ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/1231/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2025 року Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді КАЛІУШКА Ф.А.

при секретарі ВОЛОДЬКО С.С.

за участю сторін

позивач не з`явився;

представник відповідача не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дарницького відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання права власності, зняття арешту з рухомого майна та припинення розшуку транспортного засобу,-

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2024 року ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Дарницького відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (далі по тексту - відповідач) про визнання права власності та зняття арешту з транспортного засобу марки «ChevroletEvanda», 2006 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 .

Позовні вимоги мотивовані тим, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль марки «ChevroletEvanda», 2006 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , зареєстрований за ОСОБА_2

25 січня 2015 року ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України за адресою: м. Київ, вул. Пантелеймона Миколи, 13 літ. «Б» були проведені електронні торги щодо реалізації майна належного боржнику ОСОБА_2 , а саме транспортного засобу марки «ChevroletEvanda», 2006 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 .

Переможцем вказаних торгів став позивач. Згідно акту про проведені електронні торги, позивачем внесена сума за придбане нерухоме майно - автомобіль марки «ChevroletEvanda», 2006 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 в розмірі 68 171,46 грн.

У зв`язку із технічним станом автомобіля позивач не мав можливості відразу після покупки перереєструвати автомобіль на себе, звернувся до Сервісного центру МВС після відновлення автомобіля.

Однак, зареєструвати вказаний транспортний засіб на себе позивач позбавлений можливості, оскільки згідно роздруківки інформації з АІС «Контроль АМТ», автомобіль марки «ChevroletEvanda», 2006 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , значиться у розшуку згідно постанови ВДВС Дарницького РУЮ м. Києва № 308/22 від 03 травня 2012 року; знаходиться під арештом згідно постанови ВДВС Дарницького РУЮ м. Києва № 59138 від 01 листопада 2011 року за виконавчим листом № 2-266 від 16 травня 2011 року; постанови ВДВС Дарницького РУЮ м. Києва № 308/22 від 22 лютого 2012 року за наказом № 10/493 від 05 січня 2012 року; ухвали Дарницького районного суду м. Києва № 2-2049/12 від 18 травня 2012 року; постанови ВДВС Дарницького РУЮ м. Києва №246/18 від 10 лютого 2016 року.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 08 жовтня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено її розгляд в порядку загального позовного провадження в підготовче судове засідання.

У наданий ухвалою про відкриття строк відзив на позов до суду не надходив, у зв`язку із чим суд вирішив розглядати справу на підставі наявних у ній документів.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 05 грудня 2024 року закрито підготовче судове засідання та призначено розгляд справи по суті.

Сторони в судове засідання не з`явились, про дату та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, будь-яких клопотань/заяв з процесуальних питань до суду не надходило.

Відповідно до приписів частини другої статті 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України) суд зобов`язаний відкласти судовий розгляд справи в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; 5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники.

Частиною третьою статті 223 ЦПК України також визначено, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки; 3) неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник; 4) неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою.

Суд бере до уваги, що сторони були належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду справи, будь-яких клопотань про відкладення розгляду справи або з інших процесуальних питань від них не надходило, враховуючи строки розгляду справи, суд визнає за можливе проводити судовий розгляд справи у відсутності сторін, які були належним чином повідомлені про день та час судового засідання, за наявними у справі матеріалами.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до цих правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Відповідно до статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Судом установлено, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , власником транспортного засобу марки «ChevroletEvanda», 2006 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , з 2006 року є ОСОБА_2 .

Відповідно до акту про проведені електронні торги від 03 березня 2015 року, позивача ОСОБА_1 визначено переможцем електронних торгів, на яких було реалізовано зазначений автомобіль. Згідно вказаного акта позивачем внесена сума за придбане нерухоме майно - автомобіль марки «ChevroletEvanda», 2006 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , в розмірі 68 171,46 грн.

Згідно роздруківки інформації з АІС «Контроль АМТ», автомобіль марки «ChevroletEvanda», 2006 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 значиться у розшуку згідно постанови ВДВС Дарницького РУЮ м. Києва № 308/22 від 03 травня 2012 року; знаходиться під арештом згідно постанови ВДВС Дарницького РУЮ м. Києва № 59138 від 01 листопада 2011 року за виконавчим листом № 2-266 від 16 травня 2011 року; постанови ВДВС Дарницького РУЮ м. Києва № 308/22 від 22 лютого 2012 року за наказом № 10/493 від 05 січня 2012 року; ухвали Дарницького районного суду м. Києва № 2-2049/12 від 18 травня 2012 року; постанови ВДВС Дарницького РУЮ м. Києва №246/18 від 10 лютого 2016 року.

