Справа № 727/6016/25
Провадження № 2-др/727/49/25
08 вересня 2025 року Шевченківський районний суд м.Чернівці в складі:
головуючого судді: Гавалешка П.С.
за участі секретаря судового засідання: Бринзили Б.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернівці заяву представника позивача Кредитної спілки «Західна» адвоката Поляк Марії Володимирівни про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом Кредитної спілки «Західна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
Представник позивача Кредитної спілки «Західна» адвокат Поляк Марія Володимирівна звернулась до Шевченківського районного суду м. Чернівці із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом Кредитної спілки «Західна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 26.08.2025 року рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці позов задоволено повністю. При ухваленні рішення судом не вирішено питання щодо судових витрат.
Представник позивача Поляк М.В. в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала суду клопотання про розгляд справи без її участі, підтримала клопотання про стягнення витрат на правничу допомогу та суму судового збору, просила його задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у встановлений судом строк, на адресу суду клопотань про відкладення розгляду справи не надав.
Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України, у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку.
Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.
Для підтвердження розміру витрат на правничу допомогу, які позивач Кредитна спілка «Західна» понесла у зв?язку з розглядом справи № 727/6016/25, суду надано:
- витяг з договору №281/24 про надання юридичної (правничої) допомоги від 02.09.2024 р.;
- звіт (акт) про надані послуги у зв?язку із розглядом справи №727/6016/2 від 29.08.2025 р.; (Згідно даного детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, позивачу надано послуги у зв`язку з даною справою на суму 11 000 (одинадцять тисяч) гривень за 05 год 30 хв роботи адвоката.);
- Додаткова угода від 25.05.2025 р. до Договору про надання юридичної (правничої) допомоги №281/24 від 02.09.2024 року;
- копія платіжної інструкції № 891 від 03.07.2025;
- копія платіжної інструкції № 923 від 20.08.2025.
Вказані докази в своїй сукупності вказують на те, що Кредитна спілка «Західна» понесла витрати на правничу допомогу у зв?язку із розглядом даної справи в розмірі 11 000 грн.
Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.
Положеннями статті 59 Конституції України передбачено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Цивільне процесуальне законодавство окреслило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 206/6537/19 (провадження № 61-5486св21) зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України.
Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
Розглядаючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, суду належить дослідити та оцінити додані до заяви документи на предмет належності, допустимості й достовірності відображеної у них інформації.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Оцінюючи співмірність, реальність та пропорційність судових витрат, які просить стягнути сторона позивача, а також те, що зазначена категорія справ є справою незначної складності та по них є стала судова практика, що в свою чергу не потребувало додаткових зусиль та знань, суд вважає, що визначений та сплачений позивачем розмір витрат на правничу допомогу не відповідає зазначеним критеріям.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).
Ураховуючи наведене, оцінивши подані докази на підтвердження понесених витрат, виходячи з вищенаведених критеріїв та обставин даної справи, суд доходить висновку, що витрати на професійну правничу допомогу, які пов`язані з розглядом цієї справи в суді, підлягають зменшенню до 5000 гривень.
Враховуючи те, що при винесенні рішення судом не було вирішено питання про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, суд приходить до висновку про ухвалення додаткового заочного рішення та часткове задоволення вимог про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн.
Також, згідно вимог статті 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 2422,40 грн.
Керуючись ст. 133-141, 258-260, 270 ЦПК України, суд
Заяву представника позивача Кредитної спілки «Західна» адвоката Поляк Марії Володимирівни про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом Кредитної спілки «Західна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Додаткове заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Додаткове заочне рішення може бути оскаржено позивачем в загальному порядку в Чернівецькому апеляційному суді шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя П.С. Гавалешко