ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1566/25Головуючий по 1 інстанції
Справа №709/678/25 Категорія: 304090000 Шарая Л.О.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2025 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії:

суддів Новікова О.М., Василенко Л.І., Карпенко О.В.,

за участю секретаря Костенко А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Марискіної Олени Олександрівни на рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 16 червня 2025 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в :

У квітні 2025 року ТОВ «Укр Кредит Фінанс» звернулося до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 10.01.2024 між позивачем та відповідачем за допомогою вебсайту creditkassa.com.ua, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ « Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які в процесі обробки інформації діють як єдине ціле, укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1329-1962. Цей договір разом із Правилами відкриття кредитної лінії, Паспортом споживчого кредиту, Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким позичальник був попередньо ознайомлений. Для підписання кредитного договору позичальнику надано одноразовий ідентифікатор. Без отримання смс-повідомлення для входу в особистий кабінет, без здійснення входу на веб-сайт кредитора до особистого кабінету, без отримання смс-повідомлення з одноразовим ідентифікатором для підписання угоди, кредитний договір не був би укладеним, а кредитні кошти не перераховані відповідачу.

За умовами кредитного договору відповідачу надано кредит в розмірі 18000,00 грн. строком на 300 календарних днів, базовий період - 30 днів, промо % ставка - 0,25 % в день, стандартною % ставка - 2,50 % в день.

Крім того, згідно з додатковою угодою № 1 від 12.01.2024 до Договору відкриття кредитної лінії № 1329-1962 від 10.01.2024 сторони домовились про надання додаткових коштів у кредит у розмірі 1 800,00 грн.

Позивач вказує, що виконав взяті на себе зобов`язання. Проте, відповідач умови кредитного договору належним чином не виконував, унаслідок чого у останнього виникла заборгованість, яка станом на 24.03.2025 становить 154 926,00 грн. та складається з:

- 19 800,00 грн. - прострочена заборгованість за кредитом;

- 135 126 ,00 грн. - прострочена заборгованість за нарахованими процентами.

Позивач зазначив, що ним було прийнято рішення про можливість часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами у сумі 55 926,00 грн. за умови погашення решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 99 000,00 грн.

На підставі викладеного позивач просив суд стягнути із відповідача прострочену заборгованість за кредитом у розмірі 19 800,00 грн. та прострочену заборгованість за нарахованими процентами - 79 200,00 грн., що разом становить 99 000,00 грн., понесені судові витрати, які складаються із суми судового збору у розмірі 2 422,40 грн.

Рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 16 червня 2025 року позов задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Укр кредит фінанс» заборгованість за Кредитним договором № 1329-1962 від 10.01.2024 в сумі 99 000,00 грн., із яких: тіло кредиту - 19 800,00 грн., проценти - 79 200,00 грн.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Укр кредит фінанс» судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.

Рішення суду мотивовано тим, що позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, перерахувавши відповідачу 10.01.2024 кредитні кошти в розмірі 18 000,00 грн., а також 12.01.2024 кредитні кошти в розмірі 1800,00 грн. що підтверджується довідкою ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та листом АТ КБ "Приватбанк".

Із розрахунку заборгованості вбачається, що позивач не перевищував встановлені кредитним договором ставки по відсоткам за наданим кредитом та строк їх нарахування. Доводи представника відповідача про нарахування процентів за користування кредитними коштами спростовуються змістом Договору про відкриття кредитної лінії № 1329-1962 від 10.01.2024, згідно п. 4.12 якого визначено строк кредитування - 300 днів, дата повернення кредиту - 04.11.2024; та Додатковою угодою від 12.01.2024, згідно якої кількість днів користування кредитом, що залишається становить 298 календарних днів.

Не погоджуючись із вказаним рішення суду першої інстанції представник ОСОБА_1 адвокат Марискіна О.О. подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на те, що рішення суду прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ТОВ «Укр Кредит Фінанс».

Зазначає, що відповідач не заперечує щодо факту виникнення кредитних відносин, але зауважує, що нарахована заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами здійснена поза межами строку кредитування.

