КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 22-з/824/1187/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Болотова Є.В.,

суддів: Музичко С.Г., Сушко Л.П.,

при секретарі Ганжалі С.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою представника ОСОБА_1 про стягнення витрат на правничу допомогу у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу транспортного засобу недійсним, поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя шляхом виділення в натурі майна, визнання права особистої приватної власності на майно, визнання права на ідеальну частку майна,

за апеляційними скаргами представника ОСОБА_3 , представника ОСОБА_4 , представника ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 17 січня 2024 року, ухваленого під головуванням судді Колесника О.М.,-

встановив:

У листопаді 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду із названим позовом.

ОСОБА_2 просив: визнати недійсним договір купівлі-продажу № 8046/2019/1337562 транспортного засобу «BMW», модель «X3», д.н.з. НОМЕР_1 , укладений між відповідачем та ОСОБА_3 та застосувати реституцію; визнати за позивачем право особистої приватної власності на земельну ділянку з кадастровим номером :05:007:0012 за адресою: АДРЕСА_1 ; на об`єкт незавершеного будівництва, який складається з будівельних матеріалів, конструктивних елементів та інженерних споруд загальною площею 123, 1 м2, на автомобіль «TOYOTA» модель «SOLARA», мотоцикл «HONDA VTX 1300S», д.н.з. НОМЕР_2 , та транспортний засіб «BMW», модель «X3»; визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 62, 9 м2, житловою площею 30, 3 м2.

У квітні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду із зустрічним позовом.

ОСОБА_1 просила: виділити в натурі та визнати право особистої приватної власності позивача за зустрічним позовом на 1/2 земельної ділянки з кадастровим номером :05:007:0012 площею 0, 0554 га, розташовану в АДРЕСА_1 , та на ідеальну частку в розмірі 1/2 об`єкту незавершеного будівництва, площею 123, 1 м2, який розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :05:007:0012; визнати за ОСОБА_1 право особистої приватної власності на мотоцикл «HONDA VTX 1300», д.н.з. НОМЕР_2 ; виділити в натурі та визнати право особистої приватної власності ОСОБА_2 на 1/2 земельної ділянки з кадастровим номером :05:007:0012 площею 0, 0554 га, розташовану в АДРЕСА_1 , на ідеальну частку в розмірі 1/2 об`єкту незавершеного будівництва, площею 123, 1 м2, який розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :05:007:0012; визнати право особистої приватної власності ОСОБА_2 на транспортний засіб «TOYOTA», модель «SOLARA» д.н.з. НОМЕР_3 .

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 17 січня 2024 року первісний позов задоволено.

Визнано договір купівлі-продажу транспортного засобу № 8046/2019/1337562, укладений 01 березня 2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , недійсним і застосувати реституцію.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку, площею 0, 0554 га, розташованої в с. Безуглівка, Бориспільського району, Київської області, кадастровий номер :05:007:0012, вартістю 419 932 грн 00 коп., на об`єкт незавершеного будівництва, що складається з будівельних матеріалів, конструктивних елементів та інженерних споруд, загальною площею 123, 1 м2, розташованого на земельній ділянці в с. Безуглівка, Бориспільського району, Київської області, кадастровий номер :05:007:0012, вартістю 1 625 536 грн 00 коп., автомобіль «TOYOTA», модель «SOLARA», легковий кабріолет-в, номер шасі НОМЕР_4 , д.н.з. НОМЕР_3 , вартістю 245 282 грн 00 коп.; мотоцикл «HONDA VTX 1300S», д.н.з. НОМЕР_2 , вартістю 162 978 грн 00 коп.; автомобіль «BMW», модель «X3», номер шасі НОМЕР_5 , д.н.з. НОМЕР_1 , вартістю 547 265 грн 00 коп. в порядку поділу майна подружжя, а всього на загальну суму 3 000 993 грн 00 коп.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 62,9 м2, житловою площею 30, 3 м2, вартістю 3 088 076 грн 00 коп. в порядку поділу майна подружжя.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 9 605 грн 00 коп. судового збору.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя шляхом виділення в натурі майна, визнання права особистої приватної власності на майно, визнання права на ідеальну частку майна, стягнення судових витрат відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 20 серпня 2025 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 та апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 залишено без задоволення.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 17 січня 2024 року в частині поділу майна скасовано.

