Справа № 175/181/23
Провадження № 4-с/175/36/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2025 року Дніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Озерянської Ж.М.,

з участю секретаря Рожкової Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Слобожанське скаргу ОСОБА_1 заінтересовані особи: Солонянський відділ державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_2 про визнання протиправними та зобов`язання скасувати постанову про відкриття провадження, -

В С Т А Н О В И В:

В липні 2025 року до суду надійшла скарга ОСОБА_1 заінтересовані особи: Солонянський відділ державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_2 про визнання протиправними та зобов`язання скасувати постанову про відкриття провадження, в якій вона просила суд визнати дії головного державного виконавця Солонянського відділу державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Суліми Ганни Сергіївни протиправними та зобов`язати останню скасувати постанову від 09 липня 2025 року про відкриття виконавчого провадження №78549290.

Представник скаржника надала до суду заяву в якій скаргу підтримала, просила задовольнити.

Представник зацікавленої особи Солонянського відділу Державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу.

Стягувач ОСОБА_3 належним чином повідомлений про розгляд справи, до суду не з`явився.

Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд вважає, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч.1 ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Приписами ч.1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно з ч.1 ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Судом встановлено, що рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18 вересня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном шляхом вселення та зобов`язання вчинити дії задоволено частково. Усунуто ОСОБА_2 перешкоди у користуванні об`єктом житлової нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом зобов`язання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 надати ОСОБА_2 ключі від будинку, воріт, хвіртки зазначеного домоволодіння.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 21 січня 2025 року рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18 вересня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном шляхом вселення та зобов`язання вчинити дії скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про вселення та ухвалено в цій частині нове рішення. Усунуто ОСОБА_2 перешкоди у користуванні житловим будинком АДРЕСА_2 , шляхом його вселення у будинок АДРЕСА_1 (незавершене будівництво готовністю 95%) за адресою: АДРЕСА_1 .

На виконання вищевказаних рішення та постанови суду було видано три виконавчих листа, які перебували на виконанні у Солонянського відділу державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), а саме:

-виконавче провадження №77707858 з примусового виконання виконавчого листа № 175/181/23 виданого 12 лютого 2025 Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області про усунення ОСОБА_2 перешкоди у користуванні житловим будинком шляхом його вселення;

-виконавче провадження №77706883 з примусового виконання виконавчого листа № 175/181/23 виданого 12 лютого 2025 Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області про усунення ОСОБА_2 перешкоди у користуванні об`єктом житлової нерухомості шляхом зобов`язання ОСОБА_1 надати ОСОБА_2 ключі від будинку, воріт, хвіртки зазначеного домоволодіння;

-виконавче провадження №77706153 з примусового виконання виконавчого листа № 175/181/23 виданого 12 лютого 2025 Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

05 червня 2025 року державним виконавцем Солонянського відділу державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Сулімою Г.Ю. було винесено дві постанови про закінчення виконавчого провадження №77707858 та №77706883 у зв`язку з повним фактичним виконанням рішення суду.(а.с. 12, 14)

18 червня 2025 року державним виконавцем Солонянського відділу державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Сулімою Г.Ю. було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №77706153 у зв`язку з повним фактичним виконанням рішення суду. (а.с. 16)

07 липня 2025 року стягувачем ОСОБА_2 було повторно пред`явлено на виконання до Солонянського відділу державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) виконавчий лист № 175/181/23 виданий 12 лютого 2025 Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області про усунення ОСОБА_2 перешкоди у користуванні житловим будинком шляхом його вселення. (а.с. 19)

09 липня 2025 року державним виконавцем Солонянського відділу державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Сулімою Г.Ю. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №78549290 щодо примусового виконання виконавчого листа № 175/181/23 виданого 12 лютого 2025 Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області про усунення ОСОБА_2 перешкоди у користуванні житловим будинком шляхом його вселення. (а.с. 7)

Як вказує скаржниця державним виконавцем неправомірно було повторно відкрито виконавче провадження, оскільки рішення суду вже було повністю фактично виконано, тому вона звернулася до суду зі скаргою на дії головного державного виконавця Солонянського відділу державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Суліми Ганни Сергіївни.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

За змістом частини першої статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виконання судового рішення відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України від 26 червня 2013 року № 5-рп/2013 у справі № 1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

За ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до приписів частин першої - другої, четвертої-п`ятої статті 67 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною 6 статті 26 цього Закону, перевіряє виконання боржником рішення про вселення стягувача. У разі невиконання боржником рішення про вселення стягувача самостійно, державний виконавець виконує його примусово.

Примусове вселення полягає у забезпеченні державним виконавцем безперешкодного входження стягувача у приміщення, зазначене у виконавчому документі, та його проживання (перебування) в ньому.

У разі якщо боржник перешкоджає виконанню рішення про вселення стягувача, державний виконавець накладає на нього штраф та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. Примусове вселення стягувача здійснюється у присутності понятих за участю працівників поліції.

Про примусове вселення стягувача державний виконавець складає акт, що підписується особами, які брали участь у виконанні рішення про примусове вселення.

Так, згідно акту державного виконавця від 04 червня 2025 року, при проведенні виконавчих дій щодо вселення ОСОБА_2 , останнього було вселено в кімнату на другому поверсі.(а.с. 10)

Однак, згідно ч.6 ст. 67 Закону України «Про виконавче провадження», у разі подальшого перешкоджання боржником проживанню (перебуванню) стягувача у приміщенні, в яке його вселено, стягувач має право звернутися до державного виконавця із заявою про відновлення виконавчого провадження. У такому разі державний виконавець має право повторно здійснити примусове вселення стягувача та накласти на боржника штраф у подвійному розмірі відповідно до статті 75 цього Закону.

За таких обставин дії державного виконавця повністю відповідають встановленому законом порядку щодо вчинення виконавчих дій у разі звернення стягувача з заявою про поновлення виконавчого провадження.

Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» визначено основи організації та діяльності з примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) державними виконавцями органів державної виконавчої служби та приватними виконавцями, їхні завдання та правовий статус. Завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом (стаття 3).

Отже, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, у виконавчому провадженні відповідним виконавцем, дії або бездіяльність якого можуть бути оскаржені до суду

При цьому, протиправною бездіяльністю державного виконавця як суб`єкта владних повноважень треба розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу/його посадової особи, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту неналежного та/або несвоєчасного виконання обов`язкових дій. Важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків.

Крім того, потрібно з`ясувати юридичний зміст, значимість, тривалість та межі протиправної бездіяльності, фактичні підстави її припинення, а також шкідливість/протиправність бездіяльності для прав та інтересів заінтересованої особи.

У пунктах 68, 70-72 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 904/7326/17(провадження № 12-197гс18) вказано, що право сторони виконавчого провадження на звернення зі скаргою до суду пов`язане з порушенням прав такої сторони під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця.

Доводи заявниці про відсутність доказів перешкод вселенню та проживанню ОСОБА_2 до будинку за адресою: АДРЕСА_1 , не може бути підставою для задоволення скарги, оскільки наявність чи відсутність перешкод має встановити державний виконавець в межах виконавчого провадження.

Статтею 451 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необгрунтованість скарги та відмову у задоволенні скарги ОСОБА_1 заінтересовані особи: Солонянський відділ державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_2 про визнання протиправними та зобов`язання скасувати постанову про відкриття провадження.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст. ст. 1-23, 76-82, 89, 95, 258-259, 263-265, 267, 274-279, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 заінтересовані особи: Солонянський відділ державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_2 про визнання протиправними та зобов`язання скасувати постанову про відкриття провадження - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: Озерянська Ж.М.