Справа № 746/332/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" вересня 2025 р.

Срібнянський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Нагорної Н.Г.,

при секретарі Сакун Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Срібнянського районного суду Чернігівської області в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

02 липня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (далі ТОВ «ФК « Фінтраст Капітал») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 28 грудня

2022 року № 6222216 в сумі 21 077,20 грн, з яких 4 600,00 грн ¬ заборгованість за основною сумою боргу, 8 238,60 грн заборгованість за процентами, 8 238,60 заборгованість за процентами за 90 календарних днів, 2 422,40 витрати на оплату судового збору, 10 000,00 грн витрати на правничу допомогу.

Обґрунтовуючи позов, ТОВ «ФК«Фінтраст Капітал» зазначило, що 28 грудня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» (далі ТОВ «Авентус Україна») та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 6222216.

25 вересня 2023 між ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» та ТОВ «Авентус Україна» укладено договір факторингу № 25.09/23-Ф (далі договір факторингу), відповідно до умов якого ТОВ «Авентус Україна» передало (відступило) ТОВ «ФК « Фінтраст Україна» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» прийняло належні ТОВ «Авентус Україна» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу від 25 вересня

2023 року № 25.09/23-Ф, ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» набуло права грошової вимоги до відповідача на суму 12 838,60 грн, з яких 4 600,00 грн заборгованість за основною сумою боргу, 8 238,60 грн заборгованість за відсотками.

Враховуючи, що на момент укладення договору факторингу від 25 вересня 2023 року

№ 25.09/23-Ф між ТОВ «АВЕНТУС Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», строк договору № 6222216 про надання споживчого кредиту від 28 грудня 2022 року не сплив, позивач здійснив нарахування процентів за користування грошовими коштами за 90 календарних днів, з 25 вересня 2023 року до 23 грудня 2023 року, в сумі 8 238,60 грн.

Рішенням № 251124/1 єдиного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» від 25 грудня 2024 року змінено найменування з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» на нове найменування Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал».

Оскільки всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконала свого зобов`язання за кредитним договором, після набуття ТОВ « Фінтраст Капітал» права грошової вимоги до відповідача остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал», ні на рахунки попереднього кредитора, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «Фінтраст капітал», яку позивач просить стягнути з неї в судовому порядку.

Згідно протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано до провадження судді Ходіч В.М.

Ухвалою Срібнянського районного суду Чернігівської області від 03 липня 2025 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Сторонам роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки. Сторони повідомлені про місце, дату та час розгляду справи, призначеної на 11 год. 30 хв. 05 серпня 2025 року. Копію ухвали надіслано сторонам.

Відповідно до розпорядження керівника апарату Срібнянського районного суду Чернігівської області щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ від 25 липня 2025 року № 15, прийнятого у зв`язку з ухваленням 24 липня 2025 року Вищою радою правосуддя рішення про звільнення судді Срібнянського районного суду Чернігівської області Ходіч В.М. у зв`язку з поданням нею заяви про відставку, щодо справи № 746/332/25 (провадження 2/746/162/25) за позовом ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яка перебувала у провадженні судді Ходіч В.М., призначено повторний авто розподіл.

Автоматизовною системою документообігу суду справу передано до провадження судді Нагорної Н.Г.

Ухвалою судді Срібнянського районного суду Чернігівської області від 28 липня

2025 року справу прийнято до свого провадження і розгляд справи призначено на 16 год. 00 хв. 03 вересня 2025 року. Копію ухвали надіслано сторонам.

Представник позивача до суду не прибула, про причини неявки не повідомила. У прохальній частині позову представник ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» висловила клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача та не заперечувала, у разі неявки відповідача, щодо заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів.

