Справа № 718/1986/25
Провадження 2/718/662/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" серпня 2025 р. м. Кіцмань Чернівецька область

Кіцманський районний суд Чернівецької області в особі судді Нагорного В.В.,

за участю секретаря судового засідання Якубівської В.В.,

учасники справи:

позивач - не з`явилась,

представник позивача - адвокат Бацей Т.М.,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Кіцманського районного суду Чернівецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на повнолітню дитину на період навчання, -

в с т а н о в и в :

24 липня 2025 року до Кіцманського районного суду Чернівецької області надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на повнолітню дитину на період навчання.

Короткий зміст заяв по суті справи. Аргументи учасників справи.

У позовній заяві позивач просила стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на період навчання у вищому учбовому закладі повнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 5000,00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також стягнути з відповідача судові витрати.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що з 07 травня 2006 року по 24 лютого 2010 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1 , у шлюбі у них народилась донька - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні, рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 13 листопада 2018 року з відповідача були стягнуті аліменти на утримання доньки в розмірі 1000,00 грн. до повноліття дитини, пізніше розмір аліментів був збільшений до 2200,00 грн. згідно рішення цього ж суду від 20 липня 2023 року.

У позовній заяві позивач стверджує, що на даний час донька ОСОБА_4 є студенткою 1-го курсу факультету іноземних мов Чернівецького національного університету ім. Ю.Федьковича, денної форми навчання, яке зумовлено і значними матеріальними витратами, зокрема: витрати на одяг, взуття для дівчини - студентки, витрати на книги та канцтовари, щоденні витрати на проїзд, обіди, особисті витрати студентки.

У позовній заяві позивач зазначає, що навчання у вищому учбовому закладі є платним та становить нині 49250,00 грн. за рік, відповідач не приймає участі в оплаті за навчання.

Позивач у позовній заяві стверджує, що на даний час у неї є ще двоє дітей: ОСОБА_5 , 2016 р.н. та ОСОБА_6 , 2022 р.н., від другого шлюбу, сім`я є багатодітною, вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х віку, їй відомо, що відповідач офіційно працевлаштований в Регіональної філії «Львівська залізниця», має на утриманні неповнолітню дитину від другого шлюбу, а також разом з батьком займається виготовленням меблів на дому.

Відзив на позовну заяву до суду не надходив.

20.08.2025 через канцелярію суду відповідач подав заяву, в якій зазначив, що його теперішня дружина не працює, до заяви відповідач долучив довідку про доходи, довідку-характеристику, відомості про зареєстрованих у житловому осіб, копію свідоцтва про шлюб, копію свідоцтва про народження, копії кватанцій.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 28 липня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито спрощене провадження у даній справі, призначено судове засідання з участю сторін на 28 серпня 2025 року на 14:30 год. за клопотанням позивача зобов`язано Головне управління ДПС у Чернівецькій області надати Кіцманському районному суду Чернівецької області інформацію про доходи, довідку про доходи ОСОБА_1 за останні 6 місяців.

У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, просила задоволити позов у повному обсязі.

Відповідач у судовому засіданні зазначив, що не може сплачувати аліменти на навчання доньки у розмірі, який з нього просить стягувати позивач, оскільки він перебуває у шлюбі, має на утриманні малолітню дитину, його теперішня дружина не працює, окрім того, його заробітна плата становить приблизно 10000,00 грн на місяць, погоджується сплачувати аліменти на навчання доньки у розмірі 2500,00 грн щомісячно.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, заслухавши представника позивача та відповідача, суд дійшов таких висновків.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є донькою сторін у справі, що підтверджується свідоцтвом про народження від 02 липня 2007 року серії НОМЕР_1 , виданим виконкомом Лужанської селищної ради Кіцманського району Чернівецької області

Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи виданою ЦНАП Мамаївської сільської ради № 1330 від 18.10.2021 року та витягу з реєстру територіальної громади від 29.08.2000 року ОСОБА_7 та її мати ОСОБА_2 - позивач у справі зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серія НОМЕР_2 , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Кіцманського районного управління юстиції Чернівецької області 24 лютого 2010 року розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_8 , про що зроблено відповідний актовий запис № 28

Довідкою №12/23 виданою відділом №1 (м.Кіцмань) управління праці та соціального захисту населення Чернівецької РДА, дата видачі 07.02.2023 року, підтверджується, що ОСОБА_2 до 16.06.2025 року мала право на пільги, передбачені законодавством для багатодітних сімей.

Як вбачається з договору № 13/24/128 від 12.08.2024 року про надання освітніх послуг між закладом вищої освіти та фізичною (юридичною) освітою, довідки Чернівецького національного університету імені Юрія Федьковича (факультет іноземних мов) №9112 від 21.05.2025, ОСОБА_7 дійсно є студенткою 142 групи 1 курсу ступеня першого (бакалаврського) факультету іноземних мов Чернівецького національного університету, денної форми навчання.