В цій частині ухвалено нове рішення суду.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про поділ майна подружжя задоволено частково.

Зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя шляхом виділення в натурі майна, визнання права особистої приватної власності на майно, визнання права на ідеальну частку майна задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 62, 9 м2, житловою площею 30, 3 м2.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку земельної ділянки, площею 0, 0554 га, розташованої в с. Безуглівка, Бориспільського району, Київської області, кадастровий номер :05:007:0012.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку будівельних матеріалів та конструктивних елементів, з яких проведено будівництво загальною площею 123, 1 м2, розташованого на земельній ділянці в с. Безуглівка, Бориспільського району, Київської області, кадастровий номер :05:007:0012.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на мотоцикл «HONDA VTX 1300S», д.н.з. НОМЕР_2 , з виплатою грошової компенсації замість частки у праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 у розмірі 81 489 грн 00 коп.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 62, 9 м2, житловою площею 30, 3 м2.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку земельної ділянки, площею 0, 0554 га, розташованої в с. Безуглівка, Бориспільського району, Київської області, кадастровий номер :05:007:0012.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку будівельних матеріалів та конструктивних елементів, з яких проведено будівництво загальною площею 123, 1 м2, розташованого на земельній ділянці в с. Безуглівка, Бориспільського району, Київської області, кадастровий номер :05:007:0012.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на автомобіль «TOYOTA», модель «SOLARA», легковий кабріолет, номер шасі НОМЕР_4 , д.н.з. НОМЕР_3 ,з виплатою грошової компенсації замість частки у праві спільної сумісної власності ОСОБА_2 у розмірі 122 641 грн 00 коп.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на автомобіль «BMW», модель «X3», номер шасі НОМЕР_5 , д.н.з. НОМЕР_1 , з виплатою грошової компенсації замість частки у праві спільної сумісної власності ОСОБА_2 у розмірі 273 632 грн 50 коп.

В іншій частині рішення суду залишено без змін.

25 серпня 2025 року від представника ОСОБА_1 надійшла заява про стягнення витрат на правничу допомогу.

Заявник просив розподілити між сторонами витрати на правничу допомогу у розмірі 47 000 грн 00 коп.

На адресу Київського апеляційного суду від ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та її представника надійшли заяви про розгляд заяви без їх участі.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 заперечив щодо задоволення вимог заяви про ухвалення додаткового рішення суду.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених ст. 430 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ст. 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається із резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 3 статті 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Так, за ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно ч. 1 ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У постанові Верховного Суду від 10 січня 2024 року за № 285/5547/21 зазначено: «Обміркувавши викладене, з урахуванням принципу розумності, касаційний суд зауважує, що:

у випадку якщо сторона з поважних причин до закінчення судових дебатів не могла подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, та подає ці докази разом з відповідною заявою після прийняття рішення по суті позовних вимог, то така сторона повинна обґрунтувати поважність причин не подання таких доказів суду до закінчення судових дебатів у справі;

у разі відсутності обґрунтування поважних причин чи їх неповажності суд відмовляє в задоволенні заяви про стягнення витрат.»

Колегією суддів встановлено, що 25 серпня 2025 року від представника ОСОБА_1 надійшла заява про розподіл витрат на правничу допомогу у розмірі 47 000 грн 00 коп.

До заяви долучено копію: додатку № 1 до договору про надання правничої допомоги від 02 лютого 2024 року; додаткової угоди до договору про надання правничої допомоги від 30 грудня 2024 року; договору про надання професійної правничої допомоги; акту виконаних робіт від 25 серпня 2025 року.

Так, звертаючись до суду із заявою про стягнення витрат на правничу допомогу, представником ОСОБА_1 не зазначено обґрунтувань поважності причин неподання до апеляційного суду доказів, що підтверджують розмір понесених судових витрат, до закінчення судових дебатів у названій справі.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що представнику ОСОБА_1 в прийнятті додаткового рішення слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 133,141, 270 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Відмовити представнику ОСОБА_1 в прийнятті додаткового рішення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст складено 15 вересня 2025 року.

Суддя-доповідач Є.В. Болотов

Судді: С.Г. Музичко

Л.П. Сушко