10.09.2025 Справа № 756/8380/25
Номер справи 756/8380/25
Номер провадження 2/756/5087/25
рішення

іменем України

10 вересня 2025 року Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Белоконної І.В.

за участю секретаря Харук М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути зі ОСОБА_2 понесені додаткові витрати на сина ОСОБА_3 до досягнення сином повноліття за період з 2020 року по лютий 2024 року у розмірі 49683,50 грн та понесені додаткові витрати за період 2024 року по грудень 2025 року у розмірі 81 814,50 грн.

В обгрунтування позову зазначає, що відповідач є батьком її дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . До досягнення сином повноліття самостійно оплачувала всі гуртки, репетиторів, лікування, оздоровлення сина тощо. Відповідач в додаткових витратах на утримання дитини жодної участі не брав. В період з 19.12.2020 по 16.06.2021 ОСОБА_3 навчався в STEP IT Academi (ТОВ «Комп`ютерна академія.Шаг») за напрямом «Професійна комп`ютерна освіта». За період навчання було сплачено 16020,00 грн. В період з 01.09.2022 по 30.06.2024 навчався в Оптико-механічному коледжі Київського національного універститету ім. Тараса Шевченка. За період навчання до досягнення дитною повноліття було сплачено 28000,00 грн. Для навчання сина було придбано комп`ютер вартістю 42114,00 грн, монітор вартістю 7799,00 грн, пристрій безперебійного живлення вартістю 5404,00 грн. Загалом за період з 2020 по лютий 2024 до досягнення сином повноліття понесено додаткові витрати у розмірі 99367,00 грн. Отже, половину витрат, яку відповідача має понести становить 49683,50 грн.

В березні 2025 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. 08.05.2025 судом прийнято рішення про стягнення з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до припинення навчання. Тривалість навчання в університеті з 01.09.2024 по 30.06.2028 становить 175 600,0 грн. Половина вартості навчання, яку мав би сплатити відповідач становить 87800,00 грн. У 2024 році для навчання сина було придбано макбук вартістю 75296,00 грн, навушники вартістю 8757,00 грн, айпад з стилусом вартістю 35237,00 грн. Загалом за період з 2024 по грудень 2025 на повнолітнього сина понесено додаткові витрати у розмірі 163629,00 грн. Тобто, половина витрат становить 81814,50 грн, яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь.

Позивач зазначає, що не в змозі самостійно нести додаткові витрати на дитину та потребує компенсації понесених витрат, оскільки заробітня плата в середньому складає 12000,00 грн на місяць, та на її утриманні знаходиться ще малолітній син та хворі батьки. У зв`язку з чим вона опинилася у скрутному матеріальному становищі та змушена звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 03.07.2025 відкрито спрощене провадження по справі та призначено до судового розгляду.

Відповідач в порядку ст. 178 ЦПК України надав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В обгрунтування поданого відзиву зазначає, що після розлучення позивач чинила перешкоди у спілкуванні з дитиною, і після того як вона вдруге, в 2015 році, вийшла заміж, заборонила будь-яке спілкування з сином, мотивуючи це тим, що в дитини вже нова родина та новий батько. Твердження позивача про те, що вона пропонувала брати участь у додаткових витратах на дитину не відповідає дійсності та не підтверджені жодним доказом. На підставі виконавчого листа № 2-2017 сплачував аліменти на утримання сина до досягнення ним повноліття. На даний час сплачує аліменти на утримання сина на період навчання. На думку відповідача, оплата навчання сина у ТОВ «Комп`ютерна академія. Шаг», Оптико-механічному коледжі КНУ ім. Тараса Шевченка не є додатковими витратами на дитину у розумінні ст. 185 СК України. Позивачем не доведено існування особливих обставин, які зумовили б необхідність платного навчання дитини, не навела мотивів вибору освітнього закладу, що, зокрема, залежить від матеріальних можливостей та бажання батьків, а також погодження такого вибору з батьком дитини. Товарні чеки № 443640, № 465004, № 518623 не є належним доказом понесених витрат на дитину. Також зазначає, що додаткові витрати на утримання дітей не стягуються у разі досягнення ними повноліття навіть у випадку, якщо вони продовжують навчання. Зауважив, що працює у ТОВ «Центр пожежного захисту» з червня 2020 року, виходячи із суми сукупного доходу вбачається, що надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину у більшому розмірі, ніж призначенні рішенням Оболонського районного суду у м. Києві у справі № 756/2988/25 не має можливості. Заначив, що на його утриманні перебуває непрацездатна матір ОСОБА_4 . Доводи позивача про те, що вона не взмозі нести додаткові витрати на повнолітнього сина у зв`язку з тим, що на її утриманні знаходиться ще малолітній син та хворі батьки, не можуть бути підставою для задоволення позовних вимог.

11.08.2025 позивач надала до суду відповідь на відзив.

12.08.2025 третя особа ОСОБА_2 надав до суду письмові пояснення, в яких просив суд задовольнити позовні вимоги.

26.08.2025 представник відповідача надала до суду заперечення на відповідь на відзив.

28.08.2025 позивач надала до суду пояснення у відповідь на заперечення на відповідь на відзив.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав, викладених у позові.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог з підстав зазначених у відзиві.

Відповідач у судовому засіданні підтримав позицію свого представника.

Третя особа у судовому засіданні не заперечував щодо задоволення позовних вимог.

Вислухавши пояснення позивача, відповідача та його представника, третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 19.03.2003 між позивачем ОСОБА_5 та відповідачем ОСОБА_2 був зареєстрований шлюб Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м. Києва (актовий запис № 340), що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .

Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 .

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 27.01.2012 (справа № 2-1326/12) шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 розірвано.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 30.03.2012 (справа № 2-2017/2012) стягнуто зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 25 % від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 08.02.2012 і до досягнення дитиною повноліття.

12.09.2015 року ОСОБА_1 уклала шлюб з ОСОБА_7 , після укладання шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_1 », що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві.

Постановою головного державного виконавця Оболонського ВДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 23.07.2025 закінчено виконавче провадження № НОМЕР_3 щодо примусового виконання виконавчого листа № 2-2017, виданого Оболонським районним судом м. Києва про стягнення зі ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , у зв`язку з досягненням дитиною повноліття.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 08.05.2025 (справа № 756/2988/25) стягнуто з ОСОБА_2 на ОСОБА_5 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, починаючи стягнення з 04.03.2025 і до припинення навчання, але не більше ніж до досягнення 23 років.

Згідно довідки комп`ютерної академії IT STEP від 05.06.2025, ОСОБА_3 навчався за напрямом «Професійна комп`ютерна освіта» відповідно до договору № 051022064 від 19.09.2020, з терміном навчання 19.12.2020-16.06.2021. За весь період навчання було внесено оплат на загальну суму 16020,00 грн.

В період з 01.09.2022 по 30.06.2024 ОСОБА_3 навчався в Оптико-механічному коледжі Київського національного університету імені Тараса Шевченка. За період навчання внесено оплат на суму 28000,00 грн.

Позивач для навчання сина було придбано: комп`ютер вартістю 42144,00 грн, монітор вартістю 7799,00 грн; пристрій безперебійного живлення вартістю 5404,00 грн, макбук вартістю 75296,00 грн; навушники вартістю 8757,00 грн; айпад з стилусом вартістю 35237,00 грн.

16.08.2024 між Національним технічним університетом України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» в особі декана факультету прикладної математики Дички І.А. та ОСОБА_5 укладено Договір про надання платної освітньої послуги № 41/24-Д, предметом якого є фінансові зобов`язання замовника щодо освітньої послуги, що надається здобувачу ОСОБА_3 університетом. З вказаного договору вбачається, що загальна вартість платної освітньої послуги за весь строк навчання становить 175600,00 грн.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті).

Визначення таких особливих обставин належить до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.

Відповідно до частини другою статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Отже, аналізуючи вказані норми матеріального права, слід зазначити, що додаткові витрати, незалежно від їх виду, можуть бути присуджені одному із батьків лише на утримання неповнолітньої дитини. На утримання непрацездатних повнолітніх дітей, яких законодавство визначає, не як «дитина», а як «донька або син», виплата батьками додаткових витрат не передбачена.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що додаткові витрати на сина зумовлені його навчанням у ТОВ «Комп`ютерна академія. Шаг», Оптико-механічному коледжі КНУ ім. Тараса Шевченка та Національному технічному університеті України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» на контрактній формі навчання, а також придбанням техніки для навчання, що полягають у понесених позивачем витратах на загальну суму 262 996,00 грн (99367,00 грн - витрати до досягнення дитиною повноліття; 163629,00 грн - витрати після досягнення повноліття).

Суд зазначає, що витрати на навчання у вищому навчальному закладі не можна вважати витратами на дитину, що викликані особливими обставинами. Тому вказані витрати не відносяться до додаткових витрат на дитину у відповідності до вимог ст. 185 СК України.

Такі висновки суду узгоджуються із правовими позиціями, викладеними у постанові Верховного Суду від 26.09.2018 у справі № 569/6838/15-ц; постанові від 10.10.2019 у справі № 638/13860/16-ц; постанові Верховного Суду від 01.04.2020 у справі № 521/16268/18.

Крім того, слід зазначити, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як на момент звернення позивача з вказаним позовом, так і на момент вступу до вищого навчального закладу, досяг повноліття, при цьому стягнення додаткових витрат на повнолітню дитину діючим законодавством взагалі не передбачено.

Щодо витрат на навчання дитини у ТОВ «Комп`ютерна академія. Шаг» та Оптико-механічному коледжі КНУ ім. Тараса Шевченка суд зазначає, що навчання особи з метою здобуття професійної освіти не відноситься до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини. Отже такі витрати не є додатковими витратами, які викликані особливими обставинами, у розумінні статті 185 СК України.

Разом з тим, позивачем не доведено мотивів вибору освітнього закладу, що зокрема, залежить від матеріальних можливостей та бажання батьків, а також погодження такого вибору з відповідачем.

Позивачем для навчання сина було придбано наступну техніку: комп`ютер вартістю 42144,00 грн, монітор вартістю 7799,00 грн; пристрій безперебійного живлення вартістю 5404,00 грн; макбук вартістю 75296,00 грн; навушники вартістю 8757,00 грн; айпад з стилусом вартістю 35237,00 грн.

Суд зауважує, що позивачем не надано доказів на підтвердження того, що між нею та відповідачем були узгодженні питання щодо необхідності придбання та вартості придбаної техніки.

Також, позивачем не доведено, що такі витрати не покривалися за рахунок аліментів, які сплачував відповідач на утримання дитини.

Інші доводи сторін, які наведені у заявах по суті справи, не впливають на висновки суду та не потребують детального обґрунтування, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини.

Зокрема, Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи ("Проніна проти України", № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006)

З огляду на викладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

Керуючись статтею 185 СК України, статтями 5, 12-13, 76, 81, 263-265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.В. Белоконна