Справа № 274/8766/24 Провадження № 2-о/0274/50/25
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.09.25 р.м. Бердичів

Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В. (далі Суд), за участю секретаря судового засідання Руденченко В.С.,

розглянувши в порядку окремого провадження цивільну справу за заявоюОСОБА_1 ,
заінтересована особа:ОСОБА_2 ,
провстановлення факту батьківства,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася з заявою, у якій просить встановити, що ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Душанбе Республіки Таджикистан, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є її батьком.

Заява обґрунтована тим, що відомості про батька ОСОБА_1 записані за вказівкою матері ОСОБА_2 ОСОБА_4 . Батьком ОСОБА_1 є ОСОБА_3 , який з 1988 р. по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживав однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 . ОСОБА_1 у визначений законодавством України строк подала заяву про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_3 , на підставі якої було заведено спадкову справу. Встановлення факту, що ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_1 , необхідно останній для оформлення спадкових прав.

ОСОБА_2 просить заяву задовольнити.

Судом з`ясовано, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Бердичеві Житомирської області помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом від 19.09.2022 р. про смерть (а. с. 8).

27.12.2022 р. приватним нотаріусом Бердичівського районного нотаріального округу Юрчук Н.І. заведено спадкову справу щодо майна ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується інформаційною довідкою від 13.07.2023 р. із Спадкового реєстру (спадковій справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) (а. с. 9).

Постановою від 13.07.2023 р. приватного нотаріуса Бердичівського районного нотаріального округу Юрчук Н.І. відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 у зв`язку з ненаданням документів, за якими можна встановити родинні відносини між ними.

Таким чином встановлення факту, який просить встановити ОСОБА_1 , необхідно для оформлення останньою спадщини після смерті ОСОБА_3 .

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 у с-щі Дусті Кумсангирського району Хатлонської області Таджикської РСР, її батьками записані ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом від 18.01.1989 р. про народження (зворотній бік а. с. 6).

У паспорті громадянина України від 16.08.2016 р. на ім`я ОСОБА_1 вказано, що остання народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 у с. Дусті Хатлонської області Таджикистан (а. с. 6).

У Державному реєстрі актів цивільного стану громадян запис про ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , відсутній, що підтверджується повним витягом від 17.10.2023 р. Державного реєстру актів цивільного стану громадян про відсутність актового запису цивільного стану (а. с. 17).

З метою отримання інформації про те, що у записі про народження ОСОБА_5 відомості про батька вказані зі слів матері, ОСОБА_1 надіслала заяву від 06.11.2023 р. до органу запису актів цивільного стану Кумсангирського району Хатлонської області Таджикистану, проте відповідне поштове відправлення станом на 27.03.2024 р. перебувало у терміналі Молдови, тобто відповіді на заяву відсутня (а. с. 12 13, 14 16).

Разом з тим, згідно з частиною другою статті 55 Кодексу про шлюб та сім`ю України, який був чинний на момент проведення запису у книзі записів народжень про народження ОСОБА_1 , при народженні дитини у матері, яка не перебуває в шлюбі, якщо немає спільної заяви батьків і рішення суду про встановлення батьківства, запис про батька дитини в книзі записів народжень провадиться за прізвищем матері, ім`я, по батькові та національність батька дитини записуються за її вказівкою. В разі смерті матері, визнання матері недієздатною, позбавлення її батьківських прав, а також при неможливості встановити місце її проживання, запис відомостей про матір і батька дитини провадиться за правилами, викладеними в цій статті, за заявою осіб, зазначених у статті 163 цього Кодексу.

Як зазначалося вище, ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 у с-щі Дусті Кумсангирського району Хатлонської області Таджикської РСР, її батьками записані ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом від 18.01.1989 р. про народження (зворотній бік а. с. 6).

Наведене свідчить про те, що запис про народження ОСОБА_1 у книзі записів народжень, у тому числі запис про батька ОСОБА_1 , проведено за вказівною її матері ОСОБА_2 , так остання не перебувала у шлюбі.

Абзацом другим пункту 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. № 3 " Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачено, що при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 р., необхідно застосовувати відповідні норми КпШС, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір`ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини.

Статтею 53 Кодексу про шлюб та сім`ю України визначено, що походження дитини від батьків, які не перебувають між собою в шлюбі, встановлюється шляхом подачі спільної заяви батьком і матір`ю дитини в державні органи реєстрації актів громадянського стану. В разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Як з`ясовано раніше, ОСОБА_1 народилася у с-щі Дусті Кумсангирського району Хатлонської області Таджикської РСР (на даний час ОСОБА_6 ).

ОСОБА_7 також народився у Таджикській РСР (на даний час ОСОБА_6 ), а саме у м. Душанбе, 14.03.1961 р., що підтверджується свідоцтвом від 19.09.2022 р. про смерть (а. с. 8).

З домової книги для прописки громадян, що мешкають у будинку АДРЕСА_1 , вбачається, що за цією адресою були прописані, зокрема, ОСОБА_8 , яка прибула з с-ща Дусті Кумсангирського району Таджикистану, ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_9 , ОСОБА_1 (а. с. 21 22).

З письмової заяви від 15.09.2025 р. ОСОБА_10 випливає, що він є сусідом ОСОБА_2 , вони знайомі тридцять три роки, він був свідком сімейних відносин ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , вони вели спільне господарство, разом виховували та утримували їхню дочку ОСОБА_1 , ОСОБА_3 проявляв батьківську турботу, організовував відпочинок, купував іграшки, одяг, шкільне приладдя, визнавав себе батьком ОСОБА_1 , називав її дочкою. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проживали разом, мали спільне харчування, бюджет, мали права та обов`язки протягом тридцяти чотирьох років (а. с. 52 53).

З письмової заяви від 15.09.2025 р. ОСОБА_11 випливає, що вона є подругою ОСОБА_2 , знає сім`ю більше двадцяти років. ОСОБА_12 та ОСОБА_2 проживали як подружжя. Вона була свідком, як ОСОБА_3 відносився до своєї дочки ОСОБА_1 , дбав про неї, забезпечував, проявляв батьківську любов та турботу, визнавав себе батьком ОСОБА_1 , та вів спільне господарством з її матір`ю протягом тридцяти чотирьох років (а. с. 54 56).

Беручи до уваги викладене, Суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню, так як остання має подати заяву про встановлення факту батьківства, а встановлені вище обставини засвідчують, що ОСОБА_12 є її батьком.

Керуючись статтями 258, 259, 263 265, 293, 315, 316, 319 Цивільного процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:

1. Заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ), заінтересована особа: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП (за даними заяви) НОМЕР_2 ), задовольнити.

2. Встановити факт, що ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Душанбе Республіки Таджикистан, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є батьком ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.В. Корбут