Справа № 569/5897/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2025 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - Тимощука О.Я.,

при секретарі Ковальчук О.Б.,

за участю представника позивача адвоката Левченко К.В.,

представника відповідачів 1, 2 ОСОБА_1 , ОСОБА_2 адвоката Бевз Т.С.,

представника відповідача 3 ОСОБА_3 адвоката Лук`янчук В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Прод Майстер» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_4 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Прод Майстер Рівне», Приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу Матвійчук Олександр Сергійович про визнання недійсними договорів та застосування наслідків недійсності правочинів,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Прод Майстер» звернулося до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Прод Майстер Рівне», Приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу Матвійчук Олександр Сергійович про визнання недійсними договорів та застосування наслідків недійсності правочинів.

В обґрунтування позовних вимог вказало, що позивач набув права власності на підставі судового рішення та є належним власником майна, відповідачі набули права власності без достатніх правових підстав, та не можуть вважатись добросовісними набувачами та іпотекодержателями.

12.05.2025 року через підсистему «Електронний суд» представником відповідачів 1, 2 - Шевчука О.В. та ОСОБА_2 - адвокатом Бевз Т.С. подано відзив на позовну заяву, у якому просить позов залишити без задоволення, зазначивши, що відповідачі є добросовісними, набували у власність майно, яке не було обтяжене іпотекою. Крім того, вказувала на презумпцію правомірності правочину.

03.06.2025 року через підсистему «Електронний суд» представником відповідачів 1, 2 - Шевчука О.В. та ОСОБА_2 - адвокатом Бевз Т.С. подано клопотання про долучення доказів, а саме просить долучити фото оголошення про продаж нерухомого майна.

Представником позивача - адвокатом Левченко К.В. через канцелярію Рівненського міського суду Рівненської області подано ряд клопотань та заяв: заяви про зміну предмету позову та клопотання про зміну процесуального статусу учасника справи.

Від учасників справи заперечень щодо заяв та клопотань позивача не надходило, а тому судом вказані клопотання та заяви задоволено.

Ухвалою суду від 29.07.2025 року змінено процесуальний статус третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 , залучивши його до участі у справі в якості співвідповідача.

Ухвалою суду від 29.07.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 31.07.2025 року об 11 год. 00 хв.

Представником відповідача 3 - ОСОБА_3 - адвокатом Лук`янчук В.С. через канцелярію суду подано письмові заперечення.

Заслухавши думку учасників справи, які з`явилися в судове засідання, дослідивши в судовому засіданні надані письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з огляду на наступне.

Як встановлено з матеріалів справи, 28.09.2007 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_4 було укладено Генеральну кредитну угоду № 014/89-07/560 від 28.09.2007 року.

Одночасно з тим, ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_4 було укладено Кредитний договір № 014/89-07/564 від 28.09.2007 року та Кредитний договір № 014/89-07/1094/980 від 24.11.2009 року, які були укладені в межах Генеральної кредитної угоди № 014/89-07/560 від 28.09.2007 року.

На забезпечення виконання Генеральної кредитної угоди № 014/89-07/560 від 28.09.2007 року разом з усіма змінами, доповненнями та додатковими угодами між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_5 було укладено Договір поруки № 014/89-07/560/2 від 28.09.2007 року.

Крім цього, на виконання Генеральної кредитної угоди № 014/89-07/560 від 28.09.2007 року разом з усіма змінами, доповненнями та додатковими угодами між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_4 було укладено Договір іпотеки № 014/89-07/560/1 від 28.09.2007 року.

Відповідно до вищевказаного Договору іпотеки № 014/89-07/560/1 від 28.09.2007 року ОСОБА_4 було передано в іпотеку зокрема нерухоме майно - Цілісний майновий комплекс, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Договором іпотеки № 014/89-07/560/1 від 28.09.2007 року (п. 1.3.) також було передбачено, що предмет іпотеки (за договором іпотеки № 014/89-07/560/1 від 28.09.2007 року) розташований на земельній ділянці розміром 15500 кв.м., яка на момент укладення Договору іпотеки № 014/89-07/560/1 від 28.09.2007 року не є власністю іпотекодавця. Крім того, Договір іпотеки № 014/89-07/560/1 від 28.09.2007 року містить умову про те, що оскільки право власності на земельну ділянку належить Управлінню комунальної власності Рівненської міської ради (старий продавець) і на момент укладення договору іпотеки № 014/89-07/560/1 від 28.09.2007 року має бути оформлена у власність Іпотекодавця у відповідності до договору купівлі-продажу від 27 серпня 2007 року (бланк серії № 292588) посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Вовк М.П., та зареєстровано в реєстрі за № 4273 у встановленому законом порядку, сторони за цим договором домовились, що до 25 січня 2007 року Іпотекодавець оформить своє право власності на земельну ділянку, що буде підтверджуватися відповідним державним актом. Після одержання Державного акту про право власності на земельну ділянку, яка в цьому договорі є предметом іпотеки як майнові права на земельну ділянку по договору купівлі-продажу від 27 серпня 2007 року (бланк серії ВЕХ № 292588) посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Вовк М.П., та зареєстрованого в реєстрі за № 4273, Іпотекодержатель реєструє обтяження прав власності на земельну ділянку у встановленому законом порядку, а оформлене право власності на земельну ділянку продовжує бути предметом іпотеки відповідно до цього договору без додаткової угоди до нього.

В подальшому, на підставі Договору про відступлення прав за договором іпотеки від 16.12.2016 року (посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Багдасаровою О.М., зареєстровано в реєстрі за № 1552), Договору Про відступлення права вимоги від 16.12.2016 року та Договору про відступлення прав вимоги за договором поруки від 16.12.2016 року, укладеними між ТОВ «Прод Майстер» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Арма Факторинг», права вимоги за Договором іпотеки № 014/89-07/560/1 від 28.09.2007 року, Генеральною кредитною угодою № 014/89-07/560 від 28.09.2007 року та додатками і доповненнями до неї, а також за Договором поруки № 014/89-07/560/2 від 28.09.2007 року, перейшли до позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Прод Майстер».

12.12.2017 року ОСОБА_4 було надано Державному реєстратору Комунального підприємства «Реєстраційний центр» Висоцької сільської ради Дубровицького району Рівненської області, ОСОБА_6 , заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на 6 (шість) складових частин цілісного майнового комплексу за адресою: АДРЕСА_1 , як на окремі об`єкти нерухомого майна а саме: блоки будівлі побутові (інв. № 1572), загальною площею 280,0 кв. м.; будівля механізованого складу (інв. № 279), загальною площею 591,0 кв. м.; гаражі (інв. № 1573), загальною площею 775,3 кв. м.; будівля збірно-розбірна (інв. № 1017), загальною площею 109,9 кв. м.; будова складу скла (інв. № 226), загальною площею 301,0 кв. м.; та будова центрального складу (інв. № 153), загальною площею 578,5 кв. м.

До вказаних заяв було додано наступні документи: висновок ПП «Техноком» від 11.12.2017 року № 11-12/2017, щодо технічної можливості поділу цілісного майнового комплексу за адресою: АДРЕСА_1 та технічний паспорт, виготовлений 03.11.2004 року Рівненським міським бюро технічної інвентаризації.

В подальшому, на підставі вказаних заяв та документів державним реєстратором Крохуном В.І. за результатами розгляду вказаних заяв, 12.12.2017 року прийнято рішення за № 38685535, № 38685567, № 38685585, № 38685583, №38685428, № 38685527 та проведено державну реєстрацію прав та їх обтяжень, а саме зареєстровано право власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, на вказані вище складові частини цілісного майнового комплексу, за адресою: АДРЕСА_1 , як на окремі об`єкти нерухомого майна: блоки будівлі побутові, загальною площею 280 кв.м.; будівля збірно-розбірна, загальною площею 109.9 кв.м.; будівлі механізованого складу, загальною площею 591 кв.м.; будова складу скла, загальною площею 301 кв.м.; будова центрального складу, загальною площею 578.5 кв.м. та гаражі, загальною площею 775.3 кв.м. за ОСОБА_4 .

Здійснивши у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень згадані дії, державним реєстратором Комунального підприємства «Реєстраційний центр» Висоцької сільської ради Дубровицького району Рівненської області Крохуном В.І. прийнято рішення № 38685428 від 12.12.2020 року, яким погашено у спеціальному розділі Державного реєстру запис про іпотеку щодо Цілісного майнового комплексу.

