Справа № 694/2682/25 Провадження №2/694/1231/25
У Х В А Л А

03.09.2025 року м. Звенигородка

Суддя Звенигородського районного суду Черкаської області Смовж О.Ю. розглянувши подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванюти Івана Миколайовича про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншою особою, до ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ФОП ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в:

В провадженні Звенигородського районного суду Черкаської області знаходиться вказане подання приватного виконавця.

Матеріали надійшли до суду 29 травня 2025 року, зареєстровані за вхідною кореспонденцією як подання приватного виконавця з індексом 6/694/15/25.

04 червня 2025 року ухвалою Звенигородського районного суд Черкаської області подання призначено до розгляду.

17.06.2025 від приватного виконавця Іванюти І.М. на електронну адресу суду надійшла заява про розгляд даного подання в порядку позовного провадження, вмотивована тим, що по суті поставлене питання є новим матеріальним спором, який не може розглядатися як процесуальне питання, а тому не може вирішуватися за правилами розділу VI «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)» ЦПК України. Такий спір має бути вирішений судом у порядку позовного провадження, виходячи з чого заява про визначення частки майна боржника у спільному майні за наявності спору, подана до суду виконавцем, незалежно від її назви (позовна заява, подання) за своєю суттю є саме позовною заявою…» Приватний виконавець послався також на Постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2022 року у справі № 2-591/11 (провадження № 14-31цс21) як релевантну до даної справи.

У свою чергу аналогічне клопотання заявив в судовому засіданні 06.08.2025 представник третьої особи ОСОБА_4 адвокат Єгоров О.Ф.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників судового розгляду, судом встановлено таке.

Звертаючись до суду, приватний виконавець виходив з того, що у даному випадку йдеться не про вирішення процесуального питання, а має місце матеріальний спір щодо визначення частки майна боржника ОСОБА_2 у майні, яке належить боржнику та його дружині ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності.

За висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2022 року у справі № 2-591/11 (провадження № 14-31цс21), … статтею 69 СК України передбачено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Договір про поділ житлового будинку, квартири, іншого нерухомого майна, а також про виділ нерухомого майна дружині, чоловікові зі складу усього майна подружжя має бути нотаріально посвідчений.

Положення статей 92, 93 СК України надають подружжю право укладати шлюбний договір, яким будуть регулюватися майнові відносини між ними, а також визначатися їхні майнові права та обов`язки.

Сторони можуть домовитися про непоширення на майно, набуте ними за час шлюбу, положень статті 60 цього Кодексу і вважати його спільною частково власністю або особистою приватною власністю кожного з них (частина перша та друга статті 97 СК України).

Умова шлюбного договору про непоширення на майно, набуте подружжям за час шлюбу, положень статті 60 СК України прямо дозволена законом (частина друга статті 97 СК України) і тому сама по собі жодним чином не може свідчити про порушення таким шлюбним договором прав іншого з подружжя.

Для того, щоб дійти такого висновку, суд мав ретельно дослідити майновий стан кожного з подружжя та їх стосунки між собою на момент укладення шлюбного договору, чого суд не зробив й не мав можливості зробити з огляду на порядок розгляду подання державного виконавця про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, відповідно до порядку розділу VI «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)» ЦПК України.

У справі, що переглядалася Великою Палатою Верховного Суду, Шевченківський відділ державної виконавчої служби м. Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області звернувся до суду для вирішення питання про визначення частки майна боржника у майні, яким, на думку заявника, боржник володіє спільно з іншою особою. Водночас, остання заперечує належність майна на праві спільної сумісної власності їй і боржнику, вважає себе єдиною власницею спірного майна.

При цьому відбувається припинення права власності одного виду і виникнення права власності іншого виду не тільки боржника, а й іншої особи (співвласника), яка може взагалі не брати участь у справі, в якій ухвалено судове рішення проти боржника. Відсутність згоди такої особи на визначення частки майна боржника у спільному майні, у тому числі заперечення самого існування права спільного з боржником права власності, свідчить про наявність матеріального спору, який не вирішувався і не міг бути вирішений у справі, в якій ухвалено судове рішення проти боржника… Це новий матеріальний спір, який не може розглядатися як процесуальне питання, тому не може вирішуватися за правилами VI «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)» ЦПК України. Такий спір має бути вирішений судом у порядку позовного провадження. Тому заява про визначення частки майна боржника у спільному майні за наявності спору, подана до суду виконавцем, незалежно від назви (позовна заява, подання) за своєю суттю є саме позовною заявою (постанова Великої Палати Верховного Суду від 08.06.2022 у справі №2-591/11.

