Справа №403/241/25 провадження № 2/403/320/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 вересня 2025 року с-ще Устинівка
Устинівський районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого судді Атаманової С.Ю.,
при секретарі судового засідання Могиленко К.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Устинівка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ,
І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
З урахуванням понесених судових витрат представник позивача також прохав суд стягнути з відповідача по справі сплачений судовий збір в сумі 3028,00 грн..
Відповідач по справі ОСОБА_1 відзиву на позовну заяву ТОВ «ГК «Нафтогаз України» разом з доданими до нього письмовими доказами на обгрунтування своїх заперечень проти позовних вимог у встановлений судом строк не подав.
ІІ. Заяви та клопотання.
Представник позивача ТОВ «ГК «Нафтогаз України» згідно письмового клопотання, викладеного в прохальній частині позовної заяви, прохала суд розглянути позов до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ за правилами спрощеного позовного провадження без її участі та у разі неявки в судове засідання відповідача прохала ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів (а.с.6 зворот).
Представник позивача згідно письмового клопотання від 29 липня 2025 року прохав суд витребувати від АТ «Кіровоградгаз» та Кропивницької філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» письмові докази на підтвердження обставин розподілу природного газу та щомісячного об`єму його споживання відповідачем по справі (а.с.53-54).
Заяв та клопотань від відповідача по справі ОСОБА_1 в порядку ст.ст.43, 84, 183 ЦПК України, в тому числі, про розгляд справи за його відсутності чи відкладення судового розгляду, витребування доказів, на дату проведення судового засідання не надходило.
ІІІ. Процесуальні дії у справі.
Ухвалою суду від 10 червня 2025 року постановлено здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін (а.с.41-42). Ухвалою суду від 31 липня 2025 року клопотання представника позивача про витребування письмових доказів задоволено та витребувано від АТ «Оператор газорозподільної системи «Кіровоградгаз» та Кропивницької філії ТОВ «газорозподільні мережі України» інформацію про: особу (осіб), якій (-им) здійснюється газопостачання за адресою: АДРЕСА_1 ; щомісячний об`єм спожитого газу; підписану заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу та актів і реєстрів, які складались представником ОГРМ за вказаним об`єктом газопостачання (а.с.59-60). В зв`язку з тим, що в судове засідання відповідач ОСОБА_1 , будучи повідомленим про дату, час і місце його проведення в порядку ст.128 ЦПК України, не з`явився, про причини неявки суд не повідомив та не подав відзиву на позовну заяву, судом за наявності умов, передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України, відповідно до ч.1 ст.281 ЦПК України, 10 вересня 2025 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
01 листопада 2018 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 19 жовтня 2018 року №867 «Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу», яка діяла до 01 травня 2020 року (а.с.11-18).
За змістом п.3 зазначеного Положення спеціальні обов`язки щодо постачання природного газу побутовим споживачам покладались на ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України».
Згідно інформації, наявної в реєстрі Устинівської територіальної громади за №02-12/585 від 28 травня 2025 року, адресою зареєстрованого місця проживання відповідача по справі ОСОБА_1 є АДРЕСА_2 (а.с.40).
Відомості про зареєстрованих осіб за адресою: АДРЕСА_1 в реєстрі Устинівської територіальної громади відсутні (а.с.66).
20 вересня 2018 року в газеті «Діалог» №38 (1449), що публікується в межах ліцензованої діяльності позивача, ТОВ «ГК «Нафтогаз України», як постачальником, була розміщена редакція договору постачання природного газу, що відповідала умовам типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженому постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року №2500. Одночасно споживачам було повідомлено, що для забезпечення приєднання до умов договору постачання природного газу всіх побутових споживачів, об`єкти яких знаходяться в межах закріпленої території постачальника із спеціальними обов`язками, ТОВ «ГК «Нафтогаз України» в установленому порядку направлятиме кожному побутовому споживачу типову заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу. Фактом згоди споживача про приєднання до договору постачання природного газу є отримання постачальником підписаної споживачем заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам за формою, встановленою у додатку і до цього договору, та/або сплата рахунку (квитанція) постачальника за поставлений природний газ та/або споживання природного газу відповідно до вимог Правил та за умови, що у споживача відсутній інший діючий постачальник (а.с.21-22).
Відповідна редакція договору постачання природного газу побутовим споживачам була також розміщена і на офіційному сайті постачальника ТОВ «ГК «Нафтогаз України» в мережі інтернет за адресою: http:www.naftogazpostach.com.
