії апеляційного розгляду справи ОСОБА_1 надавав адвокат Кравченко Р.М.

У відзиві на апеляційну скаргу, адвокат Кравченко Р.М. вказував, що орієнтовний розмір судових витрат, які відповідач очікує понести у зв`язку з розглядом цієї справи в суді апеляційної інстанції, становить 8000 грн.

До заяви про ухвалення додаткового судового рішення долучено:

- ордер №1050346;

- договір №16-03/23 про надання правничої допомоги від 16 березня 2023 року;

- додаткова угода №1 до договору №16-03/23 про надання правничої допомоги від 16.03.2023 від 28 липня 2025 року;

- акт прийому-передачі надання послуг (робіт) до договору №16-03/23 про надання правничої допомоги від 16.03.2023 року на суму 9706,74 грн.;

- фіскальний чек на суму 1206, 74 грн.;

- довідка про отримання коштів вих.№2807/01-01 від 28.07.2025;

- квитанція до прибуткового касового ордера №28-07/25 від 28 липня 2025 року на суму 9706,74 грн.

Відповідно до Акту прийому - передачі наданих послуг (робіт) від 28.07.2025 року адвокатом були надані наступні правові послуги: 1) ознайомлення із апеляційною каргою та визначення правової позиції згідно поданої апеляційної скарги 1 год . 1000 грн.; 2) написання відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_2 1,5 год. - 4500 грн.; 3) заява про продовження строку для написання відзиву на апеляційну скаргу 0,5 год. 1000 грн.; 40 участь у суді апеляційної інстанції 1 год. 2000 грн.; витрати на паливно-мастильні матеріали 1206,74 грн.

З даного акт вбачається, що вартість наданих правничих послуг становить 8500 грн., а також витрати на паливно-мастильні матеріали 1206,74 грн.

Згідно з ч.1 ст.138 ЦПК України витрати, пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їхніх представників, а також найманням житла, несуть сторони.

Граничний розмір компенсації за судовим рішенням витратсторін та їхніх представників, що пов`язані з явкою до суду, встановлюється Кабінетом Міністрів України (ч.3 ст.138 ЦПК України).

Граничні розміри компенсації витрат, пов`язаних з розглядом цивільних, адміністративних та господарських справ, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 27.04.2006 року № 590 «Про граничні розміри компенсації витрат, пов`язаних з розглядом цивільних, адміністративних та господарських справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави», згідно з додатком до якої витрати, пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту та за наймання житла, - стороні, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, її представникові, не можуть перевищувати встановлені законодавством норми відшкодування витрат на відрядження.

В свою чергу питання, пов`язані з відшкодуванням витрат на відрядження унормовані постановою Кабінету Міністрів України від 02.02.2011 року № 98 «Про суми та склад витрат на відрядження державних службовців, а також інших осіб, що направляються у відрядження підприємствами, установами та організаціями, які повністю або частково утримуються (фінансуються) за рахунок бюджетних коштів» та Інструкцією про службові відрядження в межах України та за кордон, затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 13.03.1988 року № 59.

Відповідно до пунктів 6, 7 Інструкції про службові відрядження в межах України та за кордон, затвердженою наказом Міністерства фінансів України від

13 березня 1988 року № 59 витрати на проїзд (у тому числі перевезення багажу, бронювання транспортних квитків) до місця відрядження і назад відшкодовуються в розмірі вартості проїзду повітряним, залізничним, водним і автомобільним транспортом загального користування (крім таксі) з урахуванням усіх витрат, пов`язаних із придбанням проїзних квитків і користуванням постільними речами в поїздах, та страхових платежів на транспорті.

Пунктом 14 розділу І Інструкції про службові відрядження в межах України та за кордон, затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 13 березня 1988 року № 59 визначено, що підтвердними документами, що засвідчують вартість понесених у зв`язку з відрядженням витрат, є розрахункові документи відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» та Податкового кодексу України.

Отже, сторона, яка не є суб`єктом владних повноважень і на користь якої ухвалене судове рішення, має право на компенсацію здійснених нею та підтверджених документально витрат, пов`язаних із прибуттям до суду, які не можуть перевищувати встановлені законодавством, зокрема,постановою Кабінету Міністрів України від 02 лютого 2011 року № 98 та Інструкцією про службові відрядження в межах України та за кордон, затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 13 березня 1988 року № 59.

Водночас, вказані нормативно-правові акти органів виконавчої влади передбачають можливість відшкодування витрат на проїзд в розмірі вартості проїзду повітряним, залізничним, водним і автомобільним транспортом загального користування (крім таксі), або ж витрат на пально-мастильні матеріали, які відшкодовуються з урахуванням встановлених норм за 1 кілометр пробігу відповідно до затвердженого маршруту.

Верховний Суд у постанові від 30.09.2020 року у справі № 379/1418/18 вказав, що вирішуючи питання про відшкодування витрат стороні, пов`язаних із прибуттям до суду, необхідно виходити з конкретних обставин справи, зважаючи на вид транспорту, яким скористалась особа, а також документи, подані нею на підтвердження здійснення цих витрат.

Витрати, пов`язаних із прибуттям до суду, можуть бути відшкодовані у розмірі витрат на пально-мастильні матеріали, з урахуванням встановлених норм за 1 кілометр пробігу, якщо вони підтверджені документально.

З акту прийому передачі наданих послуг (робіт), який міститься у матеріалах справи, не вбачається, яку відстань до м. Черкаси і звідки подолав адвокат Кравченко Р.М. для взяття участі у судовому засіданні, яким видом транспорту користувався для прибуття до м. Черкаси, відповідно неможливо визначити витрати паливо-мастильних матеріалів на 1 км пробігу.

Тому суд доходить висновку про відсутність підстав для стягнення з позивача витрат на проїзд до суду на користь ОСОБА_1 , зважаючи на їх недоведеність.

Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Заперечень від Касьянік С.Г. з приводу неспівмірності заявлених витрат не надходило.

Однак, колегія суддів, враховуючи обсяг, вартість та співрозмірність заявлених до компенсації витрат на правову допомогу, оцінивши витрати відповідача з урахуванням всіх аспектів складності цієї справи, а також час, який міг би витратити адвокат на вивчення справи та підготовку відзиву як кваліфікований фахівець, сукупний час, витрачений на опрацювання спірних правовідносин та участь у судовому засіданні, доходить висновку про те, що справедливою та співрозмірною є компенсація витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000,00 грн.

Керуючись статтями 137, 141, 270 ЦПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Кравченка Романа Михайловича про ухвалення додаткового рішення - задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, які складаються з витрат на професійну правову допомогу понесених у суді апеляційної інстанції в розмірі 3000,00 грн.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня ухвалення судового рішення.

Повний текст постанови складено 01 вересня 2025 року.

Судді