АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
07 серпня 2025 року
cправа № 719/205/24
провадження № 22-з/822/54/25
Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Половінкіної Н. Ю.
суддів Кулянди М.І., Одинака О.О.
секретаря Собчук І.Ю.
учасники справи:
за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Швець Вадим Анатолійович, про ухвалення додаткового рішення
Короткий зміст позовних вимог
ОСОБА_1 у березні 2024 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди.
Зазначав, що 06 листопада 2023 року о 20 години ОСОБА_2 , потрапивши на територію бази «Спецгідроенергомонтаж» за адресою АДРЕСА_1 , намагався відчинити ворота за допомогою спилювання замка болгаркою.
Біля воріт бази «Спецгідроенергомонтаж» за адресою АДРЕСА_1 був припаркований автомобіль JAGUAR XF з номерним знаком НОМЕР_1 , належний ОСОБА_1 .
В результаті потрапляння на складові частини автомобіля осколків і крапель гарячого металу та іскор при різанні ОСОБА_2 металу кутовою шліфувальною машиною болгаркою, автомобіль JAGUAR XF з номерним знаком НОМЕР_1 отримав численні пошкодження.
За висновком авто-товарознавчої експертизи про вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля JAGUAR XF з номерним знаком НОМЕР_1 , експерта Павлишина Я.Д. від 17 січня 2024 року №02-01-24 матеріальний збиток складає 418238 грн 29 коп.
Посилався на здійснення ремонту транспортного засобу, вартість ремонтних робіт, виконаних фізичною особою підприємцем ОСОБА_3 , 436340 грн.
Просив стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 майнову шкоду в сумі 436340 грн.
Короткий зміст рішення суду першої та апеляційної інстанції
Рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області від 25 березня 2025 року у позові ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Швець В.А., до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 31270 грн.

Постановою Чернівецького апеляційного суду від 21 липня 2025 року рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області від 25 березня 2025 року скасовано.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 майнову шкоду в сумі 418238 грн 29 коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір за подачу позову та апеляційної скарги в сумі 9599 грн 08 коп.

Короткий зміст заяви про ухвалення додаткового рішення

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Швець В.А., 25 липня 2025 року звернувся з заявою про ухвалення додаткового рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на проведення авто-транспортної експертизи в сумі 9500 грн, витрати на професійну правову допомогу в суді першої та апеляційної інстанції в сумі 20000 грн.

Обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Швець В.А., до заяви про ухвалення додаткового рішення додано договір між Адвокатським об`єднанням «Адвокатська компанія «Юридичний компас» в особі керуючого партнера Швець В.А. та ОСОБА_1 про надання правничої допомоги від 27 грудня 2023 року №5/SH, додаткову угоду від 01 березня 2024 року №2 до договору про надання правничої допомоги між Адвокатським об`єднанням «Адвокатська компанія «Юридичний компас» в особі керуючого партнера Швець В.А. та ОСОБА_1 №5/SH, додаткову угоду від 14 квітня 2025 року №3 до договору про надання правничої допомоги між Адвокатським об`єднанням «Адвокатська компанія «Юридичний компас» в особі керуючого партнера Швець В.А. та ОСОБА_1 №5/SH, платіжну інструкцію Акціонерного товариства «Ощадбанк» від 25 липня 2025 року про переказ ОСОБА_1 грошових коштів Адвокатському об`єднанню «Юридичний компас» в сумі 10000 грн., платіжну інструкцію Акціонерного товариства «Ощадбанк» від 25 липня 2025 року про переказ ОСОБА_1 грошових коштів Адвокатському об`єднанню «Юридичний компас» в сумі 5000 грн., квитанцію до прибуткового касового ордера від 17 січня 2024 року №02-01-24 про прийняття фізичною особою підприємцем ОСОБА_4 від ОСОБА_1 коштів в сумі 9500 грн за висновок експерта.

Пунктом 3.1 договору між Адвокатським об`єднанням «Адвокатська компанія «Юридичний компас» в особі керуючого партнера Швець В.А. та ОСОБА_1 про надання правничої допомоги від 27 грудня 2023 року №5/SH визначено, що розмір гонорару, який клієнт сплачує Адвокатському об`єднанню «Адвокатська компанія «Юридичний компас» за надану в межах цього договору правничу допомогу, визначається сторонами окремою додатковою угодою, яка є додатком до договору.

На підставі пункту 1, 2 додаткової угоди від 01 березня 2024 року №2 до договору про надання правничої допомоги між Адвокатським об`єднанням «Адвокатська компанія «Юридичний компас» в особі керуючого партнера Швець В.А. та ОСОБА_1 №5/SH ця додаткова угода визначає порядок оплати юридичних послуг (гонорару) Адвокатського об`єднання «Адвокатська компанія «Юридичний компас» за надання правничої допомоги клієнту у суді першої інстанції.

