Справа № 296/1914/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" серпня 2025 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Адамовича О.Й.,

за участю секретаря судового засідання Світко Т.І.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача - адвоката Семенець К.О.,

представника позивача - адвоката Антонович О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Житомирі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Корольовського районного суду м. Житомира з позовом та відповідно до змісту позовних вимог просить стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в розмірі 1/2 частини усіх видів заробітку щомісячно з моменту звернення до суду з цим позовом до досягнення старшою дитиною повноліття. Рішення суду у частині стягнення аліментів за один місяць допустити до обов`язкового негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Позов обґрунтовано тим, що 01.03.2008 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб. Сторони є батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 13.12.2024 року у справі №296/3791/24 шлюб між сторонами розірвано. Діти проживають з позивачем. Вказує, що відповідач матеріальну допомогу на дітей не надає. На даний час позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, тому не має можливості забезпечити дітей усім необхідним.

У зв`язку з тим, що відповідач є працездатним, має можливість сплачувати аліменти на утримання дітей, просить позов задовольнити.

Ухвалою відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін.

Від представника відповідача адвоката Антонович О.С. до суду надійшов відзив на позовну заяву в якому просить позовні вимоги задовольнити частково та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) ОСОБА_2 , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із дня пред`явлення даного позову і до досягнення дітьми повноліття. Вказує, що відповідач є військовослужбовцем, має другу групу інвалідності та ряд захворювань пов`язаних з проходженням служби, 08.03.2022 року отримав поранення, у зв`язку з чим потребує постійного обстеження та лікування. Наголошує, що відповідач є учасником бойових дій у зв`язку з чим діти мають право на ряд пільг. Також відповідач залишив дітям побудований ним будинок і сплачує комунальні послуги за цей будинок. Звертає увагу, що батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Це означає, що мати має нести такі самі витрати на утримання дитини, як і батько. Просила врахувати розмір доходу відповідача у разі стягнення з нього аліментів у частці від його доходу, який наразі становить 58000,00 грн (а.с.34-37).

27.05.2025 року від представника позивача адвоката Семенець К.О. надійшла відповідь на відзив в якій просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Зазначає, що аргументи відповідача є необґрунтованими, а посилання на витрати, пов`язані з проходженням військової служби, не можуть бути підставою для обмеження прав трьох дітей на належне утримання. Відповідач не надав суду жодних медичних документів, які б підтверджували істотне погіршення його стану здоров`я порівняно з 2022 роком, а направлення лікаря невролога не є медичним висновком і не має доказового значення у розумінні ст. 76 ЦПК України. Крім того відповідачем не надано жодних доказів втрати працездатності чи неможливості сплачувати аліменти. Відповідач не довів, що його доходи є настільки незначними або нестабільними, що він об`єктивно не має змоги виконувати свій батьківський обов`язок у передбаченому законом розмірі. Статус відповідача як учасника бойових дій не є юридичною підставою для зменшення розміру аліментів, визначених законом. Соціальні пільги для учасників УБД є підтримкою з боку держави, а не механізмом звільнення від обов`язку належного утримання власних дітей. Крім того, позивач заперечує проти доводів відповідача, що нібито він виконав свій батьківський обов`язок, залишивши дітям побудований ним будинок, оскільки такі твердження не відповідають дійсності та не підтверджуються жодними доказами права власності дітей на це житло, оскільки будинок, у якому на сьогодні проживають позивач разом із трьома неповнолітніми дітьми, не перебуває у власності відповідача, а зареєстрований на його сестру. Після розірвання шлюбу відповідач не передав право власності або користування цим будинком на користь дітей, попри усні обіцянки, а проживання позивача з дітьми у вказаному будинку здійснюється лише за мовчазною згодою відповідача та його сестри, яка є єдиною законною власницею майна. Право власності або користування дітьми цим будинком відсутнє, що створює нестабільні умови проживання і повну залежність від волі третьої особи - власника майна. Позивач категорично заперечує проти доводів відповідача про те, що вона повинна здійснювати фінансове утримання дітей у рівній мірі з батьком, оскільки така позиція не відповідає ні фактичним обставинам, а також моральним та правовим засадам, на яких базується інститут батьківства та обов`язку по утриманню дитини. Усі троє спільних дітей постійно проживають з матір`ю. Щоденне піклування про дітей, догляд, турбота, забезпечення побутових умов, харчування, розвиток, лікування, навчання, участь у вихованні - усі ці функції без винятку виконує мати самостійно. Позивачка фактично компенсує повсякденну відсутність участі відповідача у вихованні дітей. Обов`язок утримувати дітей не зводиться лише до матеріального внеску, а розглядається в сукупності з особистою участю у вихованні, турботі та догляді за дітьми. Той з батьків, з ким проживають діти, фактично виконує набагато більше обов`язків, ніж лише фінансове утримання, натомість інший з батьків повинен компенсувати відсутність щоденної участі у вихованні через фінансову підтримку в адекватному обсязі. Вимога відповідача про рівномірне матеріальне утримання трьох дітей є абсолютно формальною і ігнорує щоденні витрати часу, зусиль, здоров`я та емоційної участі, які матір щоденно вкладає у догляд за дітьми. Зменшення аліментів до 1/3 фактично призведе до зниження рівня життя дітей та є неприйнятним з точки зору моралі, закону та соціального обов`язку батька. Враховуючи викладене позивач вважає, що відзив відповідача не містить належного юридичного чи фактичного обґрунтування вимоги про зменшення розміру аліментів, встановленого законом на трьох дітей. Доводи відповідача про великі особисті витрати, статус учасника бойових дій, інвалідність 2 групи чи забезпечення дітей житлом не змінюють обов`язку батька забезпечувати належний рівень життя своїм неповнолітнім дітям та не звільняють його від відповідальності перед ними (а.с. 52-57).

Позивач та представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримали та просили задовольнити. Позивач також вказала, що наразі відповідач платить їй по 20000,00 грн щомісячно, та витрати на одну дитину в місяць становить приблизно 6000,00 грн., що є достатнім для утримання дітей.

Представник відповідача в судовому засіданні просила частково задовольнити позовні та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) ОСОБА_2 , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із дня пред`явлення даного позову і до досягнення дітьми повноліття.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що з 01 березня 2008 року сторони перебували у шлюбі, який рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 13.12.2024 року у справі №296/3791/24 розірвано (а.с.15).

Сторони записані батьками: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 ; ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 (а.с.8,9,10).

Діти проживаються разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується витягами з реєстру Житомирської територіальної громади від 05.02.2025 року (а.с.11,12,13,14).

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Одним із засобів виконання батьками зобов`язань по утриманню дітей є виплата аліментів, стягнутих за рішенням суду.

Положеннями ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого ч. 5 ст. 157 цього Кодексу.

Вбачається, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Батьки зобов`язані утримувати свою дитину незалежно від того, одружені вони чи ні, чи їх шлюб розірвано або вони взагалі не перебували в ньому.

Отже, перебування батьків у шлюбі або його розірвання не впливає на обов`язок батьків утримувати дитину.

При цьому добровільний порядок сплати аліментів не виключає права стягувача аліментів у будь-який час звернутися з заявою про стягнення аліментів до суду.

Згідно положень ст. 181 СК України способи виконання батьками цього обов`язку визначаються за домовленістю між батьками. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Так, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Статтею 27 Конвенції про права дитини, яку ратифіковано Постановою Верховної Ради України №789ХІІ від 27.02.91 (далі - Конвенція), передбачено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ч. 3 ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства").

Частинами 1-4 ст. 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд бере до уваги визнані сторонами обставини щодо суми доходу відповідача та розмір аліментів, який сплачується відповідачем самостійно, а саме 20000,00 грн щомісяця.

В судовому засіданні позивач повідомила, що витрати на одну дитину в місяць становить приблизно 6000,00 грн, які є достатніми для утримання дітей.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги розмір доходу, який з пояснень представника відповідача становить приблизно 60000,00 грн. в тому числі пенсія 20000,00 грн, дана обставина не заперечується стороною позивача, зважаючи на розмір прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку та розмір рекомендованих аліментів на дитину, визначений ст. 182 СК України, суд враховує, що кошти, які сплачуються відповідачем самостійно та будуть сплачуватися виходячи з рішення суду в декілька разів перевищують мінімальні соціальні стандарти, тому доходить висновку, що розмір аліментів в 1/3 частці від доходу відповідача є таким, що забезпечить належне утримання дітей.

При цьому, суд наголошує, що обов`язок з утримання дітей покладено на обох батьків, при цьому аліменти підлягають витрачанню виключно на потреби дитини.

Розмір аліментів в 1/2 від доходу відповідача є завищеним.

Суд також враховує стан здоров`я відповідача, наявність другої групи інвалідності.

Отже, ураховуючи викладені обставини, вік дітей, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, розмір прожиткового мінімуму на їх утримання, беручи до уваги обов`язок обох батьків утримувати дитину, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача аліментів на утримання трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму відного віку, починаючи з дати пред`явлення позову та до досягнення дітьми повноліття.

Суд вважає, що аліменти на утримання дітей у вказаному розмірі будуть достатніми для їх матеріального забезпечення та відповідають принципу рівноправності визначених обов`язків кожного з батьків по матеріальному утриманню та забезпеченню дітей в межах своїх здатностей і фінансових можливостей, умов життя, необхідних для її розвитку.

Також, суд роз`яснює, що сторони не позбавлені права звернутись до суду з позовом про зміну розміру аліментів у разі зміни їх матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я, в інших випадках, передбачених Сімейним кодексом України (ст. 192 СК України).

Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір в розмірі 1211,20 грн (стягнення аліментів) слід віднести на рахунок держави, оскільки позивачка звільнена від його сплати на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», а відповідач звільнений від його сплати відповідно до п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», оскільки являється інвалідом 2 групи.

Керуючись ст. ст. 247, 258, 259, 263-265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 21.02.2025 року та до досягнення дітьми повноліття.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Головуючий суддя О. Й. Адамович

Дата складання повного тексту рішення: 03.09.2025