Аналізуючи додані до позовної заяви інформаційні довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна щодо будівель, утворених після поділу цілісного майнового комплексу за адресою: АДРЕСА_1 , судом встановлено, що при вчиненні вищевказаних реєстраційних дій щодо об`єктів нерухомості, після припинення записів про іпотеку та обтяження щодо цілісного майнового комплексу в спеціальному розділі Державного реєстру із зазначенням підстави «перенесено до новостворених ОНМ», не було перенесено обтяження у вигляді іпотеки та заборони на нерухоме майно до розділів з новоствореними об`єктами нерухомого майна, що утворились внаслідок поділу цілісного майнового комплексу.

Відповідно до частини 2 статті 14 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень» (в редакції, що діяла станом на 12.12.2017 року), у разі поділу об`єкта нерухомого майна або виділу частки з об`єкта нерухомого майна відповідний розділ державного реєстру прав та реєстраційна справа закриваються, реєстраційний номер цього об`єкта скасовується. На кожний новостворений об`єкт нерухомого майна відкривається новий розділ державного реєстру прав та формується нова реєстраційна справа, присвоюється новий реєстраційний номер кожному з таких об`єктів.

Записи про речові права та їх обтяження щодо об`єкта, який поділяється, або при виділі частки з цього об`єкта переноситься до розділів Державного реєстру прав, відкритих на кожний новостворений об`єкт. Якщо правочином або актом відповідного органу встановлено, що речові права та їх обтяження не поширюються на всі новостворені об`єкти нерухомого майна, записи про такі права та обтяження переносяться лише до розділів, відкритих для новостворених об`єктів, яких вони стосуються.

Судом також встановлено, що після переходу прав за Договором іпотеки до Позивача, 16.08.2017 року ним було здійснено звернення стягнення на частину предмета іпотеки шляхом набуття у власність Предмета іпотеки за договором іпотеки № 014/89-07/560/1 від 28.09.2007 року, а саме позивач набув права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:029:0555; на земельну ділянку з кадастровим номером :01:029:0532; на земельну ділянку з кадастровим номером :01:029:0533; на земельну ділянку з кадастровим номером :01:029:0534; на земельну ділянку з кадастровим номером :01:029:0535; на земельну ділянку з кадастровим номером :01:029:0536; на земельну ділянку з кадастровим номером :01:029:0537; на земельну ділянку з кадастровим номером :01:012:0059; на земельну ділянку з кадастровим номером :01:012:0060 та на земельну ділянку з кадастровим номером :01:029:0549. Після набуття права власності на земельні ділянки, позивачем не було знято обтяження з вказаних об`єктів нерухомого майна, про що свідчать інформаційні довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

12.12.2017 року ОСОБА_3 було надано Державному реєстратору Комунального підприємства «Реєстраційний центр» Висоцької сільської ради Дубровицького району Рівненської області, ОСОБА_6 листи-повідомлення від 11.12.2017 року, засвідчені підробленим підписом директора ТОВ «Прод Майстер», у яких містилось прохання про виключення з реєстру записи про іпотеку щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:029:0555; земельної ділянки з кадастровим номером :01:029:0532; земельної ділянки з кадастровим номером :01:029:0533; земельної ділянки з кадастровим номером :01:029:0534; земельної ділянки з кадастровим номером :01:029:0535; земельної ділянки з кадастровим номером :01:029:0536 та земельної ділянки з кадастровим номером :01:029:0537.

12.12.2017 року ОСОБА_3 було надано Державному реєстратору Комунального підприємства «Реєстраційний центр» Висоцької сільської ради Дубровицького району Рівненської області, ОСОБА_6 заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 12.12.2017 року про припинення іпотеки щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:029:0555; земельної ділянки з кадастровим номером :01:029:0532; земельної ділянки з кадастровим номером :01:029:0533; земельної ділянки з кадастровим номером :01:029:0534; земельної ділянки з кадастровим номером :01:029:0535; земельної ділянки з кадастровим номером :01:029:0536 та земельної ділянки з кадастровим номером :01:029:0537, засвідчені підробленим підписом директора ТОВ «Прод Майстер».

На підставі вказаних заяв та документів державним реєстратором Крохуном В.І. , 12.12.2017 року прийнято рішення за № 38684834, № 38684984, № 38684939, № 38684885, № 38684712, № 38684769 та проведено державну реєстрацію припинення іпотеки на вищезгадані земельні ділянки.

Також судом встановлено, що в подальшому право власності на об`єкти нерухомого майна, утворені внаслідок поділу цілісного майнового комплексу за адресою: АДРЕСА_1 , та земельні ділянки, на яких розміщуються такі об`єкти нерухомого майна, було зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальністю «Прод Майстер Рівне».

12.12.2017 року ОСОБА_3 , як директором ТОВ «Прод Майстер Рівне» було подано Державному реєстратору Комунального підприємства «Реєстраційний центр» Висоцької сільської ради Дубровицького району Рівненської області, Крохуну В.І., заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на 6 (шість) будівель, утворених внаслідок поділу цілісного майнового комплексу за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: Блоки будівлі побутові, загальною площею 280 кв. м, Будівля збірно-розбірна, загальною площею 109.9 кв. м, Будівлі механізованого складу, загальною площею 591 кв. м, Будова складу скла, загальною площею 301 кв. м, Будова центрального складу, загальною площею 578.5 кв. м, Гаражі, загальною площею 775.3 кв. м.

До заяв про державну реєстрацію прав та їх обтяжень було додано наступні документи: протокол загальних зборів ТОВ «Прод Майстер Рівне» № 01 від 12.12.2017 року та акт приймання-передачі нерухомого майна № 2 від 12.12.2017 року, укладений між ТОВ «Прод Майстер Рівне» та ОСОБА_4 , відповідно до якого ОСОБА_4 передав до статутного капіталу ТОВ «Прод Майстер Рівне» вище перелічені будівлі, утворені внаслідок поділу цілісного Майнового Комплексу за адресою: м. Рівне, Гайдамацька, 20.

За результатами розгляду заяв та документів, поданих ОСОБА_3 , як директором ТОВ «Прод Майстер Рівне», 12.12.2017 року Державним реєстратором Крохуном Валентином Івановичем було прийнято рішення за № 38685596, № 38685605, № 38685614, № 38685589, № 38685509, № 38685540 та проведено державну реєстрацію прав та їх обтяжень та внесено записи до Державного реєстру прав, про реєстрацію права власності на вказані вище об`єкти нерухомого майна: Блоки будівлі побутові, загальною площею 280 кв. м, Будівля збірно-розбірна, загальною площею 109.9 кв. м, Будівля механізованого складу, загальною площею 591 кв. м, Будова складу скла, загальною площею 301 кв. м, Будова центрального складу, загальною площею 578.5 кв. м, Гаражі, загальною площею 775.3 кв. м за адресою: м. Рівне, Гайдамацька, 20, за ТОВ «Прод Майстер Рівне».

12.12.2017 року ОСОБА_3 , як директором ТОВ «Прод Майстер Рівне» було подано Державному реєстратору Комунального підприємства «Реєстраційний центр» Висоцької сільської ради Дубровицького району Рівненської області, Крохуну В.І., заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на 7 (сім) земельних ділянок з наступними кадастровими номерами: :01:029:0532, :01:029:0533, :01:029:0534, :01:029:0535, :01:029:0536 та :01:029:0537, що утворились в наслідок поділу предмету іпотеки земельної ділянки.

До заяв про державну реєстрацію прав та їх обтяжень було додано наступні документи: протокол загальних зборів ТОВ «Прод Майстер Рівне» № 01 від 12.12.2017 року та акт приймання-передачі нерухомого майна № б/н від 12.12.2017 року, укладений між ТОВ «Прод Майстер Рівне» та ТОВ «Прод Майстер», відповідно до якого ТОВ «Прод Майстер» передав до статутного капіталу ТОВ «Прод Майстер Рівне» 7 (сім) земельних ділянок з наступними кадастровими номерами: :01:029:0532, :01:029:0533, :01:029:0534, :01:029:0535, :01:029:0536 та :01:029:0537.

