Справа №751/5443/25
Провадження №2/751/1673/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2025 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

в складі: головуючого - судді Топіхи Р.М.,

секретар судового засідання Островська А.С.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

представник позивача адвокат Мороз О.В.,

відповідач ОСОБА_2 ,

представник відповідача адвокат Галагуз Д.М.,

розглянувши клопотання про надання сторонам по справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу строку на примирення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 26 грудня 2014 року Крюківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстрації служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 597.

Ухвалою від 27 червня 2025 року суддя відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

12 серпня 2025 року на адресу суду надійшло клопотання представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Галагуз Д.М. від 07 серпня 2025 року про надання сторонам по справі строку на примирення шість місяців та зупинення провадження по справі.

Обґрунтовує клопотання тим, що сторони прожили у шлюбі тривалий час, мають двох малолітніх дітей, мають взаємні права та обов`язки, за 11 років шлюбу не мали сімейних непорозумінь які б наразі надали підстави для припинення шлюбних відносин. Відповідачка на даний час перебуває за кордоном, а позивач перебуває у зоні бойових дій, а тому їм потрібен час для вжиття заходів для збереження сім`ї. Сторони перебувають у складних життєвих обставинах, проте відповідач впевнена, що вони із позивачем можуть зберегти сім`ю. Відповідач вважає, що саме через війну, службу та відстань між ними, чоловік прийняв рішення про розірвання шлюбу.

08 вересня 2025 року від позивача надійшли заперечення проти клопотання про надання строку для примирення. Позивач заперечує проти задоволення клопотання і зупинення провадження у справі, переконаний, що сім`я розпалася остаточно і примирення між ними не можливе. З від`їздом відповідачки за кордон їх шлюбні відносини повністю припинилися, він лише матеріально забезпечує дітей, сплачуючи аліменти. З початку 2023 року у нього склалися фактичні шлюбні стосунки з іншою жінкою. Перебування його у зоні бойових дій, а відповідачки за межами України свідчить про відсутність реальної можливості примирення сторін. Крім того, збереження відповідачем статусу офіційної дружини буде надавати їй права та гарантії, які передбачені для членів сімей військовослужбовців, і саме з цією метою вона просить строк на примирення.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання представника відповідача про надання строку на примирення задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно зі ст. 111 Сімейного кодексу України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Частиною 7 ст. 240 ЦПК України визначена можливість суду у справі про розірвання шлюбу суд зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців.

Водночас, у п. 4 ч. 1 ст. 251 ЦПК України встановлено обов`язок суду зупинити провадження у справі, у разі надання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку для примирення.

У постанові Касаційного цивільного суду Верховного Суду від

26 листопада 2018 року у справі № 761/33261/16-ц міститься висновок про застосування ст. 111 Сімейного кодексу України та вказано, що примирення подружжя здійснюється судом лише за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя.

Суд звертає увагу, що поняття «моральні засади суспільства» законодавством не визначено, а тому при вирішення питання чи не буде надання часу на примирення суперечити моральним засадам суспільства суд застосовує положення ст. 24 Сімейного кодексу України, яке закріплює вільну згоду жінки та чоловіка на шлюб та заборону примушування жінки та чоловіка до шлюбу. Отже, при категоричній незгоді позивача на примирення, суд вважає, що надання такого строку на примирення буде суперечити моральним засадам суспільства.

Тому, наявність наміру для примирення лише в одного подружжя без згоди на це іншого подружжя не є правовою підставою для надання строку для примирення.

З огляду на те, що ОСОБА_1 перебуває у зоні бойових дій, а відповідач знаходиться за межами України, суд оцінює, наскільки реальною є можливість примирення сторін, у тому числі з урахуванням заперечень сторони позивача, який висловив свою категоричну позицію щодо надання строку на примирення.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 15 січня 2020 року в справі № 200/952/18, надання строку для примирення подружжя є лише правом суду, а не його обов`язком.

Враховуючи викладене, суд вважає, що в задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись статтями 240, 251, 260 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Галагуз Д.М. про надання строку на примирення та зупинення провадження по справі відмовити.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає і заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Р.М. Топіха