справа № 566/1039/24
провадження №2/566/102/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
29 серпня 2025 року селище Млинів Рівненської області
Млинівський районний суд Рівненської області
головуючого - судді Лободзінського А.С.,
при секретарі судового засідання Подолець Ю.В.,
з участю: позивача ОСОБА_1 , її представника адвоката Музики-Дубравського В.А.,
розглянувши в заочному порядку у відкритому судовому засіданні в залі суду селищі Млинів Рівненської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства та стягнення аліментів на неповнолітню дитину, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Млинівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Мінстерства юстиції,-
ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить визнати відповідача батьком народженого нею ІНФОРМАЦІЯ_1 сина ОСОБА_3 , внести зміни до актового запису про його народження, вказавши батьком ОСОБА_2 , замість ОСОБА_4 та стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 у розмірі 1/3 від усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. В обгрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що відповідач ОСОБА_2 є біологічним батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки син ОСОБА_5 був зачатий сторонами в період їх спільного проживання, без реєстрації шлюбу. Під час вагітності вони з відповідачем перестали підтримувати стосунки. При первинній реєстрації актового запису про народження сина було зареєстровано як « ОСОБА_6 », однак 28.10.2023 року ім`я дитини з « ОСОБА_7 » було змінено на « ОСОБА_5 ». На даний час вона перебуває у скрутному матеріальному становищі, а тому звернулась до відповідача за допомогою щодо утримання їх дитини, проте відповідач відмовився визнати ОСОБА_5 своїм сином, заперечує факт батьківства та не бажає жодним чином їм допомагати. Вона офіційно не працевлаштована, знаходиться на обліку в управлінні соціального захисту населення, де отримує допомогу на утримання сина в розмірі 860 грн. з 01.05.2023. Відповідач фізично здоровий, працює на заводі у м.Рівне, має у власності нерухоме та рухоме майно та зобов`язаний забезпечувати свого сина.
Ухвалою Млинівського районного суду від 26.08.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.
Крім цього, в ході підготовчого провадження ухвалою суду від 20 листопада 2024 року призначено по справі судову молекулярно-генетичну експертизу для вирішення питання про те, чи є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 біологічним батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та зобов"язано відповідача ОСОБА_2 з`явитися на виклик до експертної установи та забезпечити відібрання експертних зразків та участі у проведенні судової молекулярно-генетичної експертизи. Однак, відповідач ОСОБА_2 04.03.2025 до Львівського НДЕКЦ МВС за клопотанням експерта не з`явився без поважних причин, що унеможливило відібрання зразків букального епітелію для проведення молекулярно-генетичної експертизи і, таким чином, ухилився від її проведення. У зв"язку з цим, вказана обставина, відповідно до ст.109 ЦПК України, враховуватиметься судом при ухваленні судового рішення у даній справі.
В судовому засіданні позивач та її представник адвокат Музика-Дубравський В.А. позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим про місце, час і дату судового розгляду повторно в судове засідання повторно не з"явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, будь-яких заперечень чи письмових пояснень по суті спору до суду не подав. (а.с.97, 102, 109)
Представник Млинівського відділу ДРАЦС у Дубенському районі Рівненської області Західного МУМЮ в судове засідання не з"явилася, звернулася до суду з клопотанням про розгляд справи у її відсутності. (а.с.63, 103)
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і дату судового розгляду, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Так як відповідач не з`явився на судовий розгляд справи, про причини неявки суд не повідомив, хоча був завчасно повідомлений про час, місце і дату розгляду справи в суді, заяви про розгляд справи у його відсутності та відзиву на позов не надав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд рахує за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Заслухавши пояснення позивача та її представника та проаналізувавши досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд встановив наступні обставини справі та прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_3 , матір`ю якого, згідно зі свідоцтвом про народження є ОСОБА_8 , а відомості про батька дитини зазначені, згідно з ч. 1 ст. 135 СК України як ОСОБА_4 , тобто зі слів матері дитини, яка не перебуває у шлюбі та за відсутності спільної заяви батьків. (а.с.8-13)
Отже, за відсутності заяви батька дитини про походження дитини, спірні правовідносини у даній справі регулюються ст.128 СК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 128 СК України, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.
Судом встановлено наступні дані, які відповідно до ч. 2 ст. 128 СК України слугують підставою для визнання батьківства.
Згідно ч.3 ст.128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.
Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Калачова проти Російської Федерації № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року).
Відповідно до ч.1 ст.103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов :
1)для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;
2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.
Ухвалою Млинівського районного суду від 20 листопада 2024 року призначено по справі судову молекулярно-генетичну експертизу для вирішення питання про те, чи є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 біологічним батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та зобов"язано відповідача ОСОБА_2 з`явитися на виклик до експертної установи та забезпечити відібрання експертних зразків та участі у проведенні судової молекулярно-генетичної експертизи. (а.с.73)
Як вбачається з повідомлення судового експерта відповідач ОСОБА_2 04.03.2025 до Львівського НДЕКЦ МВС за клопотанням експерта не з`явився без поважних причин, що унеможливило відібрання зразків букального епітелію для проведення молекулярно-генетичної експертизи. (а.с.91-94)
За приписом статті 109 ЦПК України, у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.
Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 підтвердили той факт, що позивач та відповідач перебували у близьких стосунках, внаслідок чого ОСОБА_11 завагітніла. Після цього почала проживати разом з відповідачем у нього вдома в с.Смордва Дубенського району. Однак спільне проживання не склалось і вони розійшлись. За деякий час позивач народила сина і після його народження незначний проміжок часу (близько 3 місяців) проживала у будинку батьків відповідача, де й провели дитині обряд Хрещення.
Нез`явлення відповідача ОСОБА_2 до експертної установи для відібрання біологічних матеріалів для проведення судової молекулярно-генетичної експертизи свідчить про його небажання отримати точні висновки щодо походження дитини на спростування доводів позивача про його батьківство щодо дитини.
Судом було вжито всіх належних процесуальних заходів з метою проведення судової молекулярно-генетичної експертизи (експертизи ДНК) та забезпечення участі відповідача у її проведенні.
Відповідач ОСОБА_2 не довів наявність поважних підстав, які перешкоджали йому з`явитися до експертної установи для забору відповідних зразків.
Вказана бездіяльність відповідача ОСОБА_2 , що призвела до неможливості проведення експертизи, в сукупності з показаннями свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 надає суду можливість визнати факт батьківства та встановити із урахуванням досліджених у справі доказів, походження дитини саме від нього.
Враховуючи встановлені обставини у справі, дослідженими доказами, суд приходить до висновку, що заявлений ОСОБА_8 позов про визнання батьківства, слід задовольнити та визнати відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.
За положеннями ст. 134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, 127 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове свідоцтво про народження.
Судом встановлено, що малолітня дитина проживає з матір`ю і знаходиться на її повному утриманні. (а.с.6,9)
Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Судом при встановленні розміру стягуваних аліментів враховано майновий стан сторін у справі, відсутність у відповідача інших утриманців, яких відповідач зобов`язаний утримувати відповідно до Сімейного кодексу України, а також, що відповідач - батько дитини є працездатного віку, має постійний стабільний дохід.
Враховуючи те, що відповідач проживає окремо від позивача і дитини, домовленість між позивачем та відповідачем про сплату аліментів на утримання дитини відсутня, а протилежного суду не доведено, суд доходить висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання їх спільної дитини.
Вирішуючи питання про спосіб стягнення та розмір аліментів, які мають бути стягнуті в даному випадку з відповідача на користь позивача, суд враховує позицію позивача щодо способу стягнення аліментів, наявність у спільної дитини захворювання ЦНС (а.с.28-33), а також відсутність будь-яких відомостей про перебування на утриманні відповідача інших осіб, чи перенесення ним захворювань.
Тому зважаючи на обставини, які викладені вище, а також виходячи з того, що позивач разом із відповідачем повинні забезпечити дитині рівень життя, необхідний і достатній для її нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку; виходячи з рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини (ч.1 ст. 141 СК України), суд доходить висновку про необхідність стягнення аліментів із відповідача у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.
Стягнення аліментів в даному розмірі суд вважає розумним та достатнім і таким, що відповідає вимогам закону. У зв`язку з цим у задоволенні вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття слід відмовити.
При цьому на підставі частини першої статті 191 СК України, стягнення аліментів необхідно присудити від дня пред`явлення позову, тобто з 23 серпня 2024 року.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
На думку суду, підлягають до задоволення і вимоги позивача щодо стягнення з відповідача судових витрат по справі. Згідно ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Згідно квитанції до прибуткового касового ордера №40 від 19.08.2024 року витрати за надання правничої допомоги складають 5000 гривень (а.с.35).
Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно частини шостої статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Судовий збір за позовну вимогу про визнання батьківства слід покласти на відповідача, відтак з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 1211 грн.20 коп.
Разом з тим, враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів, на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.
На підставі наведеного, керуючись статтями 128, 134, 180, 182-183, 141, 191 СК України, 12, 13, 19, 89, 109, 141, 204, 209 - 210, 258 - 259, 265 ЦПК України, -

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства та стягнення аліментів на неповнолітню дитину, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Млинівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Мінстерства юстиції задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який вчинений Млинівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дубенському районі Рівненської області Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 13.04.2023 року за №70, змінивши запис про батька дитини з « ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 » на « ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ».
Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23 серпня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , 5000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок витрат на правничу допомогу.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 сплачений нею судовий збір в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) в дохід держави судовий збір за подання заяви до суду в розмірі 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 копійок.
В задоволенні позовної вимоги про стягнення з відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття - відмовити.
Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення також може бути оскаржено до судової палати з розгляду цивільних справ Рівненського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його проголошення.
Повний текст рішення складено 02.09.2025 року.
Суддя