За результатами розгляду заяв та документів, поданих ОСОБА_3 , як директором ТОВ «Прод Майстер Рівне», 12.12.2017 року Державним реєстратором Крохуном Валентином Івановичем було прийнято рішення за № 38685083, № 38685093, № 38685202, № 38685144, № 38685218, № 38685163 та № 38684986 та проведено державну реєстрацію прав та їх обтяжень та внесено записи до Державного реєстру прав, про реєстрацію права власності на вказані вище об`єкти нерухомого майна: земельну ділянку з кадастровим номером :01:029:0555; земельну ділянку з кадастровим номером :01:029:0532; земельну ділянку з кадастровим номером :01:029:0533; земельну ділянку з кадастровим номером :01:029:0534; земельну ділянку з кадастровим номером :01:029:0535; земельну ділянку з кадастровим номером :01:029:0536 та земельну ділянку з кадастровим номером :01:029:0537 за ТОВ «Прод Майстер Рівне».

У відповідності до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, суд вважає за доцільне врахувати обставини встановлені вироком Рівненського міського суду Рівненської області у справі № 569/6188/19 від 02.10.2019 року в частині незаконного припинення іпотечного обтяження на предмет іпотеки, а саме земельні ділянки і будівлі та подальшу реєстрацію права власності на них за ТОВ «Прод Майстер Рівне».

В подальшому, будівлі, що утворились внаслідок поділу цілісного майнового комплексу за адресою: АДРЕСА_1 , та земельні ділянки, що утворились в наслідок поділу предмету іпотеки, вибули з власності ТОВ «Прод Майстер Рівне» та були зареєстровані за ОСОБА_3 .

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру прав на нерухоме майно та їх обтяжень, право власності на земельні ділянки, що утворились в наслідок поділу предмету іпотеки та будівлі, утворені внаслідок поділу Цілісного майнового комплексу, перейшли у власність ОСОБА_3 на підставі Актів приймання-передачі нерухомого майна, серія та номер: б/н від 12.12.2017 року, виданих ТОВ «Прод Майстер Рівне» та Протоколів загальних зборів засновників, серія та номер: б/н від 12.12.2017 року, виданого ТОВ «Прод Майстер Рівне».

Крім вищевказаних Акту приймання-передачі нерухомого майна та протоколу, підставою реєстрації за ОСОБА_3 . Будови центрального складу, загальною площею 578.5 кв. м та Будови складу скла, загальною площею 301 кв. м, також були Наказ «Про зміну поштової адреси об`єкту нерухомості у місті Рівному», серія та номер: № 224, виданий 20.12.2017 року, видавник: Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Рівненської міської ради та Наказ «Про зміну поштової адреси об`єкту нерухомості у місті Рівному», серія та номер: № 225, виданий 20.12.2017 року, видавник: Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Рівненської міської ради відповідно.

Внаслідок вказаного, Будова центрального складу, загальною площею 578.5 кв. м була зареєстрована за ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , Будова складу скла, загальною площею 301 кв. м була зареєстрована за ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 .

Після реєстрації права власності на будівлі за ОСОБА_3 , ним було укладено ряд договорів щодо відчуження таких будівель та передачі їх в іпотеку.

Дослідивши такі договори, судом встановлено наступне.

21.12.2017 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу Будови центрального складу, загальною площею 578,5 кв. м., за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Матвійчуком О.С., зареєстрованим в реєстрі за № 2764.

За наслідком укладення такого договору купівлі-продажу приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Матвійчуком О.С., як державним реєстратором, було прийнято рішення № 38897998 від 21.12.2017 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, на підставі якого право власності на Будову центрального складу, загальною площею 578,5 кв. м., за адресою: АДРЕСА_1 було зареєстровано за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

21.12.2017 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки кадастровий номер :01:029:0537 за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Матвійчуком О.С., зареєстрованим в реєстрі за № 2766.

За наслідком укладення такого договору купівлі-продажу приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Матвійчуком О.С., як державним реєстратором, було прийнято рішення № 38898099 від 21.12.2017 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, на підставі якого право власності на земельну ділянку кадастровий номер :01:029:0537 за адресою: АДРЕСА_1 було зареєстровано за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

21.12.2017 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було укладено договір купівлі-продажу Будови складу скла, загальною площею 301,0 кв. м., за адресою: АДРЕСА_1 посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Матвійчуком О.С., зареєстрованим в реєстрі за № 2768.

За наслідком укладення такого договору купівлі-продажу приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Матвійчуком О.С., як державним реєстратором, було прийнято рішення № 38898152 від 21.12.2017 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, на підставі якого право власності на Будову складу скла, загальною площею 301,0 кв. м., за адресою: АДРЕСА_1 , було зареєстровано за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ).

21.12.2017 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки кадастровий номер :01:029:0536 за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Матвійчуком О.С., зареєстрованим в реєстрі за № 2770.

За наслідком укладення такого договору купівлі-продажу приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Матвійчуком О.С., як державним реєстратором, було прийнято рішення № 38898230 від 21.12.2017 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, на підставі якого право власності на земельну ділянку кадастровий номер :01:029:0536 за адресою: АДРЕСА_1 було зареєстровано за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ).

Будова центрального складу, загальною площею 578,5 кв. м., за адресою: АДРЕСА_1 , була передана ОСОБА_2 в іпотеку ОСОБА_1 за Договором іпотеки № 179 від 01.02.2018 року, а 01.02.2018 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень приватним нотаріусом Рівненського нотаріального округу Матвійчуком Олександром Сергійовичем зареєстровано іпотеку (номер запису про іпотеку: 24639878) щодо Будови центрального складу, загальною площею 578,5 кв. м., за адресою: АДРЕСА_1 , про що прийнято відповідне рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 39472645 та обтяження у вигляді заборони на нерухоме майно (номер запису про обтяження: 24639575) щодо Будови центрального складу, загальною площею 578,5 кв. м., за адресою: АДРЕСА_1 , про що прийнято відповідне рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 39472390.

Земельна ділянка кадастровий номер :01:029:0537 була передана ОСОБА_2 в іпотеку ОСОБА_1 за Договором іпотеки №179 від 01.02.2018 року, а 01.02.2018 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень приватним нотаріусом Рівненського нотаріального округу Матвійчуком Олександром Сергійовичем зареєстровано іпотеку (номер запису про іпотеку: 24640663) щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:029:0537, про що прийнято відповідне рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 39473431 та обтяження у вигляді заборони на нерухоме майно (номер запису про обтяження: 24640464) щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:029:0536, про що прийнято відповідне рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 39473136.

ОСОБА_1 земельна ділянка кадастровий номер :01:029:0536 була передана в іпотеку ОСОБА_2 за Договором іпотеки №174 від 01.02.2018 року, а 01.02.2018 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень приватним нотаріусом Рівненського нотаріального округу Матвійчуком Олександром Сергійовичем зареєстровано іпотеку (номер запису про іпотеку: 24639187) щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:029:0536, про що прийнято відповідне рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 39471918 та обтяження у вигляді заборони на нерухоме майно (номер запису про обтяження: 24638555) щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:029:0536, про що прийнято відповідне рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 39471009.

ОСОБА_1 Будова складу скла, загальною площею 301,0 кв. м., за адресою: АДРЕСА_1 , була передана в іпотеку ОСОБА_2 за Договором іпотеки № 174 від 01.02.2018 року, а 01.02.2018 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень приватним нотаріусом Рівненського нотаріального округу Матвійчуком Олександром Сергійовичем зареєстровано іпотеку (номер запису про іпотеку: 24637062) щодо Будови складу скла, загальною площею 301,0 кв. м., за адресою: АДРЕСА_1 , про що прийнято відповідне рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 39469289 та обтяження у вигляді заборони на нерухоме майно (номер запису про обтяження: 24636269) щодо Будови складу скла, загальною площею 301,0 кв. м., за адресою: АДРЕСА_1 , про що прийнято відповідне рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 39468818.