Вартість правової допомоги Адвокатського об`єднання «Адвокатська компанія «Юридичний компас» визначається у розмірі 10000 грн за підготовку та подання позову до суду першої інстанції про стягнення з ОСОБА_2 майнової шкоди, заподіяної належному ОСОБА_1 автомобілю, супровід у суді першої інстанції (подання необхідних заяв, клопотань, участь у судових засіданнях).

За змістом пункту 1, 2 додаткової угоди від 14 квітня 2025 року №3 до договору про надання правничої допомоги між Адвокатським об`єднанням «Адвокатська компанія «Юридичний компас» в особі керуючого партнера Швець В.А. та ОСОБА_1 №5/SH ця додаткова угода визначає порядок оплати юридичних послуг (гонорару) Адвокатського об`єднання «Адвокатська компанія «Юридичний компас» за надання правничої допомоги клієнту у суді апеляційної інстанції з оскарження рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області від 19 березня 2025 року у справі №719/205/24.

Вартість правової допомоги Адвокатського об`єднання «Адвокатська компанія «Юридичний компас» визначається у розмірі 10000 грн за підготовку та подання позову до суду апеляційної інстанції апеляційної скарги на рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області від 19 березня 2025 року у справі №719/205/24, супровід у суді апеляційної інстанції (подання необхідних заяв, клопотань, участь у судових засіданнях).

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

На підставі пункту 1, 3, 4 частини 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази давали пояснення, не ухвалено рішення; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 41 постанова Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних від 17 жовтня 2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», якщо суд не прийняв рішення щодо розподілу судових витрат або, наприклад, про повернення судового збору з Державного бюджету України, то за заявою сторони або прокурора, який брав участь у судовому процесі, а також із власної ініціативи суд на підставі статті 220 ЦПК має право ухвалити додаткове рішення у справі, яким вирішити відповідне питання.

Пунктом 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року №12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» передбачено, що апеляційний суд має право ухвалити додаткове рішення за заявою особи, яка бере участь у справі, або з власної ініціативи в разі, якщо він скасував рішення суду першої інстанції та ухвалив нове чи змінив його за наявності підстав, передбачених статтею 220 ЦПК.

Постановою Чернівецького апеляційного суду від 21 липня 2025 року не вирішено питання про розподіл судових витрат, пов`язаних із проведенням експертизи, на професійну правничу допомогу.

Постанова суду апеляційної інстанції складається, крім іншого з нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення (підпункту б пункту 4 частини 1 статті 382 ЦПК України).

За змістом частини 13 статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанцій, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи ( пункт другий частина третя статті 133 ЦПК України).

Постанова Чернівецького апеляційного суду від 21 липня 2025 року обгрунтована висновком авто-товарознавчої експертизи про вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля JAGUAR XF з номерним знаком НОМЕР_1 , експерта Павлишина Я.Д. від 17 січня 2024 року №02-01-24.

Частиною 6 статті 139 ЦПК України визначено, що розмір витрат на проведення експертизи встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера від 17 січня 2024 року №02-01-24 прийнято фізичною особою підприємцем ОСОБА_4 від ОСОБА_1 кошти в сумі 9500 грн за висновок експерта.

Згідно з частинами першою, другою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на задоволення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди частково (96%) підлягають стягненню з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 витрати на проведення експертизи в сумі 9120 грн.

Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішенні від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009.

Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Згідно з частинами 1, 2 статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини 1 статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Частинами 1, 3 статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Статтею 134 ЦПК України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Суд може попередньо визначити суму судових витрат (крім витрат на професійну правничу допомогу), пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією. Така попередньо визначена судом сума не обмежує суд при остаточному визначенні суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

У відповідності до пункту 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача.

Частинами першою - третьою статті 246 ЦПК України встановлено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Зі змісту статей 10 - 13 ЦПК України в узагальненому вигляді, при вирішенні цивільного спору, у тому числі і при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів.

При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України).

Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

На підставі частини другої 174 ЦПК України заявами по суті справи є: позовна заява, відзив на позовну заяву (відзив), відповідь на відзив, заперечення, пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Зі змісту частини другої статті 134 ЦПК України вбачається, що у разі неподання учасником справи попереднього розрахунку у суду є право, а не обов`язок відмовити у відшкодуванні відповідних судових витрат. Тобто сам по собі факт неподання стороною попереднього розрахунку судових витрат разом з першою заявою по суті спору не є безумовною та абсолютною підставою для відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат.

Зазначене положення забезпечує дотримання принципу змагальності, відповідно до якого учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених ЦПК України.