Отже, Верховний Суд визначив, що у справі наявний спір про право. Такий спір вирішується в позовному провадженні, а не в межах справи, в якій вирішено інший спір між боржником і стягувачем, тобто не в порядку розділу VI «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)» ЦПК України.

Окрім того, у справі №916/2813/18 у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.06.2021 викладено наступний висновок: … якщо ж виник спір щодо визначення частки майна боржника у майні, яке належить боржнику та іншим особам на праві спільної сумісної власності, то судове рішення у разі задоволення позову має наслідком зміну матеріального правовідношення право спільної сумісної власності припиняється, натомість виникає право спільної часткової власності…

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим кодексом, у порядку наказного провадження, позовного провадження (загального або спрощеного), окремого провадження.

Відповідно до частини шостої статті 277 ЦПК України якщо суд вирішив розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, але в подальшому за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи постановив ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, розгляд справи починається зі стадії відкриття провадження у справі. У такому випадку повернення до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження не допускається.

Виходячи з положень зазначених норм процесуального закону, суд дійшов висновку, що й перехід від розгляду подання до позовного провадження в суді відбувається, коли подання містить ознаки позову. Це означає, що подання розглядається як заява про захист порушеного права, і суд переходить до розгляду справи в порядку, передбаченому для позовного провадження.

У даному випадку заява, подана до суду приватним виконавцем спочатку розглядалася як подання, однак, в процесі розгляду з`ясувалося, що в дійсності може існувати спір, який потребує вирішення у позовному провадженні з наданням всім учасникам процесу можливості відреагувати на позовні вимоги та користуватися процесуальними правами під час розгляду справи по суті заявлених позовних вимог, у зв`язку з чим є потреба у розгляді справи за правилами позовного провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 196 ЦПК України, для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання.

Враховуючи коло учасників справи, її складність, а також значну вартість майна, визначення частки у якому складає предмет даної справи, суд вважає за необхідне перейти до розгляду цієї справи за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання.

Керуючись статтями 196,260,261,277 ЦПК України, суд

ухвалив:

Перейти до розгляду справи за поданням приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванюти Івана Миколайовича (поданого в порядку позовного провадження) про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншою особою, до ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ФОП ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання на 04.09.2025 року о 16 год. 00 хв. в залі судових засідань Звенигородського районного суду Черкаської області (м. Звенигородка, просп. Шевченка,12-а, Черкаська область).

Про дату, час та місце проведення підготовчого засідання по справі повідомити учасників справи.

В судове засідання викликати сторони.

Встановити відповідачу у строк, але не менше п`ятнадцяти днів з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позов та доказів до нього з обов`язковим направленням його копій учасникам справи. В цей же строк відповідачка має право подати зустрічний позов. Роз`яснити відповідачці, що в разі ненадання відзиву у встановлений строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Запропонувати позивачу у строк, але не менше п`яти днів з дня отримання копії відзиву, подати до суду відповідь на відзив, а його копії та документи до нього одночасно надіслати іншим учасникам.

Запропонувати відповідачу у строк, але не менше двох днів з дня отримання копії відповіді на відзив, ознайомитись із нею та надати суду заперечення.

Роз`яснити положення ч.8 ст. 83 ЦПК України,що докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Також, ч.9 ст. 83 ЦПК України передбачає, що копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи, а недотримання цього правила і відсутність у суду підтвердження такого надсилання має наслідком не взяття судом їх до уваги (крім випадків наявності цих доказів у іншого учасника, надмірного обсягу доказів, подання їх в електронній формі або віднесення їх до публічно доступних).

Повідомити учасників про підготовче засідання та направити їм копії ухвали. Здійснити їх виклик.

Відповідно до ст. 181 ЦПК України, у поясненнях третьої особи щодо позову або відзиву третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, викладає свої аргументи і міркування на підтримку або заперечення проти позову. Пояснення третьої особи підписуються третьою особою або її представником. До пояснень третьої особи застосовуються правила, встановлені частинами третьою - шостою статті 178 цього Кодексу.

Встановити третій особі п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали для подачі пояснень щодо позову або відзиву.

Повідомити учасників справи про відсутність у суду технічної можливості забезпечення учасникам справи права брати участь у судовому засіданні в режимі відео конференції поза межами приміщення суду до затвердження Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі Судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресоюzv.ck.court.gov.ua.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя О.Ю.Смовж