ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2025 року

м. Черкаси

Справа № 705/1188/25
Провадження № 22-ц/821/1222/25
Категорія: 304090000

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Василенко Л. І.,

суддів: Гончар Н. І., Карпенко О. В.,

учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Сіроко Фінанс»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 01 травня 2025 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіроко Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

ТОВ «Сіроко фінанс» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог вказано, що 15.12.2022 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 дистанційно, в електронній формі, з використання інформаційно телекомунікаційних систем, шляхом підписання накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, укладено договір позики № 72326143. За умовами зазначеного договору позики, позикодавець зобов`язався передати позичальнику у власність грошові кошти (позику на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язався повернути суму позики та сплатити плату від суми позики за весь час користування коштами позики в порядку і на умовах, що визначені договором позики.

На виконання умов договору позики позикодавець 15.12.2022 перерахував на вказаний позичальником рахунок грошову позику на умовах договору в сумі 7 000,00 грн, виконавши належним чином взяті на себе договірні зобов`язання.

Натомість відповідач у встановлені умовами договору строки суму позики не повернув, проценти не сплатив, у зв`язку із чим за час користування коштами позики на суму позики були перераховані проценти відповідно до умов договору згідно наданого розрахунку, а загальний борг склав 28 000,00 грн.

03.04.2023 між ТОВ «Сіроко Фінанс» (Фактор) та ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (Клієнт), укладено договір факторингу № 033-030423 за умовами якого клієнт відступив Фактору права вимоги, зазначені в реєстрі прав вимоги. Згідно із реєстром прав вимоги № 04/05/23 від 04.05.2023, клієнт відступив Факторові у тому числі право вимоги за договором позики № 72326143, укладеним 15.12.2022 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 , право вимоги за яким на дату відступлення настало, і перейшло до ТОВ «Сіроко Фінанс» з моменту підписання відповідного реєстру прав вимоги, що свідчить про заміну первісного кредитора.

Отримавши кредит, відповідач належним чином взяті по договору зобов`язання не виконував, порядку погашення кредиту не дотримувався, що призвело до утворення заборгованості в розмірі 28 000,00 грн з яких: заборгованість за тілом кредиту - 7 000,00 грн, заборгованість по процентам за користуванням кредитом 21 000,00 грн.

Посилаючись на вищевказані обставини, ТОВ «Сіроко Фінанс» просило суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором позики № 72326143 від 15.12.2022 у розмірі 28 000,00 грн та судові витрати.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 01 травня 2025 року позов задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Сіроко Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 72326143 в сумі 28 000, 00 грн та судовий збір 3 028,00 грн.

Рішення суду мотивовано тим, що умовами договору чітко визначено обов`язок позичальника сплатити кредитору відсотки за користування кредитними коштами, розмір відсотків, строки повернення коштів, тобто досягнуто згоди щодо істотних умов договорів, такі правочини, згідно з вимогами статті 204 ЦК України, створюють презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим договори, згідно зі ст. 629 ЦК України є обов`язковими для виконання сторонами, а зобов`язання за ним мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору.

Зазначив, що ОСОБА_1 , як позичальник, отримавши кошти за договором позики у сумі 7 000 грн на свій рахунок, що не спростовано ним належними і допустимими доказами, не повернув їх у визначені строки разом зі сплатою відсотків, отже має заборгованість, права вимоги щодо стягнення якої наявні у позивача за укладеними договорами факторингу.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу в якій він, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 01 травня 2025 року та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування скарги вказує, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами укладення кредитного договору, надання ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» відповідачу коштів у кредит за кредитним договором, перехід права вимоги за кредитним договором та наявність заборгованості відповідача перед позивачем.

Зазначив, що долучена копія листа АТ «Таскомбанк» від 26.12.2024 № 38824/47.1. не є належним та допустимим доказом , оскільки номер платіжної картки, вказаної у листі є не неповним, а саме символом «*» замінено 6 цифр, тобто за вказаним номером можуть одночасно існувати 1 млн інших банківських платіжних карток.

Вказав, що єдиними письмовими доказами, що можуть доводити отримання грошових коштів та наявність заборгованості є оригінали первинних фінансово-господарських документів, оскільки, як вбачається з вимог чинного законодавства, до оформлення первинних бухгалтерських облікових документів встановлені певні вимоги, при недотриманні яких вказані документи є недійсними, а отже, позивачем не доведено надання коштів в кредит за кредитним договором.