З матеріалів справи відомо, що постановою Верховного Суду від 25.06.2024 року по справі № 569/22011/18 визнано недійсним Договір відступлення права вимоги за Генеральною кредитною угодою № 014/89-07/560 від 28 вересня 2007 року, кредитним договором № 014/89-07/564 від 28 вересня 2007 року та кредитним договором № 014/89-07/1094/980 від 24 листопада 2009 року, укладений 16 грудня 2016 року між ТОВ «Арма Факторинг» та ТОВ «Прод Майстер»; визнано недійсним Договір про відступлення прав за договором поруки (№ 014/89-07/560/2 від 28 вересня 2007 року), укладений 16 грудня 2016 року між ТОВ «Арма Факторинг» та ТОВ «Прод Майстер»; визнано недійсним договір про відступлення прав за договором іпотеки № 014/89-07/560/1 від 28 вересня 2007 року, укладений між ТОВ «Арма Факторинг» та ТОВ «Прод Майстер» 16 грудня 2016 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Багдасаровою О. М., зареєстрований в реєстрі за № 1557. Презюмується, що ТОВ «Прод Майстер» втратив статус іпотекодержателя предмету іпотеки.

В судовому засіданні 08.09.2025 року представник відповідачів 1, 2 - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - адвокат Бевз Т.С. та представник відповідача 3 - ОСОБА_3 - адвокат Лук`янчук В.С. вказували, що договори визнаються недійсними з моменту їх укладення, отже постановою Верховного Суду від 25.06.2024 року по справі № 569/22011/18 підтверджено, що ТОВ «Прод Майстер» не набувало статусу іпотекодержателя, а тому права позивача не порушені і підстав для звернення з даним позовом немає.

Представник відповідачів 1, 2 - Шевчука О.В. та ОСОБА_2 - адвокат Бевз Т.С. також зазначала, що дана справа № 569/5897/25 є тотожною із справою № 569/22011/18, адже збігаються сторони, предмет позову, фактичні та правові підстави позову, що є окремою та самостійною підставою у відмові в задоволенні позову.

Представник відповідача 3 - ОСОБА_3 - адвокат Лук`янчук В.С. в судовому засіданні думку адвоката Бевз Т.С. підтримала.

Представник ТОВ «Прод Майстер» - адвокат Левченко К.В. в судовому засіданні заперечувала, вказуючи на те, що незалежно від правового статусу ТОВ «Прод Майстер», наявні судові рішення, які підтверджують, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 діяли у змові, вчинили незаконні дії з предметом іпотеки, а саме вчиняли дії без згоди іпотекодержателя. Зазначала, що особа іпотекодержателя в даному випадку не має значення, слід звертати увагу на доведені факти вчинення дій з предметом іпотеки без письмової згоди іпотекодержателя.

Аналізуючи вказані обставини, суд зауважує, що незважаючи на обставини, встановлені постановою Верховного Суду від 25.06.2024 року по справі № 569/22011/18 та визнання недійсними договорів, дії, вчинені з предметом іпотеки, зокрема щодо його поділу, зняття обтяжень та подальшого розпорядження предметом іпотеки, є незаконними, адже вчинені з порушенням умов Договору іпотеки № 014/89-07/560/1 від 28 вересня 2007 року, Закону України «Про іпотеку» (в редакції, чинній на час вчинення порушень). Не зважаючи на особу іпотекодержателя, іпотека зберігала свою чинність щодо предмету іпотеки.

Надаючи оцінку правомірності укладення договорів купівлі-продажу ОСОБА_3 з відповідачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , суд зазначає наступне.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 ЦК України).

Презумпція правомірності правочину означає те, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що зумовлює набуття, зміну чи припинення породжує, змінює або припиняє цивільних прав та обов`язків, доки ця презумпція не буде спростована. Таким чином, до спростування презумпції правомірності правочину всі права, набуті сторонами за ним, можуть безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню.

Спростування презумпції правомірності правочину відбувається тоді, коли недійсність правочину прямо встановлена законом (тобто має місце його нікчемність); якщо він визнаний судом недійсним, тобто існує рішення суду, яке набрало законної сили (тобто оспорюваний правочин визнаний судом недійсним).

До спростування презумпції правомірності правочину всі права, набуті сторонами за ним, можуть безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню.

Зазначена правова позиція викладена в Постанова КЦС ВС від 28.07.2021 року у справі № 759/24061/19.

У п. 5 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільний і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суд має враховувати, що воно набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема на підставі правочинів. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК).

Відповідно до п. 25 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільний і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», набувач визнається добросовісним, якщо при вчиненні правочину він не знав і не міг знати про відсутність у продавця прав на відчуження майна, наприклад, вжив усіх розумних заходів, виявив обережність та обачність для з`ясування правомочностей продавця на відчуження майна. При цьому в діях набувача не повинно бути і необережної форми вини, оскільки він не лише не усвідомлював і не бажав, а й не допускав можливості настання будь-яких несприятливих наслідків для власника.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

У відповідності з ч. 1 ст. 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Підставою недійсності правочину відповідно до приписів ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, п`ятою та шостою статті 203 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 3 ст. 215 Цивільного кодексу України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про іпотеку» іпотекодавець має право виключно на підставі згоди іпотекодержателя: зводити, знищувати або проводити капітальний ремонт будівлі (споруди), розташованої на земельній ділянці, що є предметом іпотеки, чи здійснювати істотні поліпшення цієї земельної ділянки; передавати предмет іпотеки у наступну іпотеку; відчужувати предмет іпотеки; передавати предмет іпотеки в спільну діяльність, лізинг, оренду, користування.

За правилами ч. 3 ст. 12 Закону України «Про іпотеку» правочин щодо відчуження іпотекодавцем переданого в іпотеку майна або його передачі в наступну іпотеку, спільну діяльність, лізинг, оренду чи користування без згоди іпотекодержателя є недійсним.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 лютого 2022 року в справі № 753/16439/16-ц (провадження № 61-8346св21) вказано, що «правочин щодо відчуження іпотекодавцем переданого в іпотеку майна або його передачі в наступну іпотеку, спільну діяльність, лізинг, оренду чи користування без згоди іпотекодержателя є недійсним (частина третя статті 12 Закону України «Про іпотеку»)».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі № 501/1703/16-ц (провадження № 14-138цс19) вказано, що «згідно з частиною третьою статті 9 Закону № 898-IV іпотекодавець має право виключно на підставі згоди іпотекодержателя, зокрема передавати предмет іпотеки в спільну діяльність, лізинг, оренду, користування. Правочин щодо відчуження іпотекодавцем переданого в іпотеку майна або його передачі в наступну іпотеку, спільну діяльність, лізинг, оренду чи користування без згоди іпотекодержателя є недійсним (частина третя статті 12 Закону № 898-IV).

У матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували надання іпотекодержателем майна на момент укладення договору згоди на передачу в оренду предмета іпотеки. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема припинення дії, яка порушує право (частина 1, пункт 3 частини другої статті 16 ЦК України). За таких обставин суди дійшли обґрунтованого висновку про те, що договір оренди № 7 від 31 січня 2015 року є недійсним, оскільки його недійсність встановлена законом».

У даній справі судом встановлено, що матеріали справи не містять, а відповідачами та третіми особами не було надано документальних доказів, які б свідчили про надання іпотекодержателем предмету іпотеки згоди на поділ та відчуження такого цілісного майнового комплексу та земельної ділянки, на які останній знаходився і яка визнана предметом іпотеки.

Суд зауважує, що внаслідок незаконних дій іпотекодавця ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було вчинено ряд дій, внаслідок яких предмет іпотеки, включаючи спірні земельні ділянки та будівлі, без достатніх правових підстав було виведено з-під обтяження іпотекою, та відчужено на користь ОСОБА_3 . Логічним та виправдним є те, що не отримавши згоди на вчинення будь-яких юридично значимих дій у іпотекодавця, особа не могла набути права власності на предмет іпотеки та розпоряджатись ним.

Суд вважає, що за таких обставин до ОСОБА_3 не перейшло право власності на земельну ділянку кадастровий номер :01:029:0537 та земельну ділянку кадастровий номер :01:029:0536, Будову складу скла, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та Будову центрального складу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , і є складовими предмету іпотеки.

ОСОБА_3 , укладаючи оскаржувані договори купівлі-продажу з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , не набув права розпорядження майном: земельною ділянкою кадастровий номер :01:029:0537 та земельною ділянкою кадастровий номер :01:029:0536, Будовою складу скла, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та Будовою центрального складу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а отже і не міг відчужити вказане майно іншим особами відповідачам у справі.

