ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2025 року м. Чернівці

Справа № 720/383/24

Провадження №22-ц/822/699/25

Чернівецький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

судді-доповідача - Литвинюк І. М.,

суддів: Височанської Н. К., Кулянди М. І.

секретар Бугай В. М.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Мельник Андрій Іванович, на ухвалу Новоселицького районного суду Чернівецької області від 12 червня 2025 року, головуючий у І-й інстанції Павлінчук С. С.,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТДВ «Страхова компанія «Гардіан» про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП.

Ухвалою Новоселицького районного суду Чернівецької області від 12 червня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що представник позивача двічі не з`явився в судові засідання, які були призначені на 14:00 год. 13 травня 2025 року та на 14:00 год. 12 червня 2025 року, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду та не повідомив суд про причини неявки і не подав заяву про розгляд справи без його участі.

Факт обізнаності представника позивача про призначення судових засідань на вищевказані дати підтверджується довідками про доставку електронного документу до електронного кабінету представника позивача від 02 квітня 2025 року та 15 травня 2025 року.

Не погодившись з указаною ухвалою, представником позивача Мельник А. І. подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ухвала суду постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Вказує на те, що у призначені судом першої інстанції дні судових засідань представник позивача перебував у своєму електронному кабінеті та очікував на запрошення Новоселицького районного суду Чернівецької області для участі в судовому засіданні в режимі ВКЗ, однак Новоселицький районний суд Чернівецької області не виходив на зв`язок та не підключав представника позивача до системи відеозв`язку, що є виключним обов`язком суду. А тому твердження в ухвалі про те, що представник позивача адвокат Мельник А. І. не з`являвся на судові засіданні не відповідає дійсності.

Вважає, що 13 травня та 12 червня 2025 року судові засідання не відбувалися виключно через не підключення судом представника позивача до режиму ВКЗ, що не надавало суду першої інстанції підстав для застосування положень статті 257 ЦПК України, оскільки представник позивача з`явився у зазначений час в судове засіданні і був на ВКЗ.

У відзиві ТДВ «Страхова компанія «Гардіан» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін.

Вказує на те, що відповідно до частини 5 статті 212 ЦПК України ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, його представник, який подав відповідну заяву, крім випадку коли суд після призначення судового засідання чи під час такого засідання втратив технічну можливість забезпечити проведення відеоконференції.

Апелянтом не надано жодного доказу на підтвердження того, що саме суд не забезпечив проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

Заслухавши доповідача, пояснення представника позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, з огляду на наступне.

Статтею 263 ЦПК України установлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим та має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеного цим Кодексом. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Ухвала суду першої інстанції не відповідає зазначеним вимогам процесуального права, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частини друга, четверта статті 12 ЦПК України).

Згідно з положенням частини третьої статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

У частині першій статті 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На учасників судового процесу та їх представників покладається загальний обов`язок добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю варто розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборону зловживати наданими правами.

Особи, які беруть участь у справі, мають право, зокрема брати участь у судових засіданнях, подавати свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти клопотань, доводів і міркувань інших осіб (стаття 43 ЦПК України).

Згідно з частиною третьою статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до частин першої, другої, п`ятої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав:1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; 5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники. У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

За змістом пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у підготовче засідання чи в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи, інтереси позивача в суді першої інстанції представляв адвокат Мельник А. І.

Відповідно до частини 5 статті 130 ЦПК України вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі.

Згідно з частиною третьою статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до частин першої, другої, п`ятої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення, у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому.

Однією з підстав для залишення позову без розгляду є повторна, тобто двічі поспіль, неявка в судове засідання позивача, якщо від нього не надходило заяви про розгляд справи без його участі та існують перешкоди для такого розгляду.

При цьому позивач має бути належним чином і в установленому порядку повідомлений про дату, час і місце як першого, так і другого судового засідання, в яке він не з`явився.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позов без розгляду, якщо нез`явлення позивача є перешкодою для розгляду справи. Тобто законодавець диференціює необхідність урахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, якою є неявка: першою чи повторною. Така диференціація обумовлена як необхідністю забезпечити дотримання прав позивача на участь у судовому засіданні у разі першої неявки за належного його повідомлення про час та місце судового засідання та поважності причин неявки, так і необхідністю введення певних обмежень з метою дотримання процесуальних строків розгляду справи, прав та інтересів іншої сторони, а тому саме позивач має продемонструвати свій процесуальний інтерес у як найшвидшому розгляді справи, а отже зобов`язаний у розумні інтервали цікавитися провадженням у справі.

Отже, норми частини п`ятої статті 223 та пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України дисциплінують позивача як ініціатора судового розгляду, стимулюють його належно користуватися своїми процесуальними правами, щоб не допустити затягування розгляду справи.

У справі, яка переглядається, встановлено, що в лютому 2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом.

