УХВАЛА

03 вересня 2025 року

м. Київ

справа № 676/5624/21

провадження № 61-10997ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Петрова Є. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Литвиненко І. В.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 23 липня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Кам`янець-Подільської міської ради про встановлення юридичного факту та визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до Кам`янець-Подільської міської ради про встановлення юридичного факту та визнання права власності на спадкове майно.

Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області рішенням від 26 січня 2022 року позов ОСОБА_2 задовольнив.

Встановив факт проживання однією сім`єю ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ОСОБА_2 у с. Лісківці Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, з ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнав за ОСОБА_2 право на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,12 га, на території Рихтівської сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , відповідно до державного акта на право приватної власності на землю, серії Р1 № 848247, виданого 02 квітня 2002 року.

Визнав за ОСОБА_2 право на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,75 га, на підставі державного акта на право приватної власності на землю, серії Р1 № 848217, виданого 02 квітня 2002 року, на території Рихтівської сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , яка прийняла спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , який був спадкоємцем за заповітом, складений ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , та який посвідчений секретарем Рихтівської сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області 06 січня 1995 року, зареєстрований у реєстрі за № 2.

Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області додатковим рішенням від 30 травня 2022 року визнав за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,75 га, на території Рихтівської сільської ради, Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , яка прийняла спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , якому вказана земельна ділянка належала на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 848216, виданого 02 квітня 2002 року.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції 27 листопада 2024 року ОСОБА_1 , яка не брала участі у справі, подала апеляційну скаргу на вказане рішення суду.

Хмельницький апеляційний суд ухвалою від 02 грудня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишив без руху та надав строк для усунення недоліків, а саме, доплати судового збору в сумі 906,60 грн та подання належним чином оформленої апеляційної скарги.

Хмельницький апеляційний суд ухвалою від 26 грудня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 визнав неподаною та повернув заявниці, з підстав не усунення недоліків апеляційної скарги.

02 липня 2025 року ОСОБА_1 повторно подала апеляційну скаргу на рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 26 січня 2022 року.

Хмельницький апеляційний суд ухвалою від 08 липня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишив без руху та надав строк для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме: подання виправленої апеляційної скарги із зазначенням інших учасників справи, а також копії скарги та доданих письмових матеріалів відповідно до кількості учасників справи, звернення із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначення інших підстав для його поновлення.

Хмельницький апеляційний суд ухвалою від 23 липня 2025 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 26 січня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Кам`янець-Подільської міської ради про встановлення юридичного факту та визнання права власності на спадкове майно відмовив.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що ОСОБА_1 не усунула недоліки апеляційної скарги та не навела поважних причин пропуску строку, а наведені нею у заяві причини пропуску строку не є поважними.

22 серпня 2025 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подала до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Київського апеляційного суду від 23 липня 2025 року.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження виходячи з наступного.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до частини першої статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Згідно із пунктом 2 частини другої статті 354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Встановлено, що вперше ОСОБА_1 направила апеляційну скаргу на рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 26 січня 2022 року до апеляційного суду - 26 листопада 2024 року.

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 02 грудня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 було залишено без руху та надано строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків, а саме: сплати судового збору та належного оформлення апеляційної скарги.

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 26 грудня 2024 року апеляційну скаргу визнано неподаною та повернуто ОСОБА_1 , через невиконання останньою вимог ухвали суду про залишення скарги без руху.

02 липня 2025 року, тобто через сім місяців після повернення апеляційної скарги, ОСОБА_1 повторно направила апеляційну скаргу до Хмельницького апеляційного суду на рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 26 січня 2022 року. Одночасно із апеляційною скаргою було подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 08 липня 2025 року наведені ОСОБА_1 підстави пропуску строку на апеляційне оскарження визнано неповажними та надано строк для зазначення інших підстав для поновлення строку.