У постанові Верховного Суду від 04 грудня 2018 року у справі № 31/160 (29/170 (6/77-5/100) викладено правову позицію, згідно з якою, оцінюючи обсяг переданих прав, суд враховує загальновизнаний принцип приватного права "nemoplusiurisadaliumtransferrepotest, quamipsehaberet", який означає, що ніхто не може передати більше прав ніж має сам.

Суд зазначає, що вказане є підставою для визнання недійними вчинених ОСОБА_3 правочинів: договору купівлі-продажу від 21.12.2017 року, укладеного з ОСОБА_1 , посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Матвійчуком О.С., зареєстрованим у реєстрі за № 2768, договору купівлі-продажу від 21.12.2017 року, укладеного з ОСОБА_1 , посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Матвійчуком О.С., зареєстрованим у реєстрі за № 2770, договору купівлі-продажу від 21.12.2017 року, укладеного з ОСОБА_2 , посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Матвійчуком О.С., зареєстрованим у реєстрі за № 2764 та договору купівлі-продажу від 21.12.2017 року, укладеного з ОСОБА_2 , посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Матвійчуком О.С., зареєстрованим у реєстрі за № 2766.

Одночасно з тим, вирішуючи питання про визнання недійсними договорів, з підстав того, що особа, яка відчужувала майно, не мала не це права, суду необхідно дослідити питання добросовісності набувача майна.

Відповідачі стверджували, що вони є добросовісними набувачами майна земельної ділянки кадастровий номер :01:029:0537 та земельної ділянки кадастровий номер :01:029:0536, Будови складу скла, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та Будови центрального складу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . При укладенні спірних договорів купівлі-продажу стосовно земельної ділянки кадастровий номер :01:029:0537 та земельної ділянки кадастровий номер :01:029:0536, Будови складу скла, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та Будови центрального складу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Матвійчуком О.С. було перевірено реєстрацію права власності на майно за продавцем ОСОБА_3 .

При укладенні таких договорів відповідачі не знали і не могли знати про відсутність у продавця ОСОБА_3 прав на відчуження спірного майна. Відповідачі не мали підстав сумніватись в тому, що ОСОБА_3 є добросовісним набувачем спірного майна.

Суд, оцінивши доводи відповідачів, не може погодитись з ними з наступних підстав.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (частина друга статті 328 ЦК України, у редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин).

Якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього (частина перша статті 330 ЦК України).

Виникнення права власності у добросовісного набувача відбувається за таких умов: факт відчуження майна; майно відчужене особою, яка не мала на це права; відчужене майно придбав добросовісний набувач; відповідно достатті 388 ЦК, майно, відчужене особою, яка не мала на це право, не може бути витребуване у добросовісного набувача.

Відповідно до частини першої статті 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Отож, важливо перевірити добросовісність, насамперед, набувача цього майна, у тому числі те, чи знав або міг знати такий набувач про недобросовісну поведінку відчужувача. Вказане має значення для застосування як критерію законності втручання держави у право набувача на мирне володіння майном, так і критерію пропорційності такого втручання легітимній меті останнього.

Можливість власника реалізувати його право витребувати майно від добросовісного набувача відповідно статті 388 ЦК залежить від того, на якій підставі добросовісний набувач набув це майно у власність.

Набувач визнається добросовісним, якщо він не знав і не повинен був знати про незаконність свого володіння. За змістом частини п`ятої статті 12 ЦК України добросовісність набувача презюмується, тобто незаконний набувач вважається добросовісним, поки не буде доведено протилежне.

Відповідач може бути визнаний добросовісним набувачем за умови, що правочин, за яким він набув у володіння спірне майно, відповідає усім ознакам дійсності правочину, за винятком того, що він вчинений за відсутності у продавця права на відчуження.

Суд, оцінюючи доводи відповідачів, також надає оцінку доказу, поданому представником відповідачів 1, 2 - адвокатом Бевз Т.С. фото розміщеного оголошення про продаж на спірному об`єкті, датоване 25.10.2017 року.

Адвокат Бевз Т.С. у судовому засіданні зазначала, що на паркані будівлі з жовтня 2017 року містилось оголошення про продаж об`єкта нерухомого майна, і позивач не міг не бути обізнаним про таке оголошення. Вказувала, що оголошення про продаж майна свідчить на користь добросовісності набувачів майна.

Представник позивача - адвокат Левченко К.В. заперечила проти таких доводів, зазначивши, що на переконання позивача, такий доказ вказує на недобросовісність набувачів майна, адже у жовтні 2017 року такого майна як Будова складу скла чи Будова центрального складу не існувало, адже Цілісний майновий комплекс був поділений 12.12.2017 року, і його власником була інша особа, ніж ОСОБА_3 . А тому, при купівлі вказаного майна, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мали надати оцінку як підставам набуття права власності на майно висновок ПП «Техноком» про можливість поділу, так і надати оцінку тому, що спірне майно було відчужене кілька разів в один день - 12.12.2017 року.

Як вже встановлено судом, станом на 25.10.2017 року спірне майно - земельні ділянки кадастровий номер :01:029:0537 та кадастровий номер :01:029:0536 перебували у власності позивача та були обтяжені іпотекою, а Цілісний майновий комплекс, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , не був поділений, тому Будови складу скла, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та Будови центрального складу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 як об`єктів нерухомого майна не існувало. Спірні договори купівлі-продажу були вчинені 21.12.2017 року, тобто напередодні вчинення незаконних дій з вищезгаданим спірним майном, які відбулись. 12.12.2017 року.

На переконання суду, будучи обізнаними про проведення продажу майна з 25.10.2017 року, тобто з часу, коли власниками майна були інші особи, ніж ОСОБА_3 , реєстрація права власності за ОСОБА_5 на новостворені об`єкти нерухомо майна: Будови складу скла, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та Будови центрального складу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , перереєстрація майна з ОСОБА_5 на ТОВ «Прод Майстер Рівне», з ТОВ «Прод Майстер Рівне» на ОСОБА_3 , а також перереєстрація земельних ділянок кадастровий номер :01:029:0537 та кадастровий номер :01:029:0536 з ТОВ «Прод Майстер» на ТОВ «Прод Майстер Рівне», з ТОВ «Прод Майстер Рівне» на ОСОБА_3 , зняття обтяжень з земельних ділянок, що були вчинені протягом одного дня 12.12.2017 року,повинні були спонукати Відповідачів перевірити законність підстав набуття майна.

Наявність інформації у загальнодоступних державних реєстрах про неодноразову зміну власників майна протягом короткого періоду часу у взаємозв`язку із іншими обставинами, свідчать про те, що до спірних правовідносин концепція «добросовісного набувача» незастосовна.

Верховний Суд у своїй постанові від 17.03.2021 року у справі № 922/634/19, висловив правову позицію, згідно якої вважається, що набувач майна (покупець) повинен проявити добросовісну та розумну обачність і «дослідити історію вибуття майна у попередніх власників - учасників товариства хоча б за останні три роки, що є стандартною діловою практикою», зокрема, дізнатися про результати розгляду судових справ щодо долі спірного майна.

Тому, суд погоджується із доводами позивача про те, що особа, що набула майно, не позбавлена можливості отримувати інформацію про обтяження майна іпотекою самостійно або за допомогою третіх осіб (звернутись до нотаріуса) щодо нерухомого майна, яке планує купити, тобто виявити розумну обачність, яка проявляється в тому, що покупець має звернути увагу не тільки на поточного власника, а і попередніх, чи не був спірний об`єкт в іпотеці, чи немає рішення про звернення стягнення на це майно, стягнення грошових коштів за кредитором, що забезпечується іпотекою цього майна, чи немає арештів, чи дійсні документи у продавця, чи ніхто не оскаржує право власності продавця чи попередніх власників.

Проаналізувавши вищевказані обставини, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 при укладенні договорів купівлі-продажу з ОСОБА_3 не діяли як добросовісні набувачі майна, не проявили належну обачність та розумність та не вжили заходів для з`ясування правомірності відчуження майна попередніми власниками.

Згідно пункту 9 частини 1 статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі Закон) державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості.

Частина 3 статті 26 Закону вказує, що відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню, крім випадків, передбачених пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону.