Заначив, що витяг з реєстру боржників до договору факторингу не містить підписів посадової особи та відтиску печатки ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», що суперечить умовам договору факторингу та є недопустимим доказом, оскільки його зміст може бути змінено в односторонньому порядку та викладено в зручній для позивача формі, що не відповідає оригіналу.

Таким чином, вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої та апеляційної інстанцій

Судом встановлено, що 15.12.2022 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 укладено договір позики № 72326143, за умовами якого відповідачу було надано у кредит грошові кошти в сумі 7 000,00 грн, строком на 30 днів, до 14.01.2023, з встановленою процентною ставкою (базова) 2,5% в день; знижена процентна ставка/день становить 1% в день, процентна ставка в день, у разі користування кредитом поза межами строку дії договору 2,70% .

Згідно умов договору ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» зобов`язалось передати ОСОБА_1 у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики (п.1 договору).

Пунктом 4 договору позики визначено, що проценти за цим договором нараховуються на залишок позики щоденно, включаючи дати отримання та повернення коштів.

Пунктами 5.1, 5.3 договору передбачено, що позичальник ознайомився на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/ з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, що передбачена ст. 12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Позичальник до моменту підписання договору вивчив цей договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), у тому числі і на умовах фінансового кредиту розміщені на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору йому зрозумілі.

Відповідно до п. 5 договору, позичальник попереджений, що у випадку неналежного виконання зобов`язань за договором позикодавець має право без згоди позичальника передати свої права кредитора (відступити право вимоги) за договором, залучити колекторську компанію до врегулювання простроченої заборгованості, або звернутися до суду для примусового стягнення заборгованості.

Позичальник має право продовжити строк користування позикою (пролонгація). Продовження строку користування позикою здійснюється за зверненням позичальника в електронній формі через особистий кабінет позичальника шляхом укладення додаткової угоди, що підписується із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час реалізації позичальником такого права. Ініціювання позичальником продовження строку позики відбувається без змін умов договору в бік погіршення для позичальника. При продовженні строку користування позикою (пролонгації) процентна ставка за кожен день продовження буде розраховуватись за базовою процентною ставкою, визначеною в п. п. 2.3. п. 2 договору, якщо інше не буде визначено в додатковій угоді, укладеній між сторонами (п. 6 договору).

На виконання умов договору позики позикодавець 15.12.2022 перерахував на вказаний позичальником рахунок грошову позику на умовах договору в сумі 7 000,00 грн, виконавши належним чином взяті на себе договірні зобов`язання, що підтверджується копією листа АТ «Таскомбанк» від 26.12.2024 № 38824/47.1.

03.04.2023 між ТОВ «Сіроко Фінанс» (Фактор) та ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (Клієнт), укладено договір факторингу № 033-030423 за умовами якого клієнт відступив Фактору права вимоги, зазначені в реєстрі прав вимоги.

Згідно витягу з реєстру прав вимоги № 04/05/23 від 04.05.2023 до договору факторингу № 033-030423 від 002023, клієнт відступив факторові у тому числі право вимоги за договором позики № 72326143, укладеним 15.12.2022 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 , сума заборгованості за тілом 7 000,00 грн, залишок заборгованості по процентам за користування кредитом 21 000,00 грн, кількість днів прострочення виконання договірних зобов`язань - 110 днів. Загальна сума заборгованості 28 000,00 грн.

Даний реєстр набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та є невід`ємною частиною договору (п. 4).

З розрахунку заборгованості, виконаним ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТИІВ» вбачається, що загальна заборгованість ОСОБА_1 за договором позики № 72326143 станом на 04.05.2023 становить 28 000,00 грн, я яких: 7 000,00 - тіло кредиту, 21 000,00 грн - проценти за користування позикою.

Крім того, ТОВ «Сіроко Фінанс» на адресу ОСОБА_1 надіслало досудову вимогу № 24.12-01/1243 від 24.12.2024 про необхідність сплатити суму боргу за договором позики № 72326143 від 15.12.2022 в розмірі 28 000,00 грн.

Мотивувальна частина

Позиція Черкаського апеляційного суду

Відповідно до ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Згідно ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищезазначене, розгляд даної справи з ознаками малозначності згідно із ч. ч. 4, 6 ст. 19, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав сторонам строк для подачі відзиву.

Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, зважаючи на те, що сторони належним чином повідомлені про дату і час перегляду справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Мотиви, з яких виходить Черкаський апеляційний суд, та застосовані норми права

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч.1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).

Згідно з ч. ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції відповідає не в повній мірі.

