Новоархангельський районний суд Кіровоградської області
-------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
16.09.2025 2/394/86/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2025 року Новоархангельський районний суд Кіровоградської області

в складі головуючого: судді - Запорожець О.М.

при секретарі: Лясковській О.М..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Новоархангельськ справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору реєстраційна служба Новоархангельського районного управління юстиції Кіровоградської області про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, зобов`язання повернути земельну ділянку та скасування рішення про державну реєстрацію речового права,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, зобов`язання повернути земельну ділянку та скасування рішення про державну реєстрацію речового права, посилаючись на те, що їй належить на праві власності земельна ділянка за кадастровим номером :02:000:0501 загальною площею 2,3893 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Підвисоцької сільської ради на підставі рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 23.03.2011 року за правом спадкування за повітом, зареєстрованого в реєстрі відомостей про речове право за № 1038782 реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 6) 16.05.2013 року.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 05.09.2013 року вбачається зареєстроване право оренди вищевказаної земельної ділянки на підставі договору оренди землі б/н від 05.09.2013 року за орендарем ОСОБА_2 (далі - Відповідач) строком дії до 05.09.2038 року (копія додається).

Речове право зареєстроване за № 2566372 станом на 05.09.2013 року на підставі рішення №6046224 від 19.09.2013 року державного реєстратора реєстраційної служби Новоархангельського районного управління юстиції Кіровоградської області Малютяк Владислава Володимировича.

Вказаний договір оренди нею не укладався та не підписувався. До державного реєстратора із заявою про реєстрацію права оренди вона не зверталась та не уповноважувала іних осіб на вчинення таких дій від мого імені.

Її письмове звернення до відповідача щодо надання примірнику вищевказаного договору залишилося проігнорованим.

Також, на її банківський картковий рахунок відповідачем було перераховано 27.06.2023 року грошові суми т19363,45 грн. та 5402,88 грн. (платіж № 8СК), як зазначено у коментарі до платежу: орендна плата за 2013-20р. та 2021-22р.

При цьому, вказівка у коментарі до платежів про перерахунок їй вищевказаних сум грошових коштів саме як орендної плати є сумнівним, оскільки їй не відомо у які строки, та у яких розмірах такі платежі повинні вноситись, щоб відбулось схвалення правочину у розумінні норм цивільного права, як на те напевно сподівається відповідач.

Оскільки договір нею оспорюється як такий, що не укладений, оскільки нею не підписувався, вважала, що обраний нею спосіб захисту, а саме про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та зобов`язання повернути земельну ділянку, скасування рішення про державну реєстрацію речового права - є вірним.

Вказувала, що відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його сторонами.

Факт отримання нею орендної плати сам по собі не є підставою вважати, що між нею та відповідачем існують договірні правовідносини щодо обумовленої земельної ділянки. Отримання такої плати за фактичне користування земельною ділянкою не свідчить про дійсність укладеного з порушенням вимог ст. 203 ЦК України договору оренди, так як не підтверджує волевиявлення орендодавця на час його укладення.

Як зазначено вище та підтверджено Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 05.09.2013 року, вбачається зареєстроване право оренди вищевказаної земельної ділянки на підставі договору оренди землі б/н від 05.09.2013 року за орендарем ОСОБА_2 строком дії до 05.09.2038 року.

Просила суд усунути їй, як власнику, перешкоди у користуванні належної їй земельної ділянкою, зобов`язавши ОСОБА_2 повернути їй земельну ділянку за кадастровим номером :02:000:0501 загальною площею 2,3893 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Підвисоцької сільської ради на підставі рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області. Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (індексний номер 6046224 від 19.09.2013 року), про право оренди ОСОБА_2 щодо земельної ділянки за кадастровим номером :02:000:0501 загальною площею 2,3893 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Підвисоцької сільської ради на підставі рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області на підставі Договору оренди землі № б/н від 05.09.2013 року, строком дії до 05.09.2038 року, що належить ОСОБА_1 на праві приватної власності.

Стягнути з відповідача на її користь понесені ним судові витрати /а.с.1-3/.

Разом з тим користуючись своїм правом представник відповідача надіслав до суду відзив на позовну заяву, в якому зокрема зазначила, що позивачка звернулася до Новоархангельського районного у Кіровоградської області з позовом до відповідача із позовною заявою про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та зобов`язання повернути земельну ділянку, скасування рішення про Державну реєстрацію речового права.

З поданим позовом відповідач не погоджується.

Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що їй на праві власності належить земельна ділянка за кадастровим номером 352368200:02:000:0501 загальною площею 2,3893 га. за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Підвисоцької сільської ради на підставі рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 23.03.2011 року за правом спадкування за заповітом, зареєстрованого в реєстрі відомостей про речову право за №1038782 16.05.2013 року.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 05.09.2013 року вбачається зареєстроване право оренди вищезазначеної земельної ділянки на підставі договору оренди землі б/н від 05.09.2013 року за орендарем ОСОБА_2 строком дії до 05.09.203 8 року.