20 листопада 2018 року відповідач ОСОБА_1 шляхом підписання заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам на умовах Типового договору, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року №2500 (далі - Договору), приєднався до умов Договору, зазначивши свої персоніфіковані дані як споживача, а саме: що він є наймачем, вид об`єкта - приватний будинок, адреса об`єкта - АДРЕСА_3 ; найменування оператора ГРМ, з яким ним укладено договір розподілу природного газу - ВАТ «Кіровоградгаз»; ЕІС-код, присвоєний оператором ГРМ - 56ХN20D648514571 (а.с.23).
Зазначені в заяві-приєднанні персоніфіковані дані відповідача ОСОБА_1 відповідають відомостям з його особового рахунку № НОМЕР_1 та інформації щодо закріплення споживача з ЕІС-кодом в Реєстрі споживачів ТОВ «ГК «Нафтогаз України», зокрема, щодо присвоєння побутовому споживачу ОСОБА_1 як суб`єкту ринку природного газу, персонального коду ідентифікації (ЕІС-коду) - 56ХN20D648514571 та здійснення газопостачання об`єкта за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.24, 25).
19 грудня 2019 року відповідач ОСОБА_1 , як наймач, приєднався до умов договору розподілу природного газу (для побутового споживача), зазначивши адресу місцезнаходження об`єкта: АДРЕСА_3 (а.с.88).
Згідно наданого ТОВ «ГК «Нафтогаз України» розрахунку сторнувань об`ємів спожитого ОСОБА_1 природного газу, за період із квітня 2022 року по липень 2024 року позивачем було здійснено перерахунок поставленого відповідачу природного газу в обсязі: за березень 2022 року - 96 м.куб. на суму 763,861 грн.; у травні 2024 року - 7 м.куб. на суму 55,698 грн. та у червні 2024 року - 11 м.куб. на суму 87,526 грн. (а.с.25 зворот).
Отже, загальний об`єм перерахованого ТОВ «ГК «Нафтогаз України» природного газу в бік його зменшення становив 114 м.куб. (96 м.куб. + 7 м.куб. + 11 м.куб.) на загальну суму 907,08 грн. (763,861 грн. + 55,698 грн. + 87,526 грн.).
Нарахування вартості поставленого відповідачу ОСОБА_1 природного газу здійснювалось ТОВ «ГК «Нафтогаз України» за змінними тарифами з урахуванням кожного метра кубічного, як розрахункової одиниці, а саме:
за квітень 2019 року - по 8,38 м.куб.;
за червень 2020 року - по 2,784 грн. за м.куб.;
Під час судового розгляду відповідачем ОСОБА_1 , з урахуванням вимог ст.ст.77, 78 ЦПК України, не була спростована обставина особистого підписання ним 20 листопада 2018 року заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, а також надані позивачем докази отримання та використання ним для власних потреб поставленого ТОВ «ГК «Нафтогаз України» за використовуваним ним, як наймачем, об`єктом (житловим будинком) природного газу; споживання цього природного газу у визначених позивачем, як постачальником, об`ємах (обсягах) та нездійснення оплати його вартості за встановленими тарифами.
Ухвалою суду від 20 червня 2024 року (цивільна справа №403/303/23) позивачу ТОВ «ГК «Нафтогаз Україна» було відмовлено у видачі судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ з підстави, передбаченої п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України (а.с.31-33).
V. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.
Виконуючи приписи ст.264, ч.4 ст.265 ЦПК України та даючи оцінку аргументам, наведеним позивачем, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, в тому числі вирішуючи питання про те, чи було порушено право позивача, за захистом якого він звернувся до суду, а також доказам, якими вони підтверджуються, суд приходить до висновку про задоволення позову з огляду на наступне.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.
Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.12 Закону України «Про ринок природного газу» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується регулятором та оприлюднюється в установленому порядку. Права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, Цивільним і Господарським кодексами України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу.
Відповідно до ч.1 ст.714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.
Згідно п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) послуги з постачання та розподілу природного газу, належать до житлово-комунальних послуг, а тому положення даного Закону застосовуються до регулювання відносин, що виникають у процесі надання та споживання цих послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами.
Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.
Постановою Національної комісії, яка здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг та відповідно до п.32 ч.1 ст.1 Закону України «Про ринок природного газу» є регулятором (далі - НКРЕКП), від 30 вересня 2015 року за №2496 (дата набрання чинності 27 листопада 2015 року) затверджено Правила постачання природного газу (далі - Правила).