У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи визнання його прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. У разі якщо в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, наявні відомості про речові права, обтяження речових прав, припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації, або якщо відповідним судовим рішенням також визнаються речові права, обтяження речових прав, одночасно з державною реєстрацією припинення речових прав чи обтяжень речових прав проводиться державна реєстрація набуття відповідних прав чи обтяжень. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними.

У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи визнання його прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію зміни, припинення речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження повертаються у стан, що існував до відповідної державної реєстрації, шляхом державної реєстрації змін чи набуття таких речових прав, обтяжень речових прав, що здійснюється державним реєстратором або, у випадку скасування рішення Міністерства юстиції України, прийнятого відповідно до пункту 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, посадовою особою Міністерства юстиції України. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними.

Слідує, що наслідком скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень яким зареєстровано іпотеку та обтяження у виді заборони на нерухоме майно є те, що відповідні права чи обтяження повертаються у стан, що існував до відповідної державної реєстрації.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про скасування рішення приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Матвійчука О.С. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 38898152 від 21.12.2017 року, яким зареєстровано право власності ОСОБА_1 на Будову складу скла (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), рішення приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Матвійчука О.С. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 38898230 від 21.12.2017 року, яким зареєстровано право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером № :01:029:0536 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1), рішення приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Матвійчука Олександра Сергійовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 38897998 від 21.12.2017 року, яким зареєстровано право власності ОСОБА_2 на Будову центрального складу (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) та рішення приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Матвійчука Олександра Сергійовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 38898099 від 21.12.2017 року, яким зареєстровано право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку з кадастровим номером № :01:029:0537 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01).

Розглядаючи позовні вимоги про визнання недійсним договорів іпотеки, судом встановлено, що після укладення оскаржуваних договорів купівлі-продажу, 01.02.2018 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено Договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Матвійчуком Олександром Сергійовичем, зареєстровано в реєстрі за № 179 (далі також Договір іпотеки № 179). Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень вказаний Договір іпотеки № 179 було укладено між відповідачами в забезпечення договору позики від 01.02.2018 року.

Так, відповідно до Договору іпотеки № 179 ОСОБА_2 було передано в іпотеку ОСОБА_1 наступні об`єкти нерухомого майна: Будову центрального складу, загальною площею 578,5 кв. м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) та земельну ділянку площею 0,1657 га, кадастровий номер якої :01:029:0537, що розташована в АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1).

Суд зауважує, що одночасно з тим, 01.02.2018 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено Договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Матвійчуком Олександром Сергійовичем, зареєстровано в реєстрі за № 174 (далі також Договір іпотеки № 174). Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень вказаний Договір іпотеки було укладено між відповідачами в забезпечення договору позики від 01.02.2018 року.

Так, відповідно до Договору іпотеки № 174 ОСОБА_1 було передано в іпотеку ОСОБА_2 наступні об`єкти нерухомого майна: Будову складу скла, загальною площею 301,0 кв. м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) та земельну ділянку площею 0,113 га, кадастровий номер якої :01:029:0536, що розташована в АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1).

Представник ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - адвокат Бевз Т.С. звертала увагу на строк основного зобов`язання, забезпеченого договорами іпотеки до 01 лютого 2023 року, вказувала, що строк дії договорів позики та договорів іпотеки минув, а тому підстави для їх оскарження відсутні.

Аналізуючи вказані договори, суд встановив, що договори іпотеки були вчинені на виконання договорів позики, укладених між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . В обох договорах іпотеки розмір грошового зобов`язання, що забезпечується іпотекою, складає 100 000,00 грн.

Суд зауважує, що представником ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - адвокатом Бевз Т.С. не повідомлено суд та не надано доказів на підтвердження виконання сторонами умов договорів позики, що була забезпечена іпотекою, а саме не надано копій заяви про отримання грошей, як це передбачено п. 2.5 оскаржуваних Договорів іпотеки, що вказує на чинність оскаржуваних договорів іпотеки.

Представник позивача ТОВ «Прод Майстер» - адвокат Левченко К.В. зазначала про те, що спірні договори іпотеки є чинними, записи про іпотеку не погашені; за таких обставин права позивача, як власника майна, порушені, адже останній позбавлений можливості реалізовувати право власності у повній мірі. Також зазначала, що вищеописані обставини свідчать про те, що договори іпотеки не спрямовані на реальне настання наслідків; метою укладення таких договорів іпотеки є ускладнення повернення незаконно відчуженого ОСОБА_3 майна ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Об`єднана палата Касаційного Цивільного Суду Верховного Суду у своїй постанові від 09.09.2024 року у справі № 466/3398/21 висловила правову позицію щодо добросовісного іпотекодержателя. В постанові вказано, що конструкція «добросовісний іпотекодержатель» (тобто той, який набув право іпотеки на підставі договору іпотеки із невласником), хоча й прямо не передбачена в приватному праві, але є проявом доброї совісті (п. 6 ст. 3 ЦК України). Якщо ЦК України допускає набуття права власності добросовісним набувачем (ст. 330 ЦК України) найбільш повного та абсолютного речового права (права власності) від не уповноваженої особи, то набуття такого права на чужу річ (обмеженого речового права) як права іпотеки також має допускатися правопорядком; що добросовісність / недобросовісність іпотекодержателя повинна враховуватися для того, щоб вирішити питання про набуття ним права іпотеки та/або при визнанні недійсним договору іпотеки.

Законодавець не передбачив нікчемності правочину, у випадку відсутності у іпотекодавця права власності на предмет іпотеки. Тому такий правочин є оспорюваним. Недійсність первісних юридичних фактів чи документів не призводить до недійсності договору іпотеки, оскільки в українському праві відсутня залежна недійсність для таких випадків (має місце тільки в одиничних випадках, передбачених у законі - наприклад, частина друга статті 548, частина четверта статті 1119 ЦК України). Тому повинна враховуватися добросовісність / недобросовісність іпотекодержателя, для того щоб вирішити питання про набуття ним права іпотеки та/або при визнанні недійсним договору іпотеки.

До обставин, які можуть свідчити, що недобросовісність іпотекодержателя відноситься, зокрема: момент вчинення правочину; суб`єкти, які вчиняють або з якими вчиняється договір іпотеки (наприклад, родичі, квазіродичі, пов`язана чи афілійована юридична особа, пов`язані чи афілійовані групи юридичних осіб). Для добросовісного іпотекодержателя має бути характерним такий стандарт поведінки, який притаманний середньому розумному та обачному іпотекодержателю. Конструкція "добросовісного іпотекодержателя", зокрема, має виключатися в тому разі, коли майно було вкрадене у власника або в особи, якій власник передав майно у володіння.

Тобто, до набувача майна та іпотекодержателя майна, для визнання їх добросовісними чи недобросовісними, ставляться однакові вимоги набувач визнається добросовісним, якщо при вчиненні правочину він не знав і не міг знати про відсутність у продавця прав на відчуження майна, вжив усіх розумних заходів, виявив обережність та обачність для з`ясування правомочностей продавця та іпотекодавця на розпорядження майном.

Так, вважається, що особа не знала і не могла знати про наявність права інших осіб на майно, при цьому виявивши належну обачність та розумність при укладенні договору, перевіривши наявність обтяжень, судових спорів тощо у відкритих джерелах.

Можливість доступу фізичної особи іпотекодержателя до відкритих державних реєстрів, факт неодноразової зміни власника протягом короткого періоду часу свідчать про те, що до спірних правовідносин концепція «добросовісного іпотекодержателя» незастосовна. При цьому, свої права у відносинах позики позикодавець може захистити шляхом стягнення коштів із позичальника.

У випадку, якщо набувач речі знав чи, принаймні, повинен був знати, що здобуває річ в особи, що не мала права на її відчуження, він вважається недобросовісним (правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 03.11.2021 року у справі № 520/548/18).

Суд зауважує, що обставини набуття у власність майна у відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є ідентичними, що вказує на те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не можуть визнаватись добросовісними іпотекодержателями, адже перед укладанням договорів іпотеки останні не виявили розумну обачність та не перевірили чи не був спірний об`єкт в іпотеці, чи немає рішення про звернення стягнення на це майно, стягнення грошових коштів за кредитором, що забезпечується іпотекою цього майна, чи немає арештів, чи дійсні документи у продавця, чи ніхто не оскаржує право власності продавця чи попередніх власників.