Ухвалою Новоселицького районного суду Чернівецької області від 22 березня 2024 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою Новоселицького районного суду Чернівецької області від 16 серпня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 30 вересня 2024 року, в якому представник позивача брав участь в режимі конференції. В даному судовому засіданні було заявлено клопотання про витребування доказів та розгляд справи відкладено на 07 листопада 2024 року.

У зв`язку з перебуванням судді у відпустці розгляд справи відкладено на 18 грудня 2024 року.

18 грудня 2024 року відкладено розгляд справи у зв`язку із невиконанням ТОВ «Страхова компанія «Гардіан» протокольної ухвали суду про витребування доказів.

30 січня 2025 року судове засідання не відбулося у зв`язку з тим, що суддя Павлінчук С. С. перебував у відпустці.

25 березня 2025 року сторони у судове засідання не з`явилися і протокольною ухвалою суд ухвалив провести розгляд справи без участі сторін та постановив ухвалу про вилучення у ТОВ «СК «Гардіан» письмових доказів.

Судові засідання призначались на 14:00 год. 13 травня 2025 року та на 14:00 год. 12 червня 2025 року.

Про вказані судові засідання представник позивача був повідомлений, що підтверджується довідками про доставку електронного документа (судова повістка про виклик до суду) від 02 квітня 2025 року та 15 травня 2025 року відповідно (а.с. 148, 152).

Також з матеріалів справи вбачається, що як представником позивача Мельником А. І., так і представником відповідача неодноразово заявлялося клопотання про участь представників у судовому засіданні у даній справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою свого Електронного кабінету та власних технічних засобів.

Учасники справи мають право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за умови наявності у суді відповідної технічної можливості, про яку суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі, крім випадків, коли явка цього учасника справи в судове засідання визнана судом обов`язковою. Учасник справи подає заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання. (частини перша, друга статті 212 ЦПК України).

Учасник справи, його представник бере участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та засобів електронної ідентифікації, що мають високий рівень довіри, відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», у порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (частина четверта статті 212 ЦПК України).

Відповідно до пункту 45 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21 (далі - Положення), інструкція користувача підсистеми відеоконференцзв`язку розробляється адміністратором ЄСІТС та розміщується на вебсторінці технічної підтримки користувачів ЄСІТС за вебадресою wiki.court.gov.ua.

У відповідності до інструкції, розміщеної за посиланням (https://vkz.court.gov.ua/site/manual), учаснику по справі необхідно авторизуватись на сайті відеоконферензв`язку vkz.court.gov.ua. В день судового засідання за 10 хвилин до початку слухання авторизуватися на сайті vkz.court.gov.ua, виконати перевірку обладнання та очікувати на запрошення. У випадку, якщо ви запізнилися і пропустили запрошення, необхідно перейти до розділу «Мої конференції» та натиснути кнопку увійти до конференції.

За вимогами статті 212 ЦПК України суддя (суддя-доповідач) розглядає заяву учасника справи, його представника про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду або у приміщенні іншого суду без повідомлення учасників справи. За результатами розгляду заяви постановляється ухвала.

В ухвалі про участь учасника справи, його представника у судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні іншого суду зазначається суд, який має забезпечити її проведення. Копія такої ухвали негайно, але не пізніше наступного дня з дня її постановлення, надсилається учаснику справи чи його представнику відповідно та суду, який має забезпечити проведення відеоконференції.

Однак з матеріалів справи вбачається, що, у порушення вимог зазначених вище норм процесуального права, за результатами розгляду заяв представників сторін про участь у розгляді справи в режимі відеоконференції судом жодної ухвали не постановлялось.

Крім того, в апеляційній скарзі адвокат Мельник А. І. зазначає, що він перебував у своєму електронному кабінеті та очікував на запрошення від суду першої інстанції для участі в судовому засіданні в режимі ВКЗ.

Дослідивши наявні в матеріалах справи протоколи судових засідань від 13 травня та 12 червня 2025 року, апеляційний суд встановив, що вони не містять доказів, які свідчать, що представник позивача запрошувався секретарем в судове засідання в режимі відеоконференції, з огляду на що приходить до висновку, що представник позивача Мельник А. І. був позбавлений права бути присутнім в судових засіданнях з розгляду цієї справи.

Встановивши наведене, за зазначених вище процесуальних обставин, що склалися у цій конкретній справі, колегія суддів приходить до висновку про відсутність у місцевого суду підстав для залишення позову без розгляду на підставі пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України, оскільки позивач з незалежних від нього причин не зміг взяти участь у судових засіданнях 13 травня та 12 червня 2025 року у цій справі, отже, був позбавлений можливості реалізувати своє право на отримання судового захисту.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

У зв`язку з цим колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а ухвалу суду скасувати з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Питання щодо стягнення судового збору за подачу апеляційної скарги на цій стадії апеляційним судом не вирішується, оскільки розглядається лише процесуальне питання, а не вирішується справа по суті.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Новоселицького районного суду Чернівецької області від 12 червня 2025 року скасувати. Справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 03 вересня 2025 року.

Суддя-доповідач І. М. Литвинюк

Судді: Н. К. Височанська

М. І. Кулянда