Вказує, що відсотки повинні нараховуватися в межах базового періоду нарахування, що зазначено на першій сторінці кредитного договору, а не за 300 днів користування, що передбачено пунктом 4.12 договору.

Вважає, що при стягненні заявленої позивачем заборгованості необхідно ґрунтуватися на чітко обумовлених між контрагентами кредитного договору умовах, які містяться на його першій сторінці та якими визначено ціну кредиту в розмірі 19 350,00 грн., з яких нараховані проценти саме за користування кредитом 1350,50 грн., а не завуальованими, двозначними, понадміру великими за обсягом умовами, які дозволяють кредитодавцю нарахувати непропорційно великі суми грошових коштів за користування кредитом. Це не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ТОВ «Укр Кредит Фінанс» вказує, що у кредитному договорі №1329-1962 від 10.01.2024 року сторонами було погоджено умови щодо розміру та строку кредитного договору. ОСОБА_1 погодився з такими умовами шляхом електронного підпису договору одноразовим ідентифікатором.

Заслухавши доводи апелянта, дослідивши матеріали справи, колегія суддів доходить наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вище вимогам.

При розгляді справи встановлено, що 10.01.2024 між ТОВ «Укр кредит фінанс» та ОСОБА_1 за допомогою веб-сайту (https:// credstkassa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр кредит фінанс», укладений Договір про відкриття кредитної лінії № 1329-1962 (далі Кредитний договір) (а.с. 11-18).

Договір був укладений у письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно зі ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» позичальнику було надано одноразовий ідентифікатор для підписання Кредитного договору, підтвердження про ознайомлення з Правилами та іншими супутними документами.

Відповідно до п. 4.1. Кредитного договору, позивач надав відповідачеві кредит в розмірі 18000,00 грн.

Згідно з п. 4.12. строк кредитування - 300 календарних днів, дата повернення (виплати) кредиту - 04.11.2024.

Пунктами 4.10., 4.14. встановлена стандартна процентна ставка - 2,5 % за кожен день користування, орієнтовна загальна вартість кредиту - 153000,00 грн.

Відповідач був ознайомлений із Правилами відкриття кредитної лінії (а.с. 19-26), Паспортом споживчого кредиту (а.с. 26 на звороті - 28) у яких міститься інформація щодо орієнтовної вартості кредиту, порядку та строків повернення кредиту, розміру та порядку нарахування процентів.

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину.

В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції, встановивши, що кредитний договір укладено сторонами в електронному вигляді за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, що відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для стягнення заборгованості по тілу кредиту з ОСОБА_1 .

При цьому, відповідач не заперечує факту укладення кредитного договору, однак не погоджується з нарахованими відсотками.

Щодо відсотків за користування кредитом

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Відповідно до пункту 2.3. договору про відкриття кредитної лінії №1329-1962 продукту «CreditKasa» від 10.01.2024 р. дата видачі кредиту 10.01.2024 року, останній календарний день першого базового періоду 08.02.2024 р., сума кредиту 18000 грн., нараховані проценти за користування кредитом 1350 грн., разом до сплати 19350 грн.

Згідно з п. 4.12. строк кредитування - 300 календарних днів, дата повернення (виплати) кредиту - 04.11.2024.

Пунктами 4.10., 4.14. встановлена стандартна процентна ставка - 2,5 % за кожен день користування, орієнтовна загальна вартість кредиту 153000,00 грн.

12.01.2024 року між сторонами укладено Додаткову угоду до договору про відкриття кредитної лінії №1329-1962, у відповідності до якої позичальнику надано у кредит додаткові кошти у розмірі 1800 грн.

Пунктом 3. Вказаної угоди передбачено, що кількість днів користування кредитом, що залишається після укладення цієї Додаткової угоди становить 298 календарних днів.

Відповідач у апеляційній скарзі наполягає на тому, що строк кредитування, а відповідно і сума процентів повинна бути нарахована саме у розмірі та у строки передбачені п. 2.3. договору.