Згідно із ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною 1 ст. 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як вбачається із ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Згідно зі ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

За приписом ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Частиною 1 ст. 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, установлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Разом з тим, особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Так, п. п. 5, 6, 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додається до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним із моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Правилами ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» регламентовано, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

З урахуванням викладеного, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. ст. 205, 207 ЦК України).

Водночас, не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину тощо) вказується особа, яка створила замовлення.

Аналогічні правові висновки зроблені Верховним Судом, наприклад, у постановах від 12 січня 2021 у справі № 524/5556/19, від 10 червня 2021 у справі №234/7159/20, які, відповідно до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України, суд враховує при виборі і застосуванні норми права до цих спірних правовідносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Із матеріалів справи вбачається, що 15.12.2022 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 дистанційно, в електронній формі, з використання інформаційно телекомунікаційних систем, шляхом підписання накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, укладено договір позики № 72326143.

Відповідно до умов договору, позикодавець зобов`язався надати позичальнику позику у сумі 7 000,00 грн, строком на 30 днів, з 15.12.2022 по 14.01.2023, з встановленою процентною ставкою (базова) 2,5% в день; знижена процентна ставка/день становить 1% в день, процентна ставка в день, у разі користування кредитом поза межами строку дії договору 2,70%, орієнтовна реальна річна процентна ставка 2 333,95%, орієнтована загальна вартість позики 9 100,00 грн (п. п. 2.1, 2.2, 2.3).

Пунктами 5.1, 5.3 договору передбачено, що позичальник ознайомився на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/ з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, що передбачена ст. 12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Позичальник до моменту підписання договору вивчив цей договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), у тому числі і на умовах фінансового кредиту розміщені на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору йому зрозумілі.

Відповідно до п. 5 договору, позичальник попереджений, що у випадку неналежного виконання зобов`язань за договором позикодавець має право без згоди позичальника передати свої права кредитора (відступити право вимоги) за договором, залучити колекторську компанію до врегулювання простроченої заборгованості, або звернутися до суду для примусового стягнення заборгованості.

Позичальник має право продовжити строк користування позикою (пролонгація). Продовження строку користування позикою здійснюється за зверненням позичальника в електронній формі через особистий кабінет позичальника шляхом укладення додаткової угоди, що підписується із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час реалізації позичальником такого права. Ініціювання позичальником продовження строку позики відбувається без змін умов договору в бік погіршення для позичальника. При продовженні строку користування позикою (пролонгації) процентна ставка за кожен день продовження буде розраховуватись за базовою процентною ставкою, визначеною в п. п. 2.3. п. 2 договору, якщо інше не буде визначено в додатковій угоді, укладеній між сторонами (п. 6 договору).

Виходячи з п. 6 договору позичальник має право продовжити строк користування позикою (пролонгація). Продовження строку користування позикою здійснюється за зверненням позичальника в електронній формі через особистий кабінет позичальника шляхом укладення додаткової угоди, що підписується із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час реалізації позичальником такого права. Ініціювання позичальником продовження строку позики відбувається без змін умов договору в бік погіршення для позичальника.

В кінці договору в графі позичальник вказано: ОСОБА_1 , ідентифікаційний код: НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 , адресу місця реєстрації: АДРЕСА_1 , телефон: НОМЕР_3 , електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_1 , підписано одноразовим ідентифікатором suzVQX7hiW.

В Додатку № 1 до договору сторонами узгоджена таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної процентної ставки за договором про споживчий кредит, з якої вбачається, що загальна вартість кредиту становить 9 100,00 грн.

Відповідно до копії листа АТ «Таскомбанк» від 26.12.2024 № 38824/47.1. здійснено переказ 15.12.2022 о 10:45:07; на суму 7 000,00 грн; картка отримувача: НОМЕР_4 ; відправник: ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ»; додаткова інформація про платіж (згідно інформації отриманої від ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ»): ОСОБА_1 , сума 7 000,00 грн, дата транзакції 15.12.2022, договір № 72326143, дата договору 15.12.2022, маскований номер картки НОМЕР_4 .

Із наведеного слідує, що позивачем доведено, що між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ»та ОСОБА_1 було укладено договір позики в електронній формі із застосуванням верифікації та наданням персональних даних останнього, за умовами якого останній отримав грошові кошти у розмірі 7 000,00 грн, проте, не виконав взяті на себе зобов`язання та в добровільному порядку у строки, передбачені договором позики, кошти не повернув.

Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до вимог ст. ст. 512, 514, 517 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

03.04.2023 між ТОВ «Сіроко Фінанс» (Фактор) та ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (Клієнт), укладено договір факторингу № 033-030423 за умовами якого клієнт відступив Фактору права вимоги, зазначені в реєстрі прав вимоги.