Речове право зареєстроване за № 2566372 станом на 05.09.2013 року на підставі рішення №6046224 від 19.09.2013 року державного реєстратора реєстраційної служби Новоархангельського районного управління юстиції Кіровоградської області Малютяк Владислава Володимировича.

Позивачка вказує на те, що даний договір не укладався та не підписувався. Що особисто вона із заявою, до реєстратора не зверталась. Але при цьому вказує, що на її банківський картковий рахунок відповідачем було перераховано 27.06.2023 року грошові суми 19363,45 та 5402,88 грн., в коментарі до платежу зазначено, орендна плата за 2013-2020 роки та 2021-2022 роки.

Відповідач вчасно здійснював оплату за оренду земельної ділянки, підтвердженням цього є копії квитанцій про сплату (додається).

Позивач отримувала орендну плату, що є беззаперечним доказом того, що вона погоджується з укладеним договором оренди земельної ділянки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Позивачем не надано суду жодного належного, достовірного та достатнього доказу на підтвердження його твердження про те, що спірний договір оренди землі він не погоджував та не підписував.

Крім того, позивачем правочин схвалювався, оскільки ним було отримано орендну плату за земельну ділянку. Просила в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та зобов`язання повернути земельну ділянку, скасування рішення про Державну реєстрацію речового права - відмовити/а.с.29-32/.

Позивачка в судове засідання не з`явилась, але разом з тим надала суду заяву в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Також просила суд стягнути з відповідача понесені нею судові витрати.

Відповідач в судове засідання не з`явився, але разом з тим подав заяву в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності та прийняти законне та обґрунтоване рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Ч. 1 ст. 4 ЦПК України наголошує, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У ч. 1 ст. 5 ЦПК України законодавець закріпив, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Ч. 1 ст. 30 ЦПК України передбачено, що позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Даний позов підсудний Новоархангельському районному суду, оскільки нерухоме майно (земельна ділянка) розташоване на території Голованівського району (до зміни адміністративного поділу Новоархангельського району) Кіровоградської області.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи, позивачка є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 2,3893 га, кадастровий номер :02:000:0501, яка розташована на території Підвисоцької сільської ради Голованівського району Кіровоградської області (світлокопія інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, світлокопія витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку /а.с.5,85/).

27 травня 2013 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було укладено договір оренди вищевказаної земельної ділянки, площею 2,39 га, терміном на 25 років, який зареєстрований у державного реєстратора 19.09.2013 року /а.с.91/.

З висновку почеркознавчої експертизи № 10594 від 08.08.20025 року слідує, що підпис від імені ОСОБА_1 у графі «Орендодавець» у розділі 6 «Підпис сторін» в примірнику договору оренди земельної ділянки від 27.05.2013 року укладеному між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 відносно земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,39 га (кадастровий номер 35 23684200:02:000:0501) та підпис від імені ОСОБА_1 , що міститься у графі: «Орендодавець» у розділі «Підпис сторін» в примірнику акта приймання передачі об`єкта оренди без зазначення числа та місяця від 2013 року, виконано не ОСОБА_3 , а іншою особою, з наслідуванням якомусь справжньому підпису ОСОБА_1 /а.с.165-175/.

Щодо виниклого спору суд застосовує наступні норми права.

За змістом статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

Згідно із частиною першою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво - чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта цієї ж статті).

Частиною третьою статті 203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Порушення вимог законодавства щодо волевиявлення учасника правочину є підставою для визнання його недійсним у силу припису частини першої статті 215 ЦК України, а також із застосуванням спеціальних правил про правочини, вчинені з дефектом волевиявлення - під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості, тяжкої обставини.

У частині першій статті 215 ЦК України, так і у статтях 229-233 ЦК України, йдеться про недійсність вчинених правочинів, тобто у випадках, коли існує зовнішній прояв волевиявлення учасника правочину, вчинений ним у належній формі (зокрема, шляхом вчинення підпису на паперовому носії), що, однак, не відповідає фактичній внутрішній волі цього учасника правочину.

У тому ж випадку, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли.

За частиною першою статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Стаття 207 ЦК України встановлює загальні вимоги до письмової форми правочину. Так, на підставі частини першої цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Частиною ж другою цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію.

Згідно із частиною першою статті 627 ЦК України і відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України).

За частиною першою статті 14 Закону України «Про оренду землі» (тут і далі - у редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин) договір оренди землі укладається в письмовій формі.

За частиною першою статті 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об`єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об`єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки.

Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону (частина друга цієї ж статті).

У разі ж якщо сторони такої згоди не досягли, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини.