Згідно платіжної інструкції 0.5.1 від 30.12.2024 року ОСОБА_2 здійснила платіж на суму 22000,00 грн, отримувачем якої є Чернівецький національний університет ім. Ю.Федьковича, призначення платежу: плата за навчання ОСОБА_3 , факультет 035 філологія, група, курс 1, форма навчання денна.

На виконання ухвали суду, 13.08.2025 до суду надійшла відповідь Головного управління ДПС у Чернівецькій області №5695/5/24-13-12-01-05 від 07.08.2025 про джерела/суми нарахованого доходу стосовно ОСОБА_1 за період з 01.01.2025 року по 30.06.2025 року.

Із вищевказаної відповіді на запит вбачається, що за період з 01.01.2025 року по 30.06.2025 року ОСОБА_1 отримав нарахований дохід у розмірі 80674,75 грн.

ОСОБА_1 з 26 вересня 2012 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_9 , про що складено відповідний актовий запис №58, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 виданим 26 вересня 2012 року.

Із свідоцтва про народження, виданого виконавчим комітетом Лужанської селищної ради Кіцманського району Чернівецької області, серія НОМЕР_4 від 09.01.2015 року, вбачається, що відповідач є батьком ОСОБА_10 .

Норми права, які підлягають застосуванню при вирішенні спору та мотиви, з яких виходить суд при ухваленні рішення.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом ст.141 Сімейного кодексу України (далі - СК України), мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Відповідно до ст.18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей.

Згідно ст.198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Відповідно до ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Тобто право на утримання аліментів на повнолітню дитину виникає тільки за певних необхідних умов. Першої умовою є те, що повнолітня донька, син у віці від 18 років до 23 років має навчатися, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, а другою умовою є фінансова спроможність батьків надавати допомогу на утримання. У разі настання таких обставин, утримання повнолітніх дітей на період їх навчання до 23 років є для батьків саме обов`язком.

Частиною 3 зазначеної вище статті передбачено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно зі статтею 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 01 грудня 2021 року у справі № 753/20347/20 наголосив, що стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними 23 років.

Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від обов`язку сплати аліментів, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Таким чином, враховуючи те, що повнолітня дочка сторін у справі продовжує навчання та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, як матері, так і батька, суд вважає, що позовна заява є обґрунтованою.

Водночас, визначаючи розмір аліментів, які позивач просить стягнути з відповідача, суд враховує, що за період з 01.01.2025 року по 30.06.2025 року ОСОБА_1 отримав нарахований дохід у розмірі 80674,75 грн., має на утриманні малолітню доньку у шлюбі з ОСОБА_9 .

За таких обстивин, суд, беручи до уваги наявні у справі докази та часткове визнання позову відповідачем, дійшов висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача аліментів на утримання його дочки ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн., щомісячно, до закінчення повнолітньою дочкою навчання, але не більше ніж до досягення нею 23 років.

Згідно із ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Виходячи з вимог ст.430 ЦПК України, суд вважає, що слід допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Суд вважає за доцільне роз`яснити, що у разі зміни матеріального або сімейного стану платника або одержувача аліментів, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них, сторони не позбавлені можливості звернутися до суду із позовом про зменшення або збільшення розміру аліментів, визначеного за рішенням суду.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", судовий збір у розмірі 605,60 грн. слід стягнути з відповідача в дохід держави.

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Статтею 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.

Судом встановлено, що відповідно до договору про надання юридичної (правничої) допомоги від 01 травня 2025 року, укладеного між ОСОБА_2 та адвокатом Бацей Т.М., клієнт доручає, а адвокат приймає на себе зобов`язання надавати юридичну (правничу) допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором, а також чинним законодавством України (пункт 1.1 договору).

Згідно розрахунку витрат часу на виконання договору № б/н від 01.05.2025 року та квитанцій до прибуткових касових ордерів, розмір витрат на правничу допомогу становить 10000,00 грн.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Суд вважає, що розмір витрат на підготовку позовної заяви, який сторони договору визначили у 4000,00 грн. як і направлення адвокатських запитів, що оцінено у 2000,00 грн є значно завищеними, а відтак підлягає обмеженню.

Враховуючи вищевикладене та зважаючи на часткове задоволення позовних вимог, обсяг виконаних адвокатом робіт, ціну позову, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн. з урахуванням вимог ст.ст. 137, 141 ЦПК України, та з урахуванням критерію реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру та обґрунтованості таких витрат відповідно до предмета спору.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76-81, 247, 258, 259, 264, 265, 268, 274, 354 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на повнолітню дитину на період навчання - задоволити частково.

Стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , жителя селища Лужани Чернівецького району Чернівецької області, на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_6 , аліменти на утримання дочки - повнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на період навчання у вищому учбовому закладі в розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень 00 коп., щомісячно, починаючи з 24 липня 2025 року і до закінчення дочкою навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років.

Відмовити у задоволенні решти позовних вимог.

Допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_6 , витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 (три тисячі) гривень 00 коп.

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;

відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Повне судове рішення складено 02 вересня 2025 року.

Суддя В.В. Нагорний