Провадження № 2/522/2578/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2025 року Приморський районний суд м. Одеси:

у складі: головуючої судді Ковтун Ю.І.,

за участі секретаря Лахматової С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Одеського державного нотаріального архіву про скасування арешту, -

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 , яка подана адвокатом Пацаловою Тамарою Валеріївною до Одеського державного нотаріального архіву, в якій просить: скасувати арешт, накладений 03.12.2008 р. Першою одеською державною нотаріальною конторою на підставі ухвали Центрального районного суду м. Одеси б/н від 19.08.1999 р.:

- на невизначене майно, все майно ОСОБА_1 (Реєстраційний номер обтяження 8254775);

- на нерухоме майно, а саме: квартиру за адресою: АДРЕСА_1 (Реєстраційний номер обтяження 8254786).

В обґрунтування позову зазначено, що ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності належить 181/1000 частина квартири АДРЕСА_2 . У липні 2024 року нотаріусом в усній формі було повідомлено позивачу про неможливість укладення та посвідчення договору дарування частини квартири у зв`язку з тим, що на квартиру АДРЕСА_2 накладено арешт. З інформаційної довідки за № 387972004 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, слідує, що 03.12.2008 Першою одеською державною нотаріальною конторою на квартиру АДРЕСА_2 накладено арешт за реєстровим № 8254786 на підставі ухвали, б/н, Центрального районного суду м. Одеси від 19.08.1999. Позивач ніколи не була учасником жодних судових проваджень у Центральному районному суді м. Одеси. На адвокатський запит надійшла відповідь з Одеського державного нотаріального архіву від 06.08.2024 за № 1920/01-20, в якій зазначено про те, що в матеріалах архівного фонду Першої одеської державної нотаріальної контори міститься вищевказана ухвала Центрального районного суду м. Одеси щодо накладення арешту на майно, що належить позивачу, а також на її квартиру АДРЕСА_2 . Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо суб`єкта № 397682893 від 03.10.2024 у реєстрі міститься інформація щодо наявності арешту на невизначене майно, все майно ОСОБА_1 , накладеного ухвалою Центрального районного суду м. Одеси від 19.08.1999. За результатами розгляду адвокатського запиту Приморським районним судом м. Одеси було надано відповідь від 19.09.2024, відповідно до якої згідно алфавітним покажчикам Центрального районного суду м. Одеси за 1997-2000 рік виявлено, що справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики не реєструвалась Центральним районним судом м. Одеси. З даної відповіді вбачається, що така особа як ОСОБА_2 взагалі не звертався до Центрального районного суду м. Одеси з вищевказаним позовом, а тому суд не мав законних підстав для винесення ухвали про забезпечення позову, що свідчить про те, що ухвала Центрального районного суду м. Одеси від 19.08.1999 незаконна і, більш того, ймовірно підробна. Хто такий ОСОБА_2 позивачці взагалі невідомо, жодних боргових зобов`язань вона перед ним не мала. Зазначила, що станом на 26.09.2024 виконавчі провадження, за якими позивачка є боржником - відсутні. В зв`язку з тим, що арешт на все майно та квартиру позивачки накладений безпідставно та неправомірно, внаслідок чого позивачка позбавлена можливості реалізувати своє право власності на майно, іншого способу скасувати арешт для позивачки не існує, тому позивачка вимушена звернутись до суду з даним позовом за захистом своїх прав та законних інтересів.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 14 жовтня 2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 . Розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження (а.с. 23).

20.12.2024 на адресу суду від представника відповідача Одеського державного нотаріального архіву на адресу суду надійшов лист, в якому зокрема зазначила, що державний нотаріальний архів виконує основні функції такі, як прийом та збереження документів нотаріального діловодства. Також повідомлено, що нотаріальний архів не є реєстратором заборон (арештів), накладених на підставі ухвал, постанов правоохоронних органів, тощо, тобто зняття арештів (заборон) не входить до компетенції архіву. Отже, відповідачем по справі про скасування арештів, архів, не може виступати. Просила справу за позовом ОСОБА_1 розглянути по суті за відсутністю представника Одеського державного нотаріального архіву згідно чинного законодавства (а.с. 31).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 01 квітня 2025 року закрито підготовче засідання по цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с. 41).