Як встановлено судом, спірне майно неодноразово змінювало свого власника: від початку майно належало ОСОБА_4 та було обтяжено іпотекою банку, згодом змінювались іпотекодержателі майна, а також його власники, майно було внесено до статутного капіталу ТОВ «Прод Майстер Рівне», засновниками якої були ОСОБА_4 та ОСОБА_3 й протягом 12 грудня 2017 року майно Предмет іпотеки було перереєстровано з Позивача та ОСОБА_4 на ТОВ «Прод Майстер Рівне», з останнього на ОСОБА_3 , який в свою чергу, через кілька днів продав майно ОСОБА_1 , який в свою чергу передав майно в іпотеку ОСОБА_2 .

На момент укладення Договорів іпотеки ОСОБА_2 та ОСОБА_1 могли безперешкодно з`ясувати з відкритого державного реєстру Єдиний державний реєстр судових рішень про наявність судових спорів щодо Предмету іпотеки зокрема про те, що вказане майно визнано предметом іпотеки згідно рішення Апеляційного суду Рівненської області від 06.12.2016 року у справі № 569/12316/15-ц, яким також було вирішено звернути стягнення на Цілісний майновий комплекс та земельні ділянки, що утворились внаслідок поділу земельної ділянки, на якій розташований Цілісний майновий комплекс.

Суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в силу того, що останні не є добросовісними набувачами майна, передаючи один одному майно в іпотеку, не проявили належну обачність та розумність при укладення таких договорів, а отже і не можуть визнаватись добросовісними іпотекодержателями.

Аналізуючи вищевикладені обставини, суд враховує, що попри виключення відомостей про обтяження спірного майна іпотекою з відповідного Державного реєстру, не впливає на чинність іпотеки, адже іпотека зберігає свою чинність незалежно від відсутності відомостей про неї в реєстрі, з огляду на положення ст.ст. 23, 26 Закону України "Про іпотеку".

Як попередньо встановлено, первинний іпотекодержатель предмету іпотеки спірного майна, не надавав письмової згоди на передачу майна в наступну іпотеку, що вказує на наявність підстав для визнання укладених між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 договорів іпотеки № 174 та № 179 від 01.02.2018 року.

Визнання недійсними документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію обтяження у виді заборони на нерухоме майно та внесено записи про іпотеку на об`єкти нерухомого майна, згідно норм Закону, має своїм наслідком скасування державної реєстрації рішень приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Матвійчука Олександра Сергійовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, якими внесено до Державного реєстру речових прав та їх обтяжень запити по іпотеку та обтяження у виді заборони на нерухоме майно щодо наступних об`єктів нерухомого майна: земельної ділянки з кадастровим номером № :01:029:0537, земельної ділянки з кадастровим номером № :01:029:0536, Будови центрального складу та Будови складу скла.

Враховуючи вищеописане, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про скасування: рішення приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Матвійчука Олександра Сергійовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 39473431 від 01.02.2018 року, яким внесено запис про іпотеку: 24640663; рішення приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Матвійчука Олександра Сергійовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 39473136 від 01.02.2018 року, яким внесено запис про обтяження, вид обтяження: заборона на нерухоме майно, номер запису про обтяження: 24640464; рішення приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Матвійчука Олександра Сергійовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 39472645 від 01.02.2018 року, яким внесено запис про іпотеку: 24639878; рішення приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Матвійчука Олександра Сергійовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 39472390 від 01.02.2018 року, яким внесено запис про обтяження, вид обтяження: заборона на нерухоме майно, номер запису про обтяження: 24639575; рішення приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Матвійчука Олександра Сергійовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 39471918 від 01.02.2018 року, яким внесено запис про іпотеку: 24639187; рішення приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Матвійчука Олександра Сергійовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 39471009 від 01.02.2018 року, яким внесено запис про обтяження, вид обтяження: заборона на нерухоме майно, номер запису про обтяження: 24638555; рішення приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Матвійчука Олександра Сергійовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 39469289 від 01.02.2018 року, яким внесено запис про іпотеку: 24637062 та рішення приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Матвійчука Олександра Сергійовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 39468818 від 01.02.2018 року, яким внесено запис про обтяження, вид обтяження: заборона на нерухоме майно, номер запису про обтяження: 24636269.

У пункті 5.6 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 року у справі № 925/1265/16 вказано, що особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Тлумачення вказаних норм права свідчить, що цивільні права/інтереси захищаються у спосіб, який передбачений законом або договором, та є ефективним для захисту конкретного порушеного або оспорюваного права/інтересу позивача. Якщо закон або договір не визначають такого ефективного способу захисту, суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити у рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Загальний перелік способів захисту цивільного права та інтересів визначені у статті 16 ЦК України, в якій зазначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду: від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, провадження № 14-144цс18; від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, провадження № 12-187гс18; від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, провадження № 14-338цс18; від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц, провадження № 14-364цс19; від 06 квітня 2021 року у справі № 925/642/19, провадження № 12-84гс20 та інших).

Ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів позивача у цивільному процесі можливий за умови, що такі права, свободи чи інтереси справді порушені, а позивач використовує цивільне судочинство саме для такого захисту, а не з іншою метою.

При зверненні до практики ЄСПЛ (рішення від 19 лютого 2009 року у справі «Марченко М. В. проти України», заява №4063/04) у контексті забезпечення права на доступ до правосуддя можна зробити висновок, що для його реалізації на національному рівні необхідна наявність спору щодо «права» як такого, що визнане у внутрішньому законодавстві; мова повинна йти про реальний та серйозний спір; він повинен стосуватися як самого права, так і його різновидів або моделей застосування; предмет провадження повинен напряму стосуватися відповідного права цивільного характеру.

Тобто підставою для звернення до суду є наявність порушеного права, а таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, і саме з метою його захисту. Відсутність обставин, які підтверджували б наявність порушення права особи, за захистом якого вона звернулася, є підставою для відмови у задоволенні такого позову.

Отже, суд першочергово перевіряє, чи були порушені права позивача, яким способом вони мають бути поновлені і чи заявлені відповідні позовні вимоги у справі.

Суд, розглядаючи даний позов, виходить з того, що позивач є законним власником майна, яке останній набув підставі судового рішення, яке набрало законної сили, фактично володіє спірним майном, а задоволення позовних вимог, викладених у позові, з урахуванням поданих позивачем заяв про зміну предмету позову, ефективно поновить порушені права позивача.

Для ефективного та належного способу захисту порушених прав визначення у позові складу учасників справи має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та мати на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом або на права та обов`язки яких можу вплинути рішення у справі.

Оцінюючи визначених позивачем у цій справі учасників, суд приходить до переконання, що склад таких учасників визначено правильно.

Позивачем подано клопотання про зміну процесуального статусу ОСОБА_3 з третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів, на відповідача, адже предметом даного позову є визнання недійсними договорів купівлі-продажу, стороною яких є ОСОБА_3 .

На переконання суду, за таких обставин ОСОБА_3 міг реалізувати свої процесуальні права та висловити свою правову позицію щодо укладених ним правочинів, що забезпечило можливість проведення розгляду справи з залученням осіб, щодо прав, свобод, інтересів та (або) обов`язків яких суд ухвалює рішення.

З приводу зазначеної у позовній заяві інформації про ОСОБА_5 , як таку, що уклала з ПАТ «Райффайзен банк Аваль» договір поруки № 014/89-07/560/2 від 28.09.2007 року на забезпечення виконання зобов`язань за генеральною кредитною угодою № 014/89-07/560 від 28.09.2007 року із змінами та доповненнями, та наданням доказів відступлення позивачу права вимоги за вказаним договором поруки на підставі Договору про відступлення права вимоги за договором поруки від 16.12.2016 року, то суд зазначає, що сама по собі така інформація не є свідченням необхідності залучення до участі у цій справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору з огляду на те, що позивачем не подавалося щодо цього відповідної заяви, в порядку передбаченому ст. 53 ЦПК України. Стосовно ж залучення вказаної особи за рішенням суду, то суд дійшов висновку, що рішення у даній справі не може вплинути на права та обов`язки ОСОБА_5 , так як з матеріалів справи слідує, що порука ОСОБА_5 в силу ст.559 ЦК України є припиненою, оскільки за результатами звернення стягнення ТОВ «Прод Майстер» на предмет іпотеки за договором іпотеки № 014/89-07/560/1 від 28.09.2007 року, основне зобов`язання було припинено.