Відповідач також не прибула у судове засідання, надіслала до суду клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає в частині стягнення з неї заявленої позивачем суми заборгованості 21 077,20 грн. У зв`язку з фактичним визнанням пред`явлених до неї позовних вимог, просить врахувати вимоги частини першої статті 142 ЦПК України та вирішити питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, а іншу частину стягнути з неї на користь позивача. Проти стягнення з неї витрат на правову допомогу в розмірі

10 000,00 грн заперечує, просить їх зменшити до 1 000,00 грн, оскільки вважає, що заявлена сума витрат на правову допомогу не співмірна з виконаною адвокатом роботою.

Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані позивачем докази, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з таких підстав.

28 грудня 2022 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 6222216, згідно з яким позичальнику надано кредит у гривні, у безготівковій формі, шляхом перерахування на платіжну картку № НОМЕР_1 (пункти 1.2., 2.1. договору), у сумі 4 600,00 грн (пункт 1.3. договору), строком на 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів, детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в таблиці обчислення загальної вартості кредиту (графік платежів) (пункт 1.4.), зі сплатою за користування за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 29 653,85 % річних, (пункт 1.7.1. договору), за стандартною процентною ставкою, з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки, 6 961,93 % річних, (пункт 1.7.2.договору).

Кредитний договір укладено за допомогою ІТС ТОВ «Авентус Україна», доступ до якої забезпечується споживачу через Веб-сайт або Мобільний додаток «СreditPlus». Електронна ідентифікація споживача здійснюється при вході споживача в особистий кабінет, в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону споживача, вказаний споживачем при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету. При цьому споживач самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до Веб-сайту/ ІТС Товариства (пункт 1.1. кредитного договору).

На умовах, встановлених договором, товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кредитні кошти, сплатити проценти за користування нимс та виконати інші обов`язки, передбачені договором (пункт 1.2. договору).

Цей договір про надання фінансового кредиту укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформації телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно із Закону України «Про електронну комерцію».

25 вересня 2023 року між ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» та ТОВ «Авентус Україна» укладено договір факторингу № 25.09/23-Ф, відповідно до умов якого ТОВ «Авентус Україна» передало (відступило) ТОВ «ФК «Фінтраст Україна » за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» прийняло належні ТОВ «Авентус Україна» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників (копія договору міститься в матеріалах справи).

У пункті 1.1. договору факторингу визначено, що фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту.

Згідно з пунктом 1.2 договору факторингу перехід від клієнта до фактора прав вимоги щодо заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акта прийому-передачі реєстру боржників згідно з додатком № 2, після чого фактор стає кредитором щодо боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонам та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору (копію акта прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу додано до позовної заяви).

Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу від 25 вересня 2023 року № 25.09/23-Ф (витяг з реєстру боржників додано до позовної заяви) ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 на суму 12 838,60 грн, з яких 4 600,00 грн заборгованість за основною сумою боргу, 8 238,60 грн заборгованість за відсотками.

Враховуючи, що на момент укладення договору факторингу від 25 вересня 2023 року № 25.09/23-Ф між ТОВ «АВЕНТУС Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», строк договору № 6222216 про надання споживчого кредиту від 28 грудня 2022 року не сплив, позивачем було здійснено нарахування процентів за користування грошовими коштами за 90 календарних днів, з 25 вересня 2023 року до 23 грудня 2023 року в сумі 8 238,60 грн.

Рішенням № 251124/1 єдиного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» від 25 листопада 2024 року змінено найменування з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» на нове найменування Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал».

Відповідно до пункту 1.3. договору факторингу клієнт зобов`язується протягом 10 (десяти) робочих днів з дати відступлення права вимоги за договором позики фактору повідомити боржників про відступлення права вимоги та про передачу їх персональних даних фактору, надати інформацію, передбачену чинним законодавством про фактора, у спосіб, передбачений договором про споживчий кредит та вимогами чинного законодавства.

Доказів виконання ОСОБА_1 зобов`язань за договором про надання споживчого кредиту від 28 грудня 2022 року № 6222216, укладеного із ТОВ «Авентус Україна», матеріали справи не містять.