Інші нарахування вважає такими, що проведені поза строком кредитування.

Колегія суддів враховує незмінну практику, яка викладена у постанові Великої Палати ВС від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, в якій вказано, що відповідно до ч.1 ст.1048 та ч.1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюється договором. Право кредитодавця нараховувати передбачені кредитом проценти припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування (строку, на який позичальник отримав кредит) чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України.

Зважаючи умови укладеного кредитного договору установлено, що сторони обумовили строк кредитування, а саме 300 днів та дату його повернення 04.11.2024 року. Тому нарахування заборгованості за відсотками здійснено товариством в межах строку кредитування, що підтверджується розрахунком заборгованості.

Та обставина, що ОСОБА_1 помилково вважав базовий період строку кредитування загальним строком кредитування, не може вплинути на правомірність нарахування відсотків позивачем.

Щодо відсоткової ставки за яким відбувалося нарахування боргу, то колегія суддів бере до уваги наступне.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачу в період 10.01.2024 до 08.02.2024 щоденно нараховувалися відсотки за ставкою 0,25%, а в період з 09.02.2024 до 04.11.2024 - щоденно за ставкою 2,50%, тобто у розмірах, які були передбачені умовами кредитного договору. І загальна сума нарахованих відсотків за користування кредитними коштами за період з 10.01.2024 по 04.11.2024 становить 135126,00 грн.

Водночас, у позовній заяві позивач просив стягнути відсотки у розмірі 79200,00 грн.

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року, що набрав чинності 24 грудня 2023 року доповнено статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» пунктом 5, яким встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.

Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.

Отже, наведені норми, які регулюють питання споживчого кредитування, передбачають, що починаючи з 24 грудня 2023 року денна ставка має бути не більше 2,5 %, з 23 квітня 2024 року не більше 1,5 %, а з 21 серпня 2024 року не більше 1 %.

Таким чином, при обчисленні розміру заборгованості за відсотками слід враховувати поетапне зменшення розміру денної процентної ставки.

Судом апеляційної інстанції здійснено власні розрахунки заборгованості за відсотками, у відповідності до яких констатовано, що за період з 10.01.2024 року до 22.04.2024 року розмір заборгованості розрахований позивачем вірно та на підставі умов договору ((з 10.01.2024 по 08.02.2024 (19800 грн. х 30 дн. х 0,25% = 1485 грн.), з 09.02.2024 по 22.04.2024 (19800,00 грн. х 74 дн. х 2,5% = 36630,00 грн.)). В період з 23.04.2024 до 20.08.2024 року розмір боргу за відсотками становить 35640,00 грн. (19800,00 грн. х 120 дн. х 1,5%), а в період з 21.08.2024 року по 04.11.2024 року 15048,00 грн. (19800 грн. х 76 дн. х 1%).

Загальний розмір заборгованості за відсотками, з урахуванням законодавчих обмежень щодо розміру денної відсоткової ставки, становить 88 803,00 грн.

При цьому, як було зазначено вище, позивач просив суд стягнути відсотки у розмірі 79200,00 грн., тобто в межах розміру загального боргу відповідача за відсотками.

Отже, суд першої інстанції, з висновками якого погоджується і апеляційний суд, правильно визначив характер спірних правовідносин, застосував необхідні норми права, які регулюють порядок укладення правочину в електронній формі, а також стягнув суму боргу, яка не виходить за межі законодавчих обмежень в частині денної відсоткової ставки.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на порушення позивачем засад справедливості, добросовісності та розумності колегія суддів відхиляє, оскільки відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідач добровільно погодився на умови передбачені кредитним договором. При цьому, істотні умови кредитного договору є чіткими та зрозумілими.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що постановлене у справі судове рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у скарзі доводами колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 35, 258, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Марискіної Олени Олександрівни залишити без задоволення.

Рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 16 червня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення, в порядку та за умов, визначених ЦПК України.

Повний текст постанови виготовлено 02 вересня 2025 року.

Судді