справа 278/3389/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2025 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Віктора Мокрецького, розглянувши заяву ОСОБА_1 про виправлення описки в ухвалі суду в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

У провадженні суду перебувала вищевказана цивільна справа за наслідками розгляду якої 04 серпня 2025 року судом постановлена ухвала про відмову в відкритті провадження по справі на підставі п. 6 ч. 1 ст. 186 ЦПК України.

13 серпня 2025 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 в якій остання просить суд внести виправлення в описово-мотивувальну частину вказаної ухвали суду, зазначивши у ній, що її син не помер, а «загинув відданий військовій присязі на вірність українському народу, мужньо виконуючи військовий обов`язок в бою за Україну, її свободу і незалежність».

Нормами процесуального законодавства вказані правовідносини врегульовані наступним чином.

Відповідно до ст. 182 ЦПК України при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань. Заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі. У випадках, визначених цим Кодексом, заяви і клопотання подаються тільки в письмовій формі. Заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлено - він встановлюється судом.

За правилами ч. ч. 1-2 ст. 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки. Питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала.

Правила п. 2 ч. 2 ст. 19 ЦПК України вказують на те, що цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

За приписами п. 1 ч. 4 ст. 19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду, зокрема, малозначних справ.

У п. 4 ч. 6 ст. 19 ЦПК України вказано, що для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи про розірвання шлюбу.

Згідно із ч. 2 ст. 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

Нормою ч. 1 ст. 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

У постанові Верховного суду від 19 жовтня 2023 року виснувано, що правове становище третіх осіб у процесі посідають особи, які мають юридичний інтерес до справи, але інтерес, який не є рівноцінним інтересам сторін (позивача чи відповідача). Інститут третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, зумовлений передусім необхідністю забезпечити можливість здійснення відповідними суб`єктами права регресу.

Тобто, із системного аналізу ст.ст. 42, 48, 54 та 269 ЦПК України можливо дійти висновку, що у рішеннях за наслідками розгляду цивільних справ, які були розглянуті за правилами позовного провадження, можуть виправлятися описки або ж за власною ініціативою суду, або ж за клопотанням позивача, відповідача та третьої особи, яка не заявляє (або заявляє) самостійних вимог щодо предмету спору.

У постанові Верховного Суду від 21 липня 2020 року по справі № 521/1074/17 відображений правовий висновок, згідно з яким описка - це зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) граматична помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках тощо). Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належать написання прізвищ та імен, адрес, зазначення дат та строків тощо. Не є опискою граматичні помилки, які не спотворюють текст судового рішення та не призводять до його неправильного сприйняття: неправильне розташування розділових знаків, неправильні відмінки слів, застосування русизмів та діалектизмів тощо. Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні, суд не має права змінювати зміст судового рішення, а лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

Верховний Суд у постанові від 11 листопада 2020 року в справі № 300/765/15-ц виснувано, що судове рішення повинно бути точним. Помилки у тексті судового рішення, зумовлені арифметичними помилками або граматичними помилками (описками), що стосуються істотних обставин або ускладнюють виконання рішення, можуть бути усунуті судом, який ухвалив рішення або ухвалу. Описки - це помилки, зумовлені неправильним написанням слів. Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належить написання прізвищ та імен, адрес, найменувань спірного майна, зазначення дат та строків. Особливо це стосується резолютивної частини рішення. В резолютивній частині будь-яка описка має істотне значення, оскільки вона може утруднити виконання рішення. Не є опискою граматичні помилки, які не спотворюють текст судового рішення та не призводять до його неправильного сприйняття: неправильне розташування розділових знаків, неправильні відмінки слів, застосування русизмів та діалектизмів тощо.

Згідно з п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні, суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення.

Проаналізувавши фактичні обставини справи у сукупності із нормами процесуального законодавства, якими врегульовані зазначені правовідносини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вказаного клопотання та виправлення описки у вищезгаданій ухвалі суду із огляду на таке.

Суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 не є учасником цієї справи про розірвання шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

При цьому, позивачем при зверненні до суду із зазначеним позовом не залучалися треті особи (а.с. 2-3).

Таким чином, ОСОБА_1 не є учасником цієї справи, а тому не наділена процесуальним правом для звернення до суду з такою заявою.

Також у матеріалах справи відсутні докази того, що вона на підставі ст. 62 ЦПК України та відповідно до ст. 60 ЦПК України є представником будь-якого учасника в цій справі, а отже наділена правом для звернення до суду із вищевказаною заявою в межах цього провадження.

Окрім цього, ухвала суду від 04 серпня 2025 року не містить описок, оскільки з матеріалів справи, зокрема із копії свідоцтва про смерть позивача (а.с. 14), вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер у віці 29 років в с. Муравка Покровського району Донецької області ІНФОРМАЦІЯ_2 . Водночас доказів того, що смерть ОСОБА_2 пов`язана із проходженням ним військової служби у суду немає, як і доказів того, що позивач був військовослужбовцем.

Окремо суд звертає увагу на те, що відповідно до п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні, суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення.

Водночас і доказів неможливості реалізації цього судового рішення матеріали справи не містять.

За таких обставин, із огляду на відсутність правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 суд вимушений відмовити у її задоволенні. Разом із тим, судом не встановлено обставин для виправлення описок в ухвалі суду від 04 серпня 2025 року в цій справі із власної ініціативи.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 269 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Повний текст ухвали складений 02 вересня 2025 року.

Суддя Віктор Мокрецький