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Зазначена норма кореспондує частинам другій, третій статті 215 ЦК України, висвітлює різницю між нікчемним і оспорюваним правочином і не застосовується до правочинів, які не відбулися, бо є не вчиненими.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (провадження № 14-499цс19) зазначено, що: «такий спосіб захисту, як визнання правочину неукладеним, не є способом захисту прав та інтересів, установленим законом. Разом з цим суд може застосувати не встановлений законом спосіб захисту лише за наявності двох умов одночасно: по-перше, якщо дійде висновку, що жодний установлений законом спосіб захисту не є ефективним саме у спірних правовідносинах, а по-друге, якщо дійде висновку, що задоволення викладеної в позові вимоги позивача призведе до ефективного захисту його прав чи інтересів. В даному позові Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що слід відмовити не з підстав застосування наслідків пропуску позовної давності, а з підстав неналежно обраного способу захисту, яким, на думку суддів є усунення перешкод у користуванні належним позивачу майном. Оскільки така вимога останнім не пред`являлася у позові належить відмовити. Разом із цим Велика Палата Верховного Суду вважала за необхідне відступити від висновку, висловленого в постанові Верховного Суду України від 22 квітня 2015 року у справі № 6-48цс15, зазначивши, що правочин, який не вчинено (договір, який не укладено) не підлягає визнанню недійсним. Наслідки недійсності правочину також не застосовуються до правочину, який не вчинено».

Зайняття земельної ділянки фактичним користувачем (тимчасовим володільцем) треба розглядати як таке, що не пов`язане із позбавленням власника його права володіння на цю ділянку.

У цьому випадку ефективним способом захисту права, яке позивач як власник земельної ділянки, вважає порушеним, є усунення перешкод у користуванні належним йому майном, зокрема шляхом заявлення вимог про повернення такої ділянки. Отже, негаторний позов можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідних земельних ділянок.

Аналогічний висновок міститься в постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 листопада 2018 року у справі № 504/2864/13-ц (пункт 71), від 04 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц (пункт 96), від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14-ц (пункт 81), від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц (пункт 97).

Отже, власник земельної ділянки вправі захищати своє порушене право на користування земельною ділянкою, спростовуючи факт укладення ним договору оренди земельної ділянки у мотивах негаторного позову та виходячи з дійсності змісту правовідносин, які склалися у зв`язку з фактичним використанням земельної ділянки.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 серпня 2020 у справі № 125/702/17 (провадження № 61-48842св18) зазначено, що: «реєстрація неукладеного між сторонами договору оренди порушує права та законні інтереси позивача на розпорядження власністю, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Отже, реєстрація права оренди на вищевказану земельну ділянку, коли договір оренди фактично не підписаний однією із сторін, тобто цей правочин є неукладеним, не відповідає вимогам закону. За змістом статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Загальними засадами державної реєстрації прав є, зокрема гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження. Обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права. При цьому, обраний позивачем спосіб захисту шляхом скасування державної реєстрації є ефективним, а задоволення позову в цій частині забезпечить реальне відновлення порушеного права.

А тому з наведених підстав враховуючи встановлені обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивачки щодо повернення земельної ділянки та скасування державної реєстрації договору оренди земельної ділянки, а також скасування запису про інше речове право державного реєстратора оскільки правочину (договору оренди землі) вона з відповідачем не підписувала, а тому не було її фактичного волевиявлення.

Щодо судових витрат суд зауважує наступне.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно із ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

До складу витрат включаються лише фактично сплачені стороною або її представником витрати.

Як вбачається з письмових матеріалів справи, позивачкою було сплачено судовий збір в сумі 2422,40 грн., також позивачкою були понесені витрати понесенні при проведенні експертизи у сумі 16500 грн., а тому наявні всі правові підстави для стягнення зазначених витрат з відповідача на користь позивачки.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 15, 16, 202, 203, 204, 205, 207, 215, 256, 261, 267, 387, 391, 627, 638 ЦК України, ст.ст. 14, 15 Закону України «Про оренду Землі», ст. ст. 2, 3, 4, 5, 12, 15, 16 30, 77, 78, 79, 80, 82, 133, 134, 137, 141, 247, 258, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Цивільний позов задовольнити в повному обсязі.

Зобов`язати ОСОБА_2 негайно, після набранням рішенням законної сили, повернути у користування ОСОБА_1 земельну ділянку площею 2,3893 га, кадастровий номер :02:00:0501, яка розташована на території Підвисоцької сільської ради Голованівського району Кіровоградської області.

Скасувати рішення про державну реєстрацію права оренди (індексний номер 6046224 від 19.09.2013 року) земельної ділянки площею 2,3893 га, кадастровий номер :02:00:0501, яка розташована на території Підвисоцької сільської ради Голованівського району Кіровоградської області

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у сумі 2422,40 грн. та витрати понесенні при проведенні експертизи у сумі 16500 грн., а всього підлягає стягненню 18922 /вісімнадцять тисяч дев`ятсот двадцять дві/ грн. 40 коп.

Ідентифікаційні дані учасників:

ОСОБА_5 , місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 .

ОСОБА_2 , місце проживання АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Рішення може бути оскаржено до Кропивницького Апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: