Справа № 136/1246/25
провадження № 2/136/438/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

11 вересня 2025 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Присяжного О.І.,

за участі секретаря судового засідання Мельник В.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець за правилами спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УНІВЕРСАЛ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позицій учасників справи.

АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «УНІВЕРСАЛ БАНК» (далі Банк, позивач) через свого представника Мєшнік К.І. звернулось до суду із вищевказаним позовом до ОСОБА_1 (далі позичальник, відповідач) про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи підставність позову тим, що 07.03.2024 ОСОБА_1 встановила мобільний додаток monobank. Відповідно до п. 1 Розділу 1 «Терміни та визначення» Умов обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» мобільний додаток monobank сервіс Банку, що дозволяє надавати Клієнтові банківські послуги через смартфон за допомогою мобільного додатку. Пройшовши реєстрацію та надавши пакет документів відповідач підписала Анкету-заяву Клієнта до Договору про надання банківських послуг «Мonobank» шляхом застосування цифрового власноручного підпису. Відповідно до укладеного договору відповідач отримала кредит у розмірі 10 000 грн, у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка НОМЕР_1 . Банк взяті на себе зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надав відповідачеві можливість розпоряджатись грошовими коштами на умовах передбачених договором, утім відповідач у порушення взятих на себе зобов`язань допустила заборгованість за наданим кредитом (тіло кредиту), яка станом на 08.01.2025 становить 33 315,20 грн., що послугувало підставою звернення до суду із даним позовом.

Відповідач у визначений судом строк відзиву на позов не подала.

Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 15.07.2025 було прийнято до розгляду позов та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Судом на адресу місця реєстрації відповідача направлялась копія ухвали про відкриття провадження. Згідно відмітки відділення Укрпошти від 22.07.2025 та 21.08.2025 у рекомендованих повідомленнях про вручення поштового відправлення, поштові відправлення відповідачу вручено.

Будь-які докази по справі, крім поданих позивачем разом із позовною заявою, від учасників справи на адресу суду не надходили.

Представник позивача у позовній заяві не заперечував щодо розгляду справи за відсутності представника банку та винесення заочного рішення судом.

Приймаючи до уваги те, що відповідач, будучи належним чином повідомленою повторно не з`явилася в судове засідання без поважних причин, відзиву на позов не подала, а позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, відтак суд ухвалив провести заочний розгляд даної цивільної справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, про що було постановлено ухвалу 11.09.2025.

Ураховуючи те, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив, що 07.03.2024 ОСОБА_1 встановивши мобільний додаток monobank, пройшовши реєстрацію та надавши пакет документів підписала Анкету-заяву Клієнта до Договору про надання банківських послуг «Мonobank» шляхом застосування цифрового власноручного підпису (а.с. 12).

У п. 1 анкети-заяви відповідач просила відкрити поточний рахунок в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» у гривні на її ім`я НОМЕР_2 .

Також відповідач просила встановити кредитний ліміт на суму зазначену у мобільному застосунку (п. 2). При цьому у разі виходу з пільгового періоду, що складає до 62 календарних днів, на кредит буде нараховуватися процентна ставка 3,1% на місяць з першого дня користування кредиту.

У п. 4 Анкети - заяви відповідач засвідчила генерацію ключової пари удосконаленого електронного підпису з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем - 022bb640db6bc0c572f2eb761c0922fb7edf96b0803e5e49f1f44e 167fd4ba162f, що буде використовуватися ним для вчинення правочину та платіжних операцій.

Отже, 07.03.2024 між АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» та ОСОБА_1 укладено договір, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок відповідача.

На підтвердження укладення договору, позивачем надано підписані відповідачем запевнення клієнта до Договору про надання банківських послуг monobank про отримання примірника Договору в мобільному застосунку monobank та Паспорт споживчого кредиту Чорної картки monobank (а.с. 15-18) передбачено, що тип кредиту: поновлювальна кредитна лінія (ліміт) з пільговим періодом використання; сума/ліміт кредиту грн.: від 0 до 500 000; строк кредитування: 25 років з правом автоматичної продовження; спосіб та строк надання кредиту: кредитні кошти надаються клієнту у вигляді Суми кредитного ліміту на споживчі потреби на Платіжній картці клієнта, яка відкрита у Банку на підставі укладеного Договору про надання банківських послуг; забезпечення відсутнє.

У п. 4 Паспорту споживчого кредиту зазначена інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживачів:

- пільгова процентна ставка 0,00001% річних; базова процентна ставка - 3,1% в місяць (37,2% річних);

- кількість та розмір платежів, періодичність внесення - щомісяця до останнього дня місяця, наступного за звітним, у розмірі 4% від заборгованості (не менше 100 грн., але не більше залишку заборгованості).

Відповідно до довідки про наявність рахунку від 08.01.2025 позивачем підтверджено, що клієнту ОСОБА_1 відкрито рахунок № НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , Тип рахунку картка чорна, валюта UAH, статус картки активна до 04/28 (а.с. 19).

Відповідно до довідки про розмір встановленого ліміту від 08.01.2025 позивачем підтверджено, що клієнту ОСОБА_1 за картою № НОМЕР_1 встановлено кредитний ліміт - 10 000 (а.с. 20).

Таким чином судом встановлено, що АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» свої зобов`язання за договором споживчого кредиту виконав у повному обсязі та надав відповідачу платіжну картку Monobank із встановленим кредитним лімітом, та можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором, що підтверджується рухом коштів по картці клієнта: ОСОБА_1 (а.с. 11).

З наданого розрахунку заборгованості за договором б/н від 07.03.2024 укладеного між Універсал Банк та клієнтом ОСОБА_1 станом на 08.01.2025 загальний розмір заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) становить 33 315,20 грн., яка складається з повністю використаного боржником кредитного ліміту в сумі 10 000 грн. та суми овердрафту (мінус по картці), яка становить (мінус) 23 315,20 грн. (а.с. 9-10).

Таким чином між позивачем та відповідачем виник спір з приводу повернення грошових коштів, отриманих в кредит, та відповідальності за неналежне виконання зобов`язань позичальником.

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний недійсним судом. Згідно з частиною першою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Згідно з цією статтею, ураховуючи підпункт 2.2 пункту 2 Розділу І Умов обслуговування рахунків фізичної особи, договір, що укладений між банком та відповідачем є змішаним договором, в якому містяться елементи різних договорів, в тому числі, але не виключно, договорів банківського рахунку та про споживчий кредит.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблений висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Відповідно до статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Закон України «Про електронну комерцію» (далі - Закон) визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частин сьомої, дванадцятої статті 11 Закону, електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у визначеному статтею 12 цього Закону порядку, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Статтею 12 Закону встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 з метою отримання банківських послуг 07.03.2024 заповнила і підписала анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг. Підпис анкети-заяви здійснений відповідачем за допомогою аналогу власноручного підпису, тобто, факсимільного відтворення власного підпису за допомогою засобів електронного копіювання. Окрім того позивачем до позовної заяви додано форму підтвердження електронного документа відповідно до якої ОСОБА_1 07.03.2024 о 21:29:49 підписала Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг, тим самим уклала Договір про надання банківських послуг monobank/Universal Bank (а.с. 13-14).

Анкета-заява містить детальну інформацію щодо особи ОСОБА_1 , зокрема, дату народження, індивідуальний податковий номер, серію, номер паспорта і дату його видачі, адресу проживання, номер мобільного телефону, а також соціальний статус, джерело та розмір доходу. У анкеті-заяві міститься прохання відповідача відкрити поточний рахунок у гривні на її ім`я та встановити кредитний ліміт на суму, вказану в додатку відповідно до умов договору та наведених нижче умов.

Відтак, суд вважає встановленим той факт, що між АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу у тимчасове користування грошові кошти на умовах їх повернення.

Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Враховуючи те, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку банку відповідачем не повернуті, а також зважаючи на вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, а відтак суд приходить до висновку, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Суд вважає, що позивачем було надано належні та допустимі докази стосовно надання банком кредитних коштів клієнту, отримання і використання таких коштів клієнтом.

Суд погоджується із розрахунком заборгованості відповідача наданої позивачем за договором № б/н від 07.03.2024, укладеним між АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «УНІВЕРСАЛ БАНК» та ОСОБА_1 .

Аналізуючи зібрані у справі докази, суд вважає, що вина відповідача щодо порушення умов виконання зобов`язань є доведеною зібраними та дослідженими судом доказами, що додані до матеріалів справи, а тому право кредитора на повернення кредитних коштів, комісії, неустойки та процентів за їх користування є порушеним.

Згідно статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, про що визначено в статті 209 ЦПК України.

Зі статті 213 ЦПК України слідує, що суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі надані сторонами.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17 червня 2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів.

Суд звертає увагу, що відповідач повідомлялася в установленому порядку про розгляд цивільної справи, але жодним чином не висловила своєї позиції за вимогами до неї кредитодавця про стягнення кредитної заборгованості, не заперечила наявної заборгованості, укладення договору з позивачем, отримання кредитних коштів, розміру нарахованої заборгованості.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачем доведено належними та допустимими доказами факт укладення кредитного договору із відповідачем, який безпосередньо підписаний позичальником, а також доведено порушення (прострочення) відповідачем взятих на себе зобов`язань за таким кредитним договором як перед первісним кредитором так і перед позивачем.

Відповідач у повному обсязі отримала інформацію про умови кредитування, була ознайомлена з порядком повернення кредиту та інших платежів.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» не повернуті, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 33 315 (тридцять три тисячі триста п`ятнадцять) гривень 20 коп.

За таких обставин, суд задовольняє позов у повному обсязі.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до частин першої та другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на те, що позов задоволено повністю, понесені позивачем витрати відповідно до платіжної інструкції № CF_111051 від 10.06.2025 в розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 коп. (а.с. 1) суд присуджує із відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 11, 13, 141, 258-259, 263-265, 268, 273-279, 280-289, 354, 355 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УНІВЕРСАЛ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УНІВЕРСАЛ БАНК» заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 07.03.2024 у розмірі 33 315 (тридцять три тисячі триста п`ятнадцять) гривень 81 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УНІВЕРСАЛ БАНК» судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів до Вінницького апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «УНІВЕРСАЛ БАНК»

(вул. Автозаводська, 54/19, м. Київ, ЄДРПОУ - 21133352);

Відповідач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_3 ).

Повний текст рішення складено та підписано 16.09.2025.

Суддя Олексій ПРИСЯЖНИЙ