Згідно витягу з реєстру прав вимоги № 04/05/23 від 04.05.2023 до договору факторингу № 033-030423 від 002023, клієнт відступив факторові у тому числі право вимоги за договором позики № 72326143, укладеним 15.12.2022 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 , сума заборгованості за тілом 7 000,00 грн, залишок заборгованості по процентам за користування кредитом 21 000,00 грн, кількість днів прострочення виконання договірних зобов`язань - 110 днів. Загальна сума заборгованості 28 000,00 грн.

З розрахунку, складеного ТОВ «ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» вбачається, що визначеним розміром заборгованості по тілу кредиту є 7 000,00 грн, по процентам 21 000,00 грн, загальна сума боргу станом на 04.05.2023 визначена в розмірі 28 000,00 грн .

Отже, матеріали справи містять належні докази на підтвердження переходу до позивача права вимоги до боржника ОСОБА_1 за договором позики № 72326143 від 15.12.2022.

Звертаючись до суду із вказаними позовними вимогами, ТОВ «Сіроко Фінанс» просило суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договором позики № 72326143 від 15.12.2022 у розмірі 28 000,00 грн, з яких: 7 000,00 грн - сума заборгованості за тілом кредиту, 21 000,00 грн - сума заборгованості за відсотками.

Враховуючи умови надання кредитних коштів, колегія суддів зазначає, що саме боржник має доступ до свого рахунку, і він має можливість надати суду виписку зі свого рахунку на підтвердження відсутності надходження коштів від кредиторів на виконання укладеного договору. Натомість відповідачем така виписка надана не була.

Також колегія суддів акцентує увагу на тому, що у договорі зазначені персональні дані відповідача, які збігаються із даними з Єдиного державного демографічного реєстру відповіді № 1176537 від 06.03.2025, а саме ПІП, РНОКПП та адреса реєстрації.

Даних на спростування належності відповідачу карти № НОМЕР_4 матеріали справи не містять. Також в матеріалах справи відсутні докази повного або часткового виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань.

За вказаних обставин, колегія суддів погоджується з доводами ТОВ «Сіроко Фінанс» про те, що матеріали справи в своїй сукупності свідчать про те, що відповідач уклав договір в електронній формі та отримав кредит за цим договором в розмірі 7 000,00 грн, проте не виконав взяті на себе зобов`язання та в добровільному порядку у строки, передбачені кредитним договором, кошти не повернув.

Виходячи з умов договору, сторонами погоджено розмір зниженої процентної ставки - 1 % та базової процентної ставки - 2,50 % на добу протягом 30-ти днів. Також сторонами була визначена загальна сума повернення кредиту з нарахованими процентами в розмірі 9 100,00 грн.

Здійснений позивачем розрахунок свідчить, що відсотки становлять суму 21 000,00 грн, що свідчить про те, що нараховувались вони після визначеного періоду кредитування, що не відповідає умовам Договору, а даних про застосування процедури пролонгації, матеріали справи не містять.

Також, враховуючи, що наданий розрахунок складений позивачем і не містить деталізації, зокрема щодо сум, на які нараховувались проценти і періоду їх нарахування, вказаний розрахунок не є належним та допустимим доказом у справі, а тому не приймається до уваги апеляційним судом.

З урахуванням наведеного, колегія суддів доходить висновку, що вимога позивача про стягнення із ОСОБА_1 процентів за користування позикою у розмірі 21 000,00 грн, нарахованих унаслідок неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань, після спливу строку кредитування (14.01.2023), є необґрунтованою, а тому задоволенню не підлягає.

З урахуванням наведеного вище, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума заборгованості: по тілу кредиту в розмірі 7 000,00 грн, по відсоткам за користування кредитом в розмірі 1% (2 100,00 грн), як то визначено в умовах договору за період з 15.12.2022 по 14.01.2023, а отже позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Щодо доводів відповідача стосовно ненадання позивачем первинних бухгалтерських документів відносно видачі кредиту, суд зазначає наступне.

Пунктом 62 Постанови «Про затвердження Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України» визначено, що виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Водночас ст. 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність» передбачено, що інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним або стала відомою третім особам при наданні послуг банку або виконанні функцій, визначених законом, а також визначена у цій статті інформація про банк є банківською таємницею.

Пунктом 2 приведеної статті визначено, що банківською таємницею, зокрема, є інформація про операції, проведені на користь чи за дорученням клієнта, вчинені ним правочини.