Статтею 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, ТОВ «Авентус Україна», відступило ТОВ «ФК « Фінтраст Україна» право вимоги за договором надання споживчого кредиту від 28 грудня 2022 року № 6222216, за яким, у зв`язку із порушенням відповідачем ОСОБА_1 зобов`язань перед ТОВ «Авентус Україна», визначених умовами укладеного між ними договору щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитними коштами в повному обсязі та у визначений строк, у ОСОБА_1 утворилась заборгованість перед кредитором.

Згідно зі статтею 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Відповідно до статті 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним.

Однак боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку щодо погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.

Відповідачем суду не надано та судом не здобуто доказів сплати кредитних коштів та нарахованих процентів за договором від 28 грудня 2022 року № 6222216, укладеним ОСОБА_1 із ТОВ «Авентус Україна».

Частинами першою, третьою статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

За змістом частини першої статті 615 ЦК України не припустима одностороння відмова від зобов`язання.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Механізм укладення електронного договору, який має використовуватися позивачем у взаємовідносинах із позичальниками, зокрема вимоги до його підписання сторонами, врегульовано Законами України «Про електронну комерцію» та «Про електронний цифровий підпис» (в редакції, чинній на час укладення договору позики).

Відповідно до статей 3, 4 Закону України «Про електронний цифровий підпис» (в редакції, чинній на час укладення договору позики) електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки) у разі, якщо: електронний цифровий підпис підтверджено з використанням посиленого сертифіката ключа за допомогою надійних засобів цифрового підпису; під час перевірки використовувався посилений сертифікат ключа, чинний на момент накладення електронного цифрового підпису; особистий ключ підписувача відповідає відкритому ключу, зазначеному у сертифікаті. Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму або не ґрунтується на посиленому сертифікаті ключа. Електронний цифровий підпис призначений для забезпечення діяльності фізичних та юридичних осіб, яка здійснюється з використанням електронних документів. Електронний цифровий підпис використовується фізичними та юридичними особами - суб`єктами електронного документообігу для ідентифікації підписувача та підтвердження цілісності даних в електронній формі. Використання електронного цифрового підпису не змінює порядку підписання договорів та інших документів, встановленого законом для вчинення правочинів у письмовій формі.

Згідно з частиною першою статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронна комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:

- надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;

- заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;

- вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:

- електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;

- електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;

- аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Також частиною 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію.

За нормою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).

Відповідно до положень статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно із статтею 1049 цього Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі статтями 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно зі статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Статтею 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події.

Встановивши, що кредитний договір від 28 грудня 2022 року № 6222216 був укладений в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Авентус Україна» в електронній формі. ОСОБА_1 не виконувала належним чином зобов`язання за кредитним договором, тому у неї виникла заборгованість за основною сумою боргу в розмірі 4 600,00 грн, за процентами в розмірі 8 238,60 грн, заборгованість за процентами за 90 календарних днів 8238,60 грн а загальний розмір заборгованості за кредитним договором становить 21 077,20 грн, що підтверджується довідкою про стан заборгованості за кредитним договором. Вимога щодо такої заборгованості перейшла до ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» згідно з договором відступлення права вимоги від 25 вересня 2023 № 25.09/23-Ф та позивач набув права вимоги до відповідача за спірним договором.

Відповідач факт отримання коштів за договором надання споживчого кредиту від 28 грудня 2022 року № 6222216 підтвердила, позовні вимоги щодо стягнення як суми боргу за тілом кредиту, так і за нарахованими відсотками визнала в повному обсязі.

Отже позовні вимоги ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» про стягнення з ОСОБА_1 на їх користь заборгованості за кредитним договором у сумі 21 077,20 грн ( 4 600,00 грн + 8 238,60 грн + 8 238,60 грн) підлягає задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, слід зазначити таке.

Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З платіжної інструкції кредитового переказу коштів від 24 червня 2025 року № 3309 вбачається, що при поданні позову ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» сплатило судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. Оскільки позов ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» задоволено, із ОСОБА_1 на користь позивача стягненню підлягають витрати на оплату судового збору в розмірі сплаченої суми судового збору в сумі 2 422,40 грн.

Згідно з частиною першою статті 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Оскільки ОСОБА_1 до початку розгляду справи по суті позов визнала, із ОСОБА_1 на користь позивача підлягають стягненню витрати на оплату судового збору в розмірі 1 211,20. З державного бюджету слід повернути на користь позивача 50 відсотків судового збору, тобто 1 211,20 грн.

Щодо розподілу судових витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, слід зазначити таке.

Згідно з частиною першою та пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частинами першою третьою статті 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що договір про надання правової допомоги домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно зі статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Частиною третьою статті 141 ЦПК України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі, чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

На підтвердження вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем, надано:

- копію договору про надання правової допомоги від 10 грудня 2024 року № 10/12-2024;

- копію заявки № 8944 на виконання доручення до договору від 10 грудня 2024 року № 10/12-2024 року, в якій відображено перелік виконаних адвокатом робіт та їх вартість;

- копію акта прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно з договором від 10 грудня 2024 року № 10/12-2024;

- копію рахунка-фактури на оплату за надання правової допомоги № 8944-16/06-2025 від 16 червня 2025 року;

- копію ордера від 16 червня 2025 року серії АІ № 1917961, виданого адвокатом Столітнім М.М. про надання правничої допомоги ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал»;

- копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю від 18 вересня

2020 року серії КС № 9422/10, виданого на підставі рішення Ради адвокатів Київської області.

Із вказаних документів вбачається, що розмір витрат на правничу допомогу становить

10 000,00 грн.

В акті прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно з договором від

10 грудня 2024 року № 10/12-2024 та заявкою № 8944 на виконання доручення до вказаного договору відображено перелік виконаних адвокатом Столітнім М.М. робіт та їх вартість, а саме:

1) зустріч адвоката та клієнта, надання адвокатом усної первинної консультації та роз`яснень з правових питань у рамках цивільного судочинства (0,5 год. 440,00 грн);

2) дослідження наданих клієнтом документів та аналіз фактичних обставин справи (1 год. 840,00 грн);

3) аналіз чинного законодавства та судової практики Верховного Суду, практики судів апеляційної інстанції у рамках цивільного судочинства (0,5 год. 440,00 грн);

4) підготовка декількох позицій на підставі вивченого питання для ефективного захисту прав та інтересів клієнта, узгодження обраної позиції з клієнтом (1 год. 840 грн);

5) письмова юридична консультація, складання письмового консультаційного висновку з посиланням на вимоги чинного законодавства з урахуванням сталої судової практики та обраної клієнтом позиції захисту прав та інтересів (1 год. 840 грн);

6) проведення адвокатом заходів, спрямованих на самостійне отримання необхідних письмових доказів у цивільному процесі, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Складання, оформлення та направлення адвокатських запитів (1 год. 840 грн);

7) складання позовної заяви про стягнення заборгованості за кредитним договором

№ 6222216 від 28 грудня 2022 року, укладеним між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 , до Срібнянського районного суду Чернігівської області (2 год.

1 640,00 грн);

8) складання та оформлення інших документів (крім процесуальних): додатків до позовної заяви, необхідних для повного, всебічного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наданих до суду доказів (витяги з реєстру боржників, опис поштового направлення відповідачу, що містить позовну заяву з додатками, рахунок на оплату послуг адвоката, акт прийому-передачі виконаних робіт та інші необхідні документи)

(1 год. 840,00 грн);

9) складання та оформлення процесуальних документів, необхідних для розгляду цивільної справи в суді першої інстанції (відповідь на відзив, письмові пояснення, заяви (клопотання), клопотання про витребування доказів, тощо (2 год. 1 640,00 грн);

10) представництво інтересів клієнта під час здійснення цивільного судочинства за позовною заявою клієнта про стягнення заборгованості за кредитним договором від

28 грудня 2022 року № 6222216, укладеним між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 , у тому числі участь у судових засіданнях (2 год. 1 640,00 грн).