Щодо доводів представників відповідачів про пропущення строку позовної давності, суд зазначає наступне.

Як зазначали представники відповідачів - адвокат Бевз Т.С. та адвокат Лук`янчук В.С., з 2018 року позивач знав про порушення своїх прав та звертався до суду за їх поновленням, на що вказують наявні у справі судові рішення.

Адвокат Лук`янчук В.С. зазначала, що предметом даного спору є визнання недійсними договорів, укладених у грудні 2017 та лютому 2018 року, і позовна давність щодо їх оскарження у три роки спливла.

Представник позивача ТОВ «Прод Майстер» - адвокат Левченко К.В. вказувала, що ТОВ «Прод Майстер» набуло права власності на спірне майно на підставі ухвали Господарського суду Рівненської області від 29.11.2024 року у справі № 918/932/24, і саме з 29.11.2024 року позивач відраховує строк позовної давності, оскільки саме з даної дати позивач набув можливості здійснювати захист своїх прав, як власника майна.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі № 369/6892/15-ц (провадження № 14-96цс18) зазначено, що «Стаття 256 ЦК України визначає позовну давність як строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Отже, позовна давність це строк, протягом якого особа може реалізувати належне їй матеріальне право на отримання судового захисту порушеного цивільного права чи інтересу шляхом пред`явлення в належному порядку нею чи іншою уповноваженою особою позову до суду. Загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (стаття 267 ЦК України)».

Суд зауважує, що постановою Верховного Суду від 25.06.2024 року у справі № 569/22011/18 визнано недійсними договори відступлення прав вимоги, укладені між ТОВ «Прод Майстер» та ТОВ «Арма Факторинг», в наслідок чого презюмується, що ТОВ «Прод Майстер» не набув прав іпотекодержателя предмету іпотеки.

Слідує, що саме 29.11.2024 року, у зв`язку із винесенням Господарським судом Рівненської області ухвали у справі № 918/932/24, Позивач набув права власності на майно, і, відповідно, здійснювати захист своїх порушених чи невизнаних прав як власника майна.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про безпідставність тверджень відповідачів про пропуск позивачем строку позовної давності.

Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, як встановлено частиною другою ст. 77 ЦПК України.

Згідно з частиною першою ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовна заява ТОВ «Прод Майстер» є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Вимоги позивача про стягнення солідарно з відповідачів 45 420,00 грн. судового збору, які були сплачені позивачем, суд вважає необхідним задовольнити, оскільки ці витрати були понесені позивачем внаслідок незаконний дій відповідачів щодо заволодінням нерухомим майном позивача і пов`язаним з цим зверненням до суду. Дані вимоги відповідають ст. 141 ЦПК України.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Згідно з пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Європейський Суд з прав людини повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (RuizTorija v. Spain) від 09 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29).

Керуючись ст.ст. 3, 8, 21, 55, 61, 129, 129-1 Конституції України, ст.ст. 1-16, 203, 215, 216 ЦК України, ст.ст. 12, 17, 23, 26, 33 Закону України «Про іпотеку», ст.ст. 1-23, 76-82, 89, 95, 258-259, 263-265, 267, 274-279, 352-355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Прод Майстер» - задоволити повністю.

Визнати недійсним Договір купівлі-продажу від 21.12.2017 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Матвійчуком Олександром Сергійовичем, та зареєстрований в реєстрі за № 2768.

Скасувати рішення приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Матвійчука Олександра Сергійовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 38898152 від 21.12.2017 року, яким зареєстровано право власності ОСОБА_1 на Будову складу скла (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101).

Визнати недійсним Договір купівлі-продажу від 21.12.2017 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Матвійчуком Олександром Сергійовичем, та зареєстрований в реєстрі за № 2770.

Скасувати рішення приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Матвійчука Олександра Сергійовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 38898230 від 21.12.2017 року, яким зареєстровано право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером №:01:029:0536 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1).

Визнати недійсним Договір іпотеки від 01.02.2018 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Матвійчуком Олександром Сергійовичем, та зареєстрований в реєстрі за № 174.

Скасувати державну реєстрацію обтяжень об`єкта нерухомого майна земельної ділянки з кадастровим номером № :01:029:0536 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1), а саме:

- скасувати рішення приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Матвійчука Олександра Сергійовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 39471918 від 01.02.2018 року, яким внесено запис про іпотеку: 24639187;

- скасувати рішення приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Матвійчука Олександра Сергійовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 39471009 від 01.02.2018 року, яким внесено запис про обтяження, вид обтяження: заборона на нерухоме майно, номер запису про обтяження: 24638555.

Скасувати державну реєстрацію обтяжень об`єкта нерухомого майна Будови складу скла (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), а саме:

- скасувати рішення приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Матвійчука Олександра Сергійовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 39469289 від 01.02.2018 року, яким внесено запис про іпотеку: 24637062;

- скасувати рішення приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Матвійчука Олександра Сергійовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 39468818 від 01.02.2018 року, яким внесено запис про обтяження, вид обтяження: заборона на нерухоме майно, номер запису про обтяження: 24636269.

Визнати недійсним Договір купівлі-продажу від 21.12.2017 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Матвійчуком Олександром Сергійовичем, та зареєстрований в реєстрі за № 2764.

Скасувати рішення приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Матвійчука Олександра Сергійовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 38897998 від 21.12.2017 року, яким зареєстровано право власності ОСОБА_2 на Будову центрального складу (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101).

Визнати недійсним Договір купівлі-продажу від 21.12.2017 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Матвійчуком Олександром Сергійовичем, та зареєстрований в реєстрі за № 2766.

Скасувати рішення приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Матвійчука Олександра Сергійовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 38898099 від 21.12.2017 року, яким зареєстровано право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку з кадастровим номером №:01:029:0537 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01).

Визнати недійсним Договір іпотеки від 01.02.2018 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Матвійчуком Олександром Сергійовичем, та зареєстрований в реєстрі за № 179.

Скасувати державну реєстрацію обтяжень об`єкта нерухомого майна земельної ділянки з кадастровим номером №:01:029:0537 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01), а саме:

- скасувати рішення приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Матвійчука Олександра Сергійовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 39473431 від 01.02.2018 року, яким внесено запис про іпотеку: 24640663;

- скасувати рішення приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Матвійчука Олександра Сергійовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 39473136 від 01.02.2018 року, яким внесено запис про обтяження, вид обтяження: заборона на нерухоме майно, номер запису про обтяження: 24640464.

Скасувати державну реєстрацію обтяжень об`єкта нерухомого майна Будови центрального складу (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), а саме:

- скасувати рішення приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Матвійчука Олександра Сергійовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 39472645 від 01.02.2018 року, яким внесено запис про іпотеку: 24639878;

- скасувати рішення приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Матвійчука Олександра Сергійовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 39472390 від 01.02.2018 року, яким внесено запис про обтяження, вид обтяження: заборона на нерухоме майно, номер запису про обтяження: 24639575.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , паспорт НОМЕР_3 виданий Рівненським МВ УМВС України в Рівненській області 11.06.1999 року, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_4 виданий Рівненським МУ УМВС України в Рівненській області 29.07.1998 року, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 ) та ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 ) на користь ТОВ «Прод Майстер» (, адреса місцезнаходження: м. Рівне, вул. Кн. Володимира, 112а) судовий збір у розмірі 45 420,00 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Прод Майстер» (, адреса місцезнаходження: м. Рівне, вул. Кн. Володимира, 112а).

Відповідач 1: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , паспорт НОМЕР_3 виданий Рівненським МВ УМВС України в Рівненській області 11.06.1999 року, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ).

Відповідач 2: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_4 виданий Рівненським МУ УМВС України в Рівненській області 29.07.1998 року, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ).

Відповідач 3: ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 ).

Третя особа 1: ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 ).

Третя особа 2: ТОВ «Прод Майстер Рівне» (, адреса місцезнаходження: м. Рівне, вул. Гагаріна, 39).

Третя особа 3: Приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу Матвійчук Олександр Сергійович (адреса робочого місця: м. Рівне, вул. Гетьмана Мазепи, 6/8).

Повний текст рішення виготовлений 09 вересня 2025 року.

Суддя Рівненського

міського суду О.Я. Тимощук