17 липня 2025 року ОСОБА_1 повторно подала клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке мотивувала тим, що як особа, що не брала участі у справі, пропустила строк на апеляційне оскарження рішення суду з поважних причин, оскільки не знала про існування даного рішення до 15 липня 2024 року. Також їй не було відомо про повернення апеляційної скарги на вказане рішення ухвалою від 26 грудня 2024 року з тих підстав, що вона не отримувала ухвалу про залишення попередньої апеляційної скарги без руху та її повернення у зв`язку з тим, що не проживає за місцем реєстрації по АДРЕСА_1 з березня 2022 року. Вважає, поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження та просила його поновити.

Відхиляючи доводи ОСОБА_1 щодо поновлення строку на апеляційне оскарження апеляційний суд виходив із того, що причини подання повторної апеляційної скарги в цій справі не пов`язані з непереборними обставинами об`єктивного характеру та не відповідають встановленим у справі фактам. В матеріалах справи містяться первинна та повторна апеляційні скарги, які подані представником ОСОБА_1 - адвокатом Гав`юком Д. М., наявний договір про надання правової допомоги від 14 листопада 2024 року, ордер про надання правничої допомоги ОСОБА_1 , крім того, згідно довідки про доставку електронного документа представник ОСОБА_1 - адвокат Гав`юк Д. М. отримав ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 02 грудня 2024 року про залишення апеляційної скарги без руху через підсистему «Електронний суд» у свій електронний кабінет 04 грудня 2024 року та ухвалу від 26 грудня 2024 року про повернення апеляційної скарги через підсистему «Електронний суд» у свій електронний кабінет - 27 грудня 2024 року. Тобто, представник ОСОБА_1 , отже і сама ОСОБА_1 були обізнані про наявність таких судових рішень, проте у найкоротший термін після повернення апеляційної скарги, повторно до суду не звернулися.

Згідно з частиною першою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Системний аналіз наведених процесуальних норм свідчить про те, що єдиною умовою поновлення пропущеного процесуального строку, в тому числі і строку на апеляційне оскарження, є визнання причин пропуску такого строку поважними. При цьому, поняття поважності причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.

Пунктом 4 частини першої статті 358 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Встановивши, що ОСОБА_1 пропустила строк на апеляційне оскарження, апеляційний суд застосувавши правильно положення статті 358 ЦПК України, дійшов обґрунтованого висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження, оскільки заявниця не навела поважних причин пропуску строку та не надала доказів про наявність об'єктивних, тобто таких, що не залежали від волі заявника, причин, які б зумовили поважність пропуску строку, встановленого частиною першою статті 354 ЦПК України.

Посилання у касаційній скарзі на те, що апеляційний суд не дослідив причин пропуску строку на апеляційне оскарження та відповідні докази є безпідставними та спростовуються змістом оскаржуваного судового рішення, яке містить висновки по суті розгляду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Визнаючи неповажними причини пропуску ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції належно обгрунтував свої висновки, вказавши, що представник заявниці отримував процесуальні ухвали суду апеляційної інстанції, крім того при поданні апеляційних скарг ОСОБА_1 не вказано іншої адреси проживання, окрім тієї за якою, як вона сама зазначає, вона не проживає.

З огляду на вказані обставини, враховуючи, що апеляційну скаргу подано після спливу строку на апеляційне оскарження, поважність причини пропуску строку заявником належно не обґрунтовано та не підтверджено доказами, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Отже, доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржуване судове рішення ухвалене без додержання норм процесуального права та зводяться до незгоди з висновками суду апеляційної інстанції та тлумачення на свій розсуд норм процесуального права.

Колегія суддів встановила, що касаційна скарга є необґрунтованою, а правильне застосування судом апеляційної інстанції норм права при постановленні оскаржуваної ухвали є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування та тлумачення, а тому у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України,Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 23 липня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Кам`янець-Подільської міської ради про встановлення юридичного факту та визнання права власності на спадкове майно.

Копію ухвали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Петров

А. І. Грушицький

І. В. Литвиненко