За змістом частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Вирішенню питання про розподіл судових витрат передує врахування судом, зокрема, обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору, значення справи для сторін.

Принципи обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору повинні розглядатися, у тому числі, через призму принципу співмірності, який, як уже зазначалося вище, включає такі критерії: складність справи та виконаних робіт (наданих послуг); час, витрачений на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих послуг та виконаних робіт; ціна позову та (або) значення справи для сторони. Крім того, врахування таких критеріїв не ставиться законодавцем у залежність від результату розгляду справи.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.

Аналогічний висновок міститься в постанові Верховного Суду від 14 листопада 2019 року у справі № 826/15063/18, додатковій постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 201/14495/16-ц.

У разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Тобто в розумінні цих норм процесуального права зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони в разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Втручання суду в договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі частини четвертої статті 137 ЦПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 ЦК України.

У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц суд звернув увагу на те, що принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, в положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення.

Відповідач у справі ОСОБА_1 подала до суду клопотання про зменшення судових витрат на правничу допомогу, в якому просить зменшити розмір відшкодування відповідачем витрат на надання правничої допомоги з 10 000,00 грн до 1 000,00 грн, зважаючи на незначну складність справи. При цьому ОСОБА_1 посилається на те, що згідно з відомостями Єдиного державного реєстру судових рішень подання позивачем, в інтересах якого діє адвокат Столітній М.М., позовів про стягнення заборгованості за кредитними договорами є масовим явищем, що свідчить про те, що для адвоката відповідної кваліфікації підготувати такий позов, який має всі ознаки типового для цих відносин, не може викликати труднощів та не потребує великої кількості часу, а тому, на думку ОСОБА_1 , розмір витрат на правничу допомогу в сумі 10 000,00 грн не відповідає складності справи, ціні позову (21 077,20 грн) та є явно неспівмірним з обсягом наданих адвокатом послуг.

Вивчивши клопотання відповідача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, дослідивши надані адвокатом Столітнім М.М. докази, що підтверджують обсяг наданих ним послуг клієнту ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал», у цій справі, суд дійшов висновку, що клопотання Малюги І.В. підлягає частковому задоволенню.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити в зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Ураховуючи характер виконаної адвокатом роботи, принципів співмірності та розумності судових витрат, критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд дійшов висновку про наявність достатніх правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн.

При цьому суд врахував, що участі в судових засіданням представник позивача не приймав, відповіді на відзив, письмових пояснень, заяв (клопотань), крім клопотання про витребування доказів, поданого разом із позовною заявою, до суду не подавав, а позов не є складним, оскільки кредитний договір є типовим, особливо враховуючу тривалу співпрацю адвоката Столітнього М.М. та ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал», зокрема у зв`язку з поданням позовів про стягнення кредитної заборгованості, тому написання такої позовної заяви не могло зумовити витрату значного часу.

На підставі викладеного, керуючись статтями 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», частиною першою статті 526, частиною другою статті 1050, частиною другою статті 1054 ЦК України, статтями 2, 5, 10, 12, 141, 142, 258, 259, 263-265, 268, 274-279 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Фінтраст Капітал» заборгованість за кредитним договором від 28 грудня 2022 року № 6222216 в сумі 21 077,20 ( двадцять одна тисяча сімдесят сім)грн. 20 коп.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Фінтраст Капітал» судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Повернути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Фінтраст Капітал» з державного бюджету 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп. судового збору, сплаченого ним згідно платіжної інструкції кредитового переказу коштів від 24 червня 2025 року № 3309.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Фінтраст Капітал» 5 000,00 грн витрат на правову допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал», адреса місцезнаходження: вул. Загородня, 15, м. Київ, 03150, .

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Н.Г. Нагорна