Подання попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, забезпечує можливість іншій стороні належним чином підготуватися до спростування витрат, які вона вважає необґрунтованими та доводити неспівмірність таких витрат, заявивши клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, відповідно, забезпечує дотримання принципу змагальності. Крім того, попереднє визначення суми судових витрат надає можливість судам у визначених законом випадках здійснювати забезпечення судових витрат та своєчасно (під час прийняття рішення у справі) здійснювати розподіл судових витрат.

З огляду на викладене вище відмова у відшкодуванні витрат на правову допомогу є правом суду, а не обов`язком, реалізація якого є наслідком доведення стороною обставин того, що неподання іншою стороною попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат, які ця особа понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, порушило принцип змагальності та завадило стороні спору належним чином висловити свої міркування щодо їх обґрунтованості та співмірності заявлених до стягнення витрат.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

У пункті 53 додаткової постанови від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що вимога частини восьмої статті 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні.

Виходячи зі змісту частини восьмої статті 141 ЦПК України, сторона може подати докази на підтвердження розміру витрат, які вона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, у тому числі і після судових дебатів, але виключно за сукупності двох умов: по-перше, ці докази повинні бути подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, і по-друге, сторона зробила відповідну заяву про розподіл судових витрат до закінчення судових дебатів.

Отже, право сторони, яка має намір отримати за результатами розгляду спору по суті відшкодування витрат на професійну правничу допомогу за рахунок іншої сторони, кореспондується з її обов`язками: по-перше, зазначити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла або очікує понести у зв`язку із розглядом справи у першій заяві по суті спору; по-друге, заявити про це до закінчення судових дебатів у справі; по-третє, подати до суду докази на підтвердження розміру таких витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Звідси, відшкодування судових витрат здійснюється у разі подання разом з першою заявою по суті спору попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат та наявності відповідної заяви сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, якщо справа розглядається з повідомленням учасників справи з проведенням дебатів, а відповідні докази надані цією стороною або до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, що викладена в постанові від 14 січня 2019 року у справі № 927/26/18, відшкодування судових витрат, у тому числі на професійну правничу допомогу, здійснюється у разі наявності відповідної заяви сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, якщо справа розглядається з повідомленням учасників справи з проведенням дебатів, а відповідні докази надані цією стороною або до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. При цьому перевірка цих доказів та надання їм оцінки здійснюється судом у разі дотримання цього порядку, оскільки за інших обставин розподіл судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, не може бути здійснений.

У додатковій постанові Верховного Суду від 22 березня 2018 року у справі № 910/9111/17 вказано, що відшкодування судових витрат, у тому числі на професійну правничу допомогу, здійснюється за наявності відповідної заяви (клопотання) сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, а в суді касаційної (апеляційної) інстанції - до прийняття постанови у справі.

У постанові від 26 липня 2023 року у справі № 160/16902/20 (провадження № К/9901/24445/21) Верховний Суд вказав на те, що витрати на професійну правничу допомогу належать до судових витрат, що, однак, не зумовлює висновку про їх обов`язкову наявність у кожній справі.

За загальним правилом, питання про стягнення таких витрат має вирішуватися судом одночасно із задоволенням позову такої сторони у рішенні, постанові або ухвалі. Разом з тим, суд може розглянути це питання і після вирішення справи, але лише за наявності визначених законом передумов: неможливості подати докази розміру понесених витрат внаслідок поважних причин з подачею відповідної заяви «про це» до закінчення судових дебатів.

Певної форми відповідної заяви та вимог до її змісту законом не передбачено, отже, така заява може бути письмовою або усною (під час фіксування судового засідання технічними засобами).

Вирішуючи питання темпоральних меж подання заяви про стягнення витрат на правову допомогу, а також доказів на підтвердження їх фактичного понесення та розміру, колегія суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у справі №340/2823/21 зауважила, що вказівка у частині сьомій статті 139, частині третій статті 143 КАС України на судові дебати, до закінчення яких сторона може заявити суду прохання (вимогу, клопотання) про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, потрібно розуміти не як єдино можливу стадію розгляду справи по суті, на якій дозволяється повідомити суду про цю обставину. Це є останній етап - перед виходом суду до нарадчої кімнати для ухвалення судового рішення за наслідками розгляду справи - для того, щоб сторона могла заявити про необхідність подати докази на підтвердження розміру понесених витрат, які підлягають розподілу за наслідками розгляду справи.

Проте підстави для розподілу судових витрат, зокрема витрат на правничу допомогу, мають існувати до того, як справа буде розглянута по суті, і з цим пов`язується ухвалення додаткового рішення в цій частині.

Передбачена процесуальними нормами можливість подати суду протягом п`яти днів докази на підтвердження витрат на правничу допомогу з метою розподілу цих витрат й ухвалення з цього питання додаткового судового рішення є не способом заявити суду про необхідність вирішення цього питання (про яке сторона не висловлювалася раніше), а механізмом довести суду факт понесення цих витрат, як умову для їх розподілу.

