СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2/759/4092/25
ун. № 759/7178/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2025 року м. Київ

Святошинський районний суд міста Києва у складі головуючої судді Горбенко Н.О., за участі секретаря судового засідання Чугай В.М., представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Дейнегіна С.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

У провадженні суду перебуває вищевказана цивільна справа.

Ухвалою суду від 13.05.2025 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання для розгляду справи по суті з повідомленням (викликом) учасників справи. Роз`яснені та встановлені строки для подання заяв по суті справи.

01.07.2025 року представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву в якому він просить надати строк на примирення терміном у шість місяців. Обґрунтовує тим, що відповідачем вживаються заходи для примирення та для збереження шлюбу. Позовна заява не містить доводів щодо неможливості надання строку на примирення. Враховуючи вищевикладені обставини, а також відсутність даних про те, що надання строку на примирення буде суперечити моральним засадам суспільства, вважав необхідним надати такий строк.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав клопотання про надання строку на примирення.

Позивачка та її представник у судове засідання не з`явилися, проте направили до суду заяву в якій просили відмовити в клопотанні про надання строку на примирення. Зокрема, позивачка зазначила, що не згодна на примирення, а надання строку для примирення не відповідатиме її інтересам та призведе до продовження часу перебування у шлюбі.

Ознайомившись із поданою заявою про примирення, суд доходить висновку, що заява відповідача не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно з ч. 1 ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Згідно з ч. 3 ст. 55 СК України, дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній.

Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено,що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Системний аналіз норм СК України вказує на те, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Отже, надання додаткового строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком. Такого висновку дійшов Верховний Суд справа № 442/6319/16-ц, постанова від 30.05.2019 року.

Враховуючи вищезазначене, беручи до уваги пояснення позивача щодо заяви про примирення, категоричне заперечення позивача щодо надання строку на примирення подружжю, суд доходить висновку, що заява про надання строку на примирення є необґрунтованою та такою що не підлягає задоволенню, оскільки у поданій заяві не викладено жодної переконливої обставини, яка зумовлює потребу у наданні сторонам по справі строку для примирення.

Одночасно суд звертає увагу, що поняття «моральні засади суспільства» діючим законодавством не визначено, а тому при вирішення питання чи не буде надання часу на примирення суперечити моральним засадам суспільства суд застосовує положення ст. 24 Сімейного кодексу України, яке закріплює вільну згоду жінки та чоловіка на шлюб та заборону примушування жінки та чоловіка до шлюбу. Отже, при категоричній незгоді позивача на примирення, суд вважає що надання такого строку на примирення буде суперечити ст. 24 Сімейного кодексу України.

Таким чином, за встановлених обставин та визначеного правового врегулювання, суд доходить висновку про відсутність правових підстав для надання сторонам строку на примирення, а тому у поданій заяві про надання строку для примирення слід відмовити.

Керуючись: ст.ст. 24, 55-56, 111 СК України, ст. ст. 260-261, 353 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Дейнегіна С.М. про надання строку на примирення подружжя - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали суду складено 15 вересня 2025 року.

Суддя Н.О. Горбенко