Відповідно до статті 55 Конституції України та статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Способи захисту визначені статтею 16 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України).

Згідно статті 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Відповідно до статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу.

Як передбачено статтею 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Звертаючись до суду із позовною вимогою про визнання права власності та зняття арешту з автомобіля марки «ChevroletEvanda», 2006 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , позивач вказує, що 03 березня 2015 року на електронних торгах придбав вказаний автомобіль, що підтверджується актом про проведені електронні торги. Однак отримати свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на своє ім`я не вдалось, оскільки на VIN код автомобіля було обмеження та автомобіль подано у розшук Дарницьким ВДВС у м. Києві. Інформація про арешт транспортного засобу, як стверджує позивач, обліковується виключно в реєстрі АІС «Контроль АМТ».

Відповідно до частини першої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття арешту з нього арешту.

Відповідно до статті 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

За змістом частини першої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Відповідачами у справі про зняття арешту з майна є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення.

Пред`явлення позову до неналежного відповідача (або непред`явлення позову до належного відповідача (співвідповідача)) не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. Вказане може бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог по суті заявлених вимог.

Такий висновок висловлено у постанові Верховного Суду від 02 лютого 2022 року, справа № 607/3769/21.

У постанові Верховного Суду у справі № 343/565/21 від 27.01.2023 вказано, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (частина перша статті 59 Закону України «Про виконавче провадження»).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на тому, що відповідачем у справах за позовами про звільнення майна з-під арешту є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних правовідносин щодо такого майна (постанови від 26 листопада 2019 року у справі № 905/386/18, від 05 травня 2020 року у справі № 554/8004/16, від 07 квітня 2021 року у справі № 174/474/17).

Крім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 листопада 2019 року у справі №905/386/18 (провадження №12-85гс19) зроблено правовий висновок про те, що орган державної виконавчої служби у відповідних випадках може залучатися судом до участі у справах як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. Відповідачем у справах за позовами про звільнення з-під арешту майна є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних відносин щодо такого майна.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (пункт 41), від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц (пункт 49), від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц (пункт 50), від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц (пункт 31.4), від 12 грудня 2018 року у справі № 570/3439/16-ц (пункт 37, 54), від 30 січня 2019 року у справі № 552/6381/17 (пункт 38), від 13 березня 2019 року у справі № 757/39920/15-ц (пункт 31), від 27 березня 2019 року у справі № 520/17304/15-ц (пункт 63), від 01 квітня 2020 року у справі № 520/13067/17 (пункт 71)).

Якщо позивач не заявляє клопотання про залучення інших співвідповідачів у справах, в яких наявна обов`язкова співучасть, тобто коли неможливо вирішити питання про обов`язки відповідача, одночасно не вирішивши питання про обов`язки особи, не залученої до участі у справі в якості співвідповідача, суд відмовляє у задоволенні позову (постанови Верховного Суду від 11 вересня 2019 року у справі № 200/8461/15-ц, від 03 травня 2022 року у справі № 711/3591/21).

Отже, відповідачем у справах за позовами про звільнення з-під арешту майна є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних відносин щодо такого майна.

Аналогічна правова позиція підтримана Верховним судом 07 грудня 2022 року у справі № 359/3609/19, провадження № 61-18794св20.

Оскільки предметом спору є вимога власника про виключення відомостей про арешт належного йому майна, накладеного державним виконавцем під час здійснення виконавчих дій щодо боржника ОСОБА_2 , тому Дарницький ВДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) є неналежним відповідачем по справі. Водночас клопотань про заміну первісного відповідача належним відповідачем чи про залучення до участі у справі іншої особи як співвідповідача позивач не заявляв.

За викладених обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог у зв`язку із пред`явленням вимог до неналежного відповідача.

Оскільки суд відмовляє у задоволенні позову, судові витрати позивача на підставі статті 141 ЦПК України слід залишити за позивачем.

На підставі викладеного та керуючись стст. 10, 12, 13, 141, 258, 263, 265, 268, 354-356 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Дарницького відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання права власності, зняття арешту з рухомого майна та припинення розшуку транспортного засобу - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засідання під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: КАЛІУШКО Ф.А.

Дата складення та підписання повного тексту рішення 18 липня 2025 року.