У судове засідання сторони не з`явилися, про розгляд справи судом повідомлялися належним чином.

Від представника позивачки адвоката Пацалової Т.В. до суду надійшла заява, в якій просила розгляд справи проводити без участі позивачки та її представника, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять їх задовольнити.

Від представника відповідача Одеського державного нотаріального архіву на адресу суду надійшов лист, в якому просила справу по суті розглядати за відсутність представника Одеського державного нотаріального архіву, згідно чинного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося.

Відповідно до ст. 268 ЦПК України датою складання повного тексту рішення є 04 вересня 2025 року.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов наступного висновку.

Судом установлено, що позивачка ОСОБА_1 є власницею 181/1000 частин квартири АДРЕСА_2 , що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири від 13.05.1997, який посвідчено державним нотаріусом Першої одеської державної нотаріальної контори та зареєстровано в реєстрі за № 4-71, що укладений між ОСОБА_4 , яка діяла від свого імені та від імені неповнолітні дітей ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , з однієї сторони та ОСОБА_1 з другої сторони (а.с. 9) та листом КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради від 01.08.2024 № 42617/04-04, відповідно до якого станом на 31.12.2012, право власності на 181/1000 частин квартири АДРЕСА_2 зареєстровано за фізичною особою « ОСОБА_8 » (ПІБ вказане російською мовою згідно із записом у реєстровій книзі) на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Першою одеською державною нотаріальною конторою 13.05.1997, р. № 4-71. Реєстраційний запис зроблено 16.04.1999 за реєстровим номером 417 у реєстровій книзі 267пр на сторінці 179 (а.с.10).

Як слідує з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 23.07.2024 за № 3.12.2008 за № 8254786 реєстратором: Перша одеська державна нотаріальна контора зареєстровано арешт нерухомого майна, об`єкт обтяження: квартира за адресою: АДРЕСА_1 , підстава обтяження: ухвала бн. 19.08.1999, Центральний районний суд м.Одеси (а.с. 11).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 03.10.2024 за № 3.12.2008 за № 8254775 реєстратором: Перша Одеська державна нотаріальна контора зареєстровано арешт нерухомого майна, об`єкт обтяження: невизначене майно, все майно ОСОБА_1 , підстава обтяження: ухвала бн. 19.08.1999, Центральний районний суд м.Одеси (а.с. 12).

Відповідно до листа Одеського державного нотаріального архіву від 06.08.2024 № 1920/01-20 на адресу адвоката Пацалової Т.В. повідомлено, що в матеріалах архівного фонду Першої одеської державної нотаріальної контори міститься хвала Центрального районного суду м.Одеси від 19.08.1999, щодо накладення арешту на майно, що належить ОСОБА_1 , яка мешкає в буд. АДРЕСА_1 , а також на її квартиру АДРЕСА_2 . На підставі вказаної ухвали Першої одеської державної нотаріальною конторою 09.09.1999 за реєстровим № 828 накладено арешт на квартиру АДРЕСА_2 та на все майно ОСОБА_1 . Відомості про зняття арешту в матеріалах справи відсутні.

До листа додано копію ухвали Центрального районного суду м.Одеси від 19.08.1999 у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики, якою накладено арешт на майно, яке належить відповідачці ОСОБА_1 , яка проживає в будинку АДРЕСА_1 , а також на її квартиру АДРЕСА_2 (а.с. 15, 16).

Згідно з листом Приморського районного суду м.Одеси від 19.09.2024 на адресу адвоката Пацалової Т.В. повідомлено, що перевіривши алфавітні покажчики Центрального районного суду м.Одеси за 1997 2000 рік виявлено, що справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики не реєструвалась Центральним районним судом м.Одеси (а.с. 18).

Відповідно до відомостей з автоматизованої системи виконавчого провадження від 26.09.2024 виконавчі провадження, за яким боржником є ОСОБА_1 відсутні (а.с. 19).

Відповідно до інформації з Єдиного реєстру боржників від 26.09.2024 інформація щодо боржника ОСОБА_1 відсутня (а.с. 20).

Суд зазначає, що право власності належить до основоположних прав людини, утілення яких в життя становить підвалини справедливості суспільного ладу. Захист зазначеного права гарантовано ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Особи, котрі зазнають порушення права мирного володіння майном, як і інших визначених Конвенцією прав, відповідно до ст. 13 міжнародного правового акту повинні бути забезпеченні можливістю ефективного засобу юридичного захисту в національному органі.

На рівні національного законодавства гарантії захисту права власності закріплені в ст.41 Конституції України, за змістом якої кожен має право володіти, користуватися й розпоряджатися своєю власністю за винятком обмежень встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

В даному випадку судом встановлено, що на майно зареєстровано арешт, який неможливо скасувати у позасудовому порядку через відсутність матеріалів справи та проваджень, які б підтверджували підставу виникнення та реєстрації такого публічного обтяження.

Суд вказує, що арешт майна має тимчасовий характер і його максимально можлива тривалість обмежена часовими рамками досудового розслідування та/або судового розгляду до прийняття процесуального рішення, яким закінчується кримінальне провадження Після припинення кримінальної процедури чи судового провадження (за умови відсутності підстав для примусового виконання судового рішення) відповідне втручання фактично набуває свавільного характеру, й заінтересована особа розраховує на його припинення.

В даному випадку судом встановлено, що жодних виконавчих проваджень щодо накладення арешту на вказане майно органами ДВС не відкривалось та не реєструвалось.

Як слідує з листа Приморського районного суду м.Одеси від 19.09.2024 за період 1997 2000 рік справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики не реєструвалась Центральним районним судом м.Одеси, що вказує на неможливість встановити особу, на користь якої було встановлено обтяження (особу на користь якої було вжито заходів забезпечення позову та відбулось накладення арешту на майно), що позбавляє також позивача звернутись із відповідним позовом саме до такої особи.

Тобто в матеріалах даної цивільної справи відсутні докази про те, що на даний час існує потреба в арешті вищезазначеного майна. Суд вказує, що наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно особи, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 07 липня 2021 року у справі № 2-356/12 (провадження № 61-5972св19), від 03 листопада 2021 року у справі № 161/14034/20 (провадження № 61-1980св21), від 22 грудня 2021 року у справі № 645/6694/15 (провадження № 61-18160св19).

Таким чином, оскільки на час звернення з позовною заявою до суду за наявності арешту (публічного обтяження) накладеного на майно, порушується право позивача, внаслідок чого вона позбавлена змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися власністю, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом скасування такого арешту на майно.

Керуючись ст.ст. 10-13, 141, 258, 259, 263 - 265, 268, 273 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Одеського державного нотаріального архіву про скасування арешту, задовольнити.

Скасувати арешт на нерухоме майно, а саме: квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер обтяження 8254786; зареєстровано 03.12.2008, 09:40:09 за № 8254786 реєстратором: Перша одеська державна нотаріальна контора, 65026, Одеська область, м. Одеса, вул. Ланжеронівська, 26, підстава обтяження: ухвала, бн, 19.08.1999; Центральний районний суд м. Одеси.

Скасувати арешт на невизначене майно, все майно ОСОБА_1 , шляхом виключення запису про обтяження №8254775 від 03.12.2008 з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, зареєстровано 03.12.2008, 09:38:31 за № 8254775 реєстратором: Перша одеська державна нотаріальна контора, 65026, Одеська область, м. Одеса, вул. Ланжеронівська, 26, підстава обтяження: ухвала, бн, 19.08.1999; Центральний районний суд м. Одеси; власник ОСОБА_1 , причина відсутності коду: архівний запис; Додаткові дані: архівний запис (перенесено Феміди) реєстр № 828-99 від 09.09.1999; заявник Перша ОДНК.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Юлія КОВТУН