При цьому, порядок розкриття банками банківської таємниці, зокрема можливий за рішенням суду - ст. 62 ЗУ «Про банки і банківську діяльність».

Отже, документи про рух коштів клієнта по рахунку, належать до інформації, що є банківською таємницею, порядок розкриття якої визначений Законом.

ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» не є банківською установою в розумінні Закону України «Про банки і банківську діяльність» та відповідно до ліцензії на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів). Таким чином, ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» не відкриває рахунки, а здійснює послуги з переказу коштів без відкриття рахунку.

Оскільки, ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» є фінансовою установою, яка здійснює господарську діяльність з надання фінансових послуг, а саме надання коштів у позику, в тому числі і на умовах позики, без відкриття рахунку, позивачем при зверненні до суду не було надано будь-який бухгалтерський документ по рахунку ОСОБА_1 чи будь яких документів отримання чи використання відповідачем кредитних коштів.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що апеляційний суд прийшов до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги та зміни рішення суду першої інстанції в частині стягнення процентів з відповідача за користування позикою, та з урахуванням того, що при зверненні до суду із даним позовом ТОВ «Сіроко Фінанс» було сплачено судовий збір в розмірі 3 028,00 грн, то згідно вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь ТОВ «Сіроко Фінанс» пропорційно до задоволених вимог (позов задоволено на 32,5 %) підлягає стягненню 984,10 грн судового збору за подання позовної заяви до суду першої інстанції.

Беручи до уваги, що відповідачем ОСОБА_1 при подачі апеляційної скарги був сплачений судовий збір в розмірі 4 542,00 грн, колегія суддів апеляційного суду прийшла до висновку про стягнення з ТОВ «Сіроко Фінанс» на користь ОСОБА_1 судового збору пропорційно задоволених вимог (позовні вимоги задоволено на 32,5 %) в сумі 3 065,85 грн.

11.06.2025 до Черкаського апеляційного суду надійшло клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Кірюшина А. А. про стягнення судових витрат пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги у розмірі 6 000,00 грн.

Вирішуючи питання щодо компенсації відповідачу витрат, пов`язаних з правовою допомогою в суді першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (ч. 1 ст. 15 ЦПК України).

Відповідно до положень ч. 1, п. п. 1, 4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно ч. ч. 1 та 2 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Подаючи апеляційну скаргу згідно до поштового штемпеля на конверті 23.05.2025, ОСОБА_1 не подав до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи судом апеляційної інстанції.

Водночас, при зверненні з клопотанням про стягнення судових витрат пов`язаних з наданням професійної правової допомоги, представником ОСОБА_1 - адвокатом Кірюшиним А. А. на підтвердження витрат на правову допомогу долучено копію Договору про надання правової допомоги від 07.02.2025 укладеного між ОСОБА_1 та Адвокатським бюро «Артема Кірюшина», довіреність від 10.02.2025 видану на ім`я Кірюшина А. А., свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю Кірюшина А. А., акт виконаних робіт від 20.05.2025 по договору про надання правової допомоги від 07.02.2025 та квитанцію до прибуткового касового ордера № 64 від 20.05.2025 на суму 6 000,00 грн.

Відповідно до акту виконаних робіт від 20.05.2025 по договору про надання правової допомоги від 07.02.2025, виконавцем підготовлено апеляційну скаргу на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 01.05.2025 у справі 705/1188/25. Тривалість підготовки документу склала 3 години, 1 години - 2 000,00 грн, що загалом становить суму 6 000,00 грн.

Отже, враховуючи приведені вимоги законодавства та встановлені обставини справи, колегія суддів приходить до висновку про відмову у відшкодуванні понесених скаржником витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 368, 374, 376, 381- 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 01 травня 2025 року - скасувати в частині вирішення позовних вимог про стягнення заборгованості по процентах за користування коштами за договором позики № 72326143 від 15.12.2022 та в частині вирішення питання про судові витрати.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіроко Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіроко Фінанс» заборгованість по процентах за договором позики № 72326143 від 15.12.2022 у розмірі 2 100,00 грн, що в сумі з тілом кредиту у розмірі 7 000,00, становить загальну суму боргу у розмірі 9 100,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіроко Фінанс» судовий збір за подання позовної заяви до суду першої інстанції у розмірі 684,10 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіроко Фінанс» на користь ОСОБА_1 3 065,85 грн судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов, визначених ЦПК України

Головуючий Л. І. Василенко

Судді: Н. І. Гончар

О. В. Карпенко