Положеннями п.2 розділу ІІІ Правил (в редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин) визначено, що постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам (далі - Типовий договір), затвердженого регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.
Згідно п.3 розділу ІІІ Правил постачальники зобов`язані на власному сайті розмістити редакцію договору постачання природного газу, яка має відповідати типовому договору постачання природного газу побутовим споживачам, а постачальники із спеціальними обов`язками - додатково розмістити редакцію договору в друкованих виданнях, що публікуються в межах їх території ліцензованої діяльності.
За змістом п.4 розділу ІІІ Правил для забезпечення приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам постачальник із спеціальними обов`язками надсилає кожному побутовому споживачу заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам з персоніфікованими даними щодо споживача та його об`єкта. За відсутності зауважень до персоніфікованих даних у заяві-приєднання та її змісту побутовий споживач зобов`язаний підписати заяву-приєднання та повернути один її примірник постачальнику. Якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання) є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов`язками - і факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору таким постачальником відповідно до вимог цих Правил.
З огляду на викладене, враховуючи наявність у позивача по справі ТОВ «ГК «Нафтогаз України» підписаної відповідачем ОСОБА_1 20 листопада 2018 року заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, а також здійснення ним споживання природного газу після 20 вересня 2018 року (дати офіційного опублікування договору), суд приходить до висновку про укладення між ТОВ «ГК «Нафтогаз України», як постачальником, та ОСОБА_1 , як споживачем, договору постачання природного газу побутовим споживачам, що відповідає Типовому договору (а.с.19-20), та як наслідок, виникнення між сторонами по справі цивільних прав та обов`язків, обумовлених ним.
Такий висновок суду відповідає правовому висновку, викладеному Верховним Судом в постанові від 07 жовтня 2021 року у справі №468/1649/20-ц, та відповідно до положень ч.4 ст.263 ЦПК України враховується судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.
Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч.1 ст.526 ЦК України).
За змістом п.6.2 Договору позивач ТОВ «ГК «Нафтогаз України», як постачальник, зобов`язується забезпечити безперервне постачання природного газу та належну якість надання послуг з постачання природного газу відповідно до вимог чинного законодавства та цього Договору.
Натомість відповідач ОСОБА_1 , як споживач, зобов`язаний забезпечувати своєчасну та повну оплату послуг постачальника згідно з умовами цього Договору (п.5.2 Договору).
Судом встановлено, що на виконання договірного зобов`язання з постачання природного газу позивачем ТОВ «ГК «Нафтогаз України» в період часу з лютого 2022 року по лютий 2025 року до об`єкту побутового споживача ОСОБА_1 здійснювалось постачання природного газу в загальному об`ємі 5450 куб.м., що безпосередньо підтверджується витягом із особового рахунку відповідача, який містить інформацію про обсяги щомісячного споживання ним природного газу, даними обхідних реєстрів абонентів споживачів природного газу за 2022 рік та реєстрами зняття контрольних показників лічильника за 2023, 2024 та 2025 роки.
Доказів на спростування обставин споживання поставленого ТОВ «ГК «Нафтогаз України» природного газу за об`єктом газопостачання - буд. АДРЕСА_1 , за яким здійснювалось таке газопостачання, відповідачем ОСОБА_1 суду надано не було.
Належних письмових доказів відмови відповідача від постачання природного газу за використовуваним ним, як побутовим споживачем та наймачем, об`єктом (житловим будинком) після підписання заяви-приєднання (20 листопада 2018 року) матеріали цивільної справи також не містять.
Відповідно до п.5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (ч.1 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).
Згідно ч.1 ст.10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.
За змістом п.20 розділу ІІ Правил споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі сплачувати за поставлений природний газ на умовах, визначених договорами.
За розрахункову одиницю поставленого природного газу приймається метр кубічний природного газу, приведений до стандартних умов і виражений в енергетичних одиницях, а розрахунки споживача за поставлений природний газ здійснюються за розрахунковий період відповідно до умов договору постачання природного газу (п.п.9, 11 розділу ІІ Правил).
За вказаних обставин у відповідача ОСОБА_1 , як споживача, безпосередньо виник обов`язок здійснити повну оплату наданої ТОВ «ГК «Нафтогаз України» послуги з постачання природного газу за ціною (тарифом), встановленою (-им) відповідно до законодавства, у порядку та строки, визначені Договором.
