КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

15 вересня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Приходька К.П., Писаної Т.О., Журби С.О., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційними скаргами ОСОБА_1 на ухвали Печерського районного суду м. Києва від 16 червня 2025 року та від 19 червня 2025 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного бюро розслідувань про відшкодування моральної шкоди, -

установив:

01 липня 2025 року ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» подав до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 16 червня 2025 року, якою до ОСОБА_1 було застосовано заходи процесуального примусу у вигляді попередження.

Просив визнати вказану ухвалу невідповідною ст. 19 Конституції України та скасувати, а справу повернути до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01 липня 2025 року, справу призначено судді-доповідачу Приходьку К.П., судді які входять до складу колегії: Писана Т.О., Журба С.О.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 04 липня 2025 року матеріали справи витребувано з Печерського районного суду м. Києва.

В подальшому, 05 липня 2025 року ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» подав іншу апеляційну скаргу, в якій просив визнати ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 16 червня 2025 року про долучення працівників ДБР в якості представників відповідача невідповідною ст. 19 Конституції України та скасувати.

Також, просив, визнати ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 16 червня 2025 року про відмову розгляду справи за редакцією позову від 28 січня 2025 року та обов`язкової участі третіх осіб на боці позивача невідповідною ст. 19 Конституції України та скасувати.

Справу просив повернути до Печерського районного суду м. Києва.

09 липня 2025 року ОСОБА_1 втретє, через систему «Електронний суд» подав апеляційну скаргу, в якій просив визнати невідповідною нормам ст. 19 Конституції України та незаконною передачу заяви про відвід судді І.В. Григоренко на розгляд судді О.М. Соколова без відповідної ухвали суду.

Визнати невідповідною нормам ст. 19 Конституції України та як порушення ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 16 червня 2025 року (суддя І.В. Григоренко) та ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 24 червня 2025 року (суддя О.М. Соколов) як два судових рішення за одним юридичним фактом.

Визнати невідповідними нормам ст. 19 Конституції України та незаконними:

- ухвалу від 16 червня 2025 року (внесена в е-суд 26 червня 2025 року) про відмову в задоволенні першої заяви позивача про відвід головуючій судді І.В. Григоренко (головуючий суддя І.В. Григоренко);

- ухвалу від 16 червня 2025 року (внесена в е-суд 26 червня 2025 року) про залишення без розгляду другої заяви про відвід головуючій судді І.В. Григоренко (головуючий суддя І.В. Григоренко);

- ухвалу від 19 червня 2025 року (внесена в е-суд 25 червня 2025 року) про відмову в задоволенні першої заяви позивача про відвід головуючій судді І.В. Григоренко (головуючий суддя О.М. Соколов).

Просив також касувати:

- ухвалу від 16 червня 2025 року (внесена в е-суд 26 червня 2025 року) про відмову в задоволенні першої заяви позивача про відвід головуючій судді І.В. Григоренко (головуючий суддя І.В. Григоренко);

- ухвалу від 16 червня 2025 року (внесена в е-суд 26 червня 2025 року) про залишення без розгляду другої заяви про відвід головуючій судді І.В. Григоренко (головуючий суддя І.В. Григоренко);

- ухвалу від 19 червня 2025 року (внесена в е-суд 25 червня 2025 року) про відмову в задоволенні першої заяви позивача про відвід головуючій судді І.В. Григоренко (головуючий суддя О.М. Соколов).

Справу просив повернути до Печерського районного суду м. Києва.

Перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційні скарги підлягають поверненню скаржнику з наступних підстав.

Частина перша статті 353 ЦПК України містить вичерпний перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Проте, оскаржувані апелянтом ухвали, а саме про застосування заходів процесуального примусу у вигляді попередження, про долучення працівників ДБР в якості представників відповідача, про відмову розгляду справи за редакцією позову від 28 січня 2025 року та обов`язкової участі третіх осіб на боці позивача, про відмову в задоволенні заяви про відвід, про залишення без розгляду заяви про відвід, не входять до вичерпного переліку ухвал, що підлягають оскарженню окремо від рішення суду.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 357 ЦПК України, апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню.

Оскільки апеляційні скарги подані на ухвали, що не підлягають оскарженню, то дані апеляційні скарги підлягають поверненню апелянту.

Керуючись ст.ст. 352, 357, 440 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

апеляційні скарги ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 16 червня 2025 року, якою до ОСОБА_1 було застосовано заходи процесуального примусу у вигляді попередження, на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 16 червня 2025 року про долучення працівників ДБР в якості представників відповідача, на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 16 червня 2025 року про відмову розгляду справи за редакцією позову від 28 січня 2025 року та обов`язкової участі третіх осіб на боці позивача, на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 16 червня 2025 року про відмову в задоволенні заяви позивача про відвід головуючій судді І.В. Григоренко, на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 16 червня 2025 року про залишення без розгляду заяви про відвід головуючій судді І.В. Григоренко, на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 19 червня 2025 року про відмову в задоволенні заяви позивача про відвід головуючій судді І.В. Григоренко,у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного бюро розслідувань про відшкодування моральної шкоди повернути особі, яка її подала.

Копію ухвали надіслати особі, яка подала скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Судді К.П. Приходько

Т.О. Писана

С.О. Журба