Якщо ж до завершення розгляду сторона не заявила суду про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді, й, відповідно, не надала документів, які ці витрати підтверджують, суд у такому випадку не має підстав розподіляти ці витрати. Не виникне підстав для їх розподілу шляхом ухвалення додаткового судового рішення відповідно до статті 252 КАС України й тоді, коли заява про розподіл витрат на правничу допомогу, як і докази, які ці витрати підтверджують, будуть подані суду вже після того, як цей суд розгляне справу й ухвалить відповідне рішення.

Відповідно до постанови Касаційного господарського суду Верховного Суду від 07 лютого 2024 року №

910/216/23 не подання чи не заявлення стороною до закінчення судових дебатів у справі про необхідність розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, крім судового збору, є підставою для відмови у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо таких витрат.

Аналогічних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215-15ц, Об`єднана Палата Касаційного господарського суду Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 січня 2024 року у справі № 285/5547/21 (провадження № 61-4799св23), на підставі системного тлумачення частини 8 статті 141 та частини 1 статті 246 ЦПК України з урахуванням принципу розумності, дійшов висновку що: у випадку якщо сторона з поважних причин до закінчення судових дебатів не могла подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, та подає ці докази разом з відповідною заявою після прийняття рішення по суті позовних вимог, то така сторона повинна обґрунтувати поважність причин не подання таких доказів суду до закінчення судових дебатів у справі; у разі відсутності обґрунтування поважних причин чи їх неповажності суд відмовляє в задоволенні заяви про стягнення витрат.

Зазначена правова позиція застосована Верховним Судом у постановах від 11 квітня 2024 року у справі № 344/12148/23, від 25 квітня 2024 року у справі № 752/22967/20.

ОСОБА_5 , в інтересах якого діє адвокат Швець В.А., при зверненні до суду з позовом зроблено заяву про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесених судових витрат.

Водночас ОСОБА_5 , в інтересах якого діє адвокат Швець В.А., з позовом не подано до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Також ОСОБА_5 , в інтересах якого діє адвокат Швець В.А., у апеляційній скарзі не зроблено заяву про стягнення судових витрат.

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Швець В.А., надано докази на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу в суді першої та апеляційної інстанції при зверненні до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення.

Так, ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Швець В.А., до заяви про ухвалення додаткового рішення додано договір між Адвокатським об`єднанням «Адвокатська компанія «Юридичний компас» в особі керуючого партнера Швець В.А. та ОСОБА_1 про надання правничої допомоги від 27 грудня 2023 року №5/SH, додаткову угоду від 01 березня 2024 року №2 до договору про надання правничої допомоги між Адвокатським об`єднанням «Адвокатська компанія «Юридичний компас» в особі керуючого партнера Швець В.А. та ОСОБА_1 №5/SH, додаткову угоду від 14 квітня 2025 року №3 до договору про надання правничої допомоги між Адвокатським об`єднанням «Адвокатська компанія «Юридичний компас» в особі керуючого партнера Швець В.А. та ОСОБА_1 №5/SH, платіжну інструкцію Акціонерного товариства «Ощадбанк» від 25 липня 2025 року про переказ ОСОБА_1 грошових коштів Адвокатському об`єднанню «Юридичний компас» в сумі 10000 грн., платіжну інструкцію Акціонерного товариства «Ощадбанк» від 25 липня 2025 року про переказ Щавровського І.Є. грошових коштів Адвокатському об`єднанню «Юридичний компас» в сумі 5000 грн., квитанцію до прибуткового касового ордера від 17 січня 2024 року №02-01-24 про прийняття фізичною особою підприємцем Павлишиним Я.Д. від ОСОБА_1 коштів в сумі 9500 грн за висновок експерта.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Швець В.А., до закінчення судових дебатів в суді першої інстанції та до закінчення судових дебатів в суді апеляційної інстанції не заявлено клопотання про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу, про намір подати підтверджуючі докази після ухвалення судового рішення.

Ураховуючи, що ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Швець В.А., до закінчення судових дебатів в суді першої інстанції та до закінчення судових дебатів у суді апеляційної інстанції не зроблено відповідної заяви щодо відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу, не надано доказів на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу, не зроблено заяви про намір подати докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу після ухвалення судового рішення, у відшкодуванні судових витрат ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу, які понесені в суді першої та апеляційної інстанції, слід відмовити.

Керуючись п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Швець Вадим Анатолійович, про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на проведення експертизи в сумі 9120 грн.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Швець Вадим Анатолійович, про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в суді першої та апеляційної інстанції відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий Н.Ю. Половінкіна

Судді М. І. Кулянда

О. О. Одинак