Судом встановлено, що згідно п.п.4.1, 4.2, 4.3 Договору розрахунок споживача за природний газ здійснюється за ціною, яка діє в розрахунковому періоді та визначається постачальником у рахунках постачальника. Розрахунковим періодом є календарний місяць (а.с.19).
За змістом п.4.4. Договору об`єм (обсяг) постачання та споживання природного газу споживачем за розрахунковий період визначається одним із нижченаведених способів: 1) за даними оператора ГРМ за підсумками розрахункового періоду, що містяться в базі даних оператора газотранспортної системи та доведені споживачу оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу; 2) або за плановими величинами середньомісячного споживання газу в опалювальний або міжопалювальний період.
Згідно п.4.5 Договору розрахунки споживача за цим договором здійснюються за рахунками та/або квитанціями абонентської книжки постачальника. Спосіб оплати має бути визначений споживачем в заяві-приєднанні (а.с.19).
З урахуванням викладеного, судом встановлено, що в заяві-приєднанні до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам від 20 листопада 2018 року відповідачем ОСОБА_1 , як споживачем, був визначений як спосіб оплати за природний газ - за квитанціями розрахункової книжки постачальника та за платіжними документами (рахунками), які виписує постачальник (а.с.23).
Згідно п.4.6. укладеного між сторонами Договору судом також встановлено, що при здійсненні постачання природного газу в рамках базової річної пропозиції оплата рахунка (платіжного документа) постачальника має бути здійснена непізніше 25 числа місяця, наступного за розрахунковим.
Оплата вартості послуг з газопостачання за цим Договором здійснюється споживачем виключно шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника (п.4.7 Договору).
Зі змісту позовної заяви та доданого неї витягу з особового рахунку відповідача ОСОБА_1 вбачається, що нарахування вартості спожитого ним природного газу здійснювалось позивачем за роздрібними цінами, встановленими наказами ТОВ «ГК «Нафтогаз України» відповідно до норм чинного законодавства, зокрема пунктів 12, 13 «Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу», за якими розраховувалась ціна продажу/постачання природного газу НАК «Нафтогаз України» (а.с.5).
За вказаних обставин у відповідача ОСОБА_1 , як споживача, безпосередньо виник обов`язок здійснювати повну оплату наданої ТОВ «ГК «Нафтогаз України» послуги з постачання природного газу за ціною (тарифом), встановленою (-им) відповідно до законодавства, щомісячно, на протязі всього періоду споживання ним поставленого позивачем природного газу для побутових потреб.
Під час судового розгляду справи належних та допустимих доказів на підтвердження часткового чи погашення зазначеної суми заборгованості за спожитий природний газ шляхом перерахування грошових коштів на рахунок ТОВ «ГК «Нафтогаз України», як постачальника, відповідачем ОСОБА_1 суду надано не було.
VI. Розподіл судових витрат.
Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
За змістом ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до платіжної інструкції №8269 від 12 липня 2023 року позивачем ТОВ «ГК «Нафтогаз України» за подання до суду заяви про видачу судового наказу про стягнення із боржника ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ був сплачений судовий збір в розмірі 268 грн. 40 коп. (а.с.1), який у зв`язку з відмовою у видачі судового наказу на підставі ч.2 ст.164 ЦПК України також підлягає зарахуванню до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.
На підставі викладеного, в порядку розподілу судових витрат між сторонами по справі, враховуючи задоволення судом позовних вимог в повному обсязі, з відповідача ОСОБА_1 підлягають стягненню на користь позивача ТОВ «ГК «Нафтогаз України» кошти судового збору в загальному розмірі 3028 грн. 00 коп., які були сплачені позивачем при зверненні до суду та підтверджені належними письмовими доказами по справі.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом даної справи, відсутні.
Керуючись ст.ст.12, 13, 76, 81, 89, 133, 141, 258, 259, 263, 265, 273, 280, 282, 284, 288, 289, 354 ЦПК України, суд,
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» в порядку розподілу судових витрат судовий збір в розмірі 3028 грн. 00 коп. (три тисячі двадцять вісім гривень 00 копійок).
Повне імя та найменування сторін:
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_4 , зазначений в позовній заяві реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного перегляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України, подавши апеляційну скаргу на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складення) до Кропивницького апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя С.Ю.Атаманова