Справа № 177/1666/25
Провадження № 2/177/1086/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

10 вересня 2025 року Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Лященко В.В.

за участю секретаря судових засідань Антонінок А.Д.,

представника відповідача Тащі М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Кривому Розі Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №177/1666/25 за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

У червні 2025 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом посилаючись на те, що 19.02.2024 ОСОБА_1 звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим встановив мобільний додаток monobank та підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг «Monobank». На підставі договору ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку НОМЕР_1 у розмірі 15 000, 00 грн. Підписавши анкету-заяву, відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають Договір та зобов`язується виконувати його умови. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши позичальнику кредит, у встановленому договором розмірі. Відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання по погашенню заборгованості, в зв`язку з чим позивач просить суд стягнути із ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 19.02.2024 у розмірі 42 435, 94 грн та судові витрати.

Ухвалою суду від 30.06.2025 справу було прийнято до свого провадження та відкрито провадження по справі. Призначено розгляд у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

16.07.2025 надійшов відзив, згідно якого відповідач заперечував проти задоволення позову. В обґрунтування заперечень посилався на те, що як вбачається з наданих банком доказів, анкета-заява містить лише підпис відповідача. Водночас, анкета-заява не містить відповідних істотних умов кредитного договору. В ній відсутні будь-які дані стосовно оформлення кредиту, суми кредитного ліміту, строку повернення кредиту, визначення розміру процентів за користування кредитом, неустойки та інших істотних умов. При цьому, банком надано документи на підтвердження отримання відповідачем кредитного ліміту 19.02.2024 саме у розмірі 14924 грн. Витягом з Умов обслуговування рахунків фізичної особи в Акціонерному товаристві «Універсал Банк», що наданий позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені тарифи користування кредитною карткою «MONOBANK», в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема, штраф за несвоєчасне погашення кредиту та/або відсотків, порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, а також містяться додаткові положення, в яких, зокрема, визначено дію договору, та інші умови. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці умови та тарифи розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкетузаяву, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема, й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, неустойки саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядку нарахування. Наданий позивачем примірник умов належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. Надані позивачем Умови з огляду на їх мінливий характер не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана ним і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Крім того, як вбачається з наданого банком розрахунку заборгованості, загальний залишок заборгованості за кредитом (тілом кредиту) становить 29217,99 грн. Проте, фактично ця сума не є заборгованістю лише за тілом кредиту, оскільки банком також нараховувались проценти та санкції за порушення грошового зобов`язання. Відповідачем неодноразово вносились кошти у рахунок погашення кредитної заборгованості, про що вбачається із наданого позивачем розрахунку заборгованості, однак сплачені ним кошти розподілялись банком на погашення процентів, які передбачені Умовами обслуговування рахунків фізичної особи, що відповідачем не підписані, тобто не спрямовувались на погашення тіла кредиту, у зв`язку з чим заборгованість зростала. При цьому, як вбачається з виписки щодо руху коштів по картці ОСОБА_1 , банком також здійснювалось автоматичне списання відсотків за кредитом, що також не є тілом кредиту. Отже, підстави для стягнення заборгованості у визначеному банком розмірі відсутні. ОСОБА_1 здійснював сплати за оспорюваним кредитним договором у розмірі 1568 грн, 1700 грн та 5000 грн. Враховуючи що початкова сума кредиту становила 14924 грн, сума до сплати за оспорюваним кредитним договором має становити 6656 грн (14924 1568 1700 5000).

17.07.2025 надійшла відповідь на відзив, згідно якої позивач зазначає, що відповідно до руху коштів по картці за весь час користування карткою боржником було проведено поповнень карткового рахунку на суму 11 918, 00грн, та зроблено витрат по картці на суму 54 353, 94 грн. Отже, сума коштів, яка досі не була повернута банку становить 42 435, 94 грн. Всі поповнення використовувалися відповідачем на власні потреби і на рахунку не залишалися, саме тому повернутими їх вважати не можна. Через те, що відповідач лише частково здійснював операції з поповнення своєї банківської карти, розмір яких був значно меншим за поточні витрати по картковому рахунку, виникла заборгованість. В свою чергу, поповнення, які проводив відповідач, свідчать про те, що останній усвідомлював, що винен банку кошти, які використав з кредитного ліміту, а отже повною мірою розумів наслідки та був ознайомлений з умовами використання наданих йому коштів.

В судове засідання представник позивача не з`явився, в позовні заяві просив розглянути справу за його відсутності, на позовних вимогах наполягав, проти винесення заочного рішення не заперечував.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить поштове повідомлення.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримав заперечення, викладені у відзиві на позов.

Вислухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 19.02.2024 між та АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір за заявою про надання банківських послуг Monobank, відповідно до умов якого останньому на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності було надано кредит у гривні у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, з можливістю його користування.

19.02.2024 ОСОБА_1 підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг. Положеннями Анкети-заяви визначено, що вона погоджується з тим, що ця анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank| Universal Bank, таблицею обчислення вартості кредиту та паспорт споживчого кредиту, складають Договір про надання банківських послуг. Також сторонами було визначено, що у випадку користування кредитними лімітом понад встановлений безоплатний строк (62 дні) позичальником сплачуються відсотки за його користування у розмірі 3,1% на місяць.

У п. 4 Анкети-заяви, відповідач засвідчив генерацію ключової пари удосконаленого електронного підпису (далі - УЕП) з особистим ключем і відповідним йому відкритим ключем, що буде використовуватися нею для вчинення правочинів та платіжних операцій та в п. 5. погодився з тим, що невід`ємною частиною Анкети-заяви є Запевнення Клієнта до Договору, з підписанням якого в Мобільному застосунку Договір набуває чинність.

Відповідно до довідки про наявність рахунку від 03.04.2025 на ім`я ОСОБА_1 відкритий рахунок № НОМЕР_1 , тип картки ОСОБА_3 , валюта UAN, активна до 07/30.

Згідно довідки про розмір встановленого ліміту від 03.04.2025 за Договором про надання банківських послуг Monobank від 19.02.2024 встановлено кредитний ліміт у розмірі 15 000, 00 грн.

З наданого банком розрахунку заборгованості вбачається, що ОСОБА_1 має заборгованість за Договором про надання банківських послуг Monobank від 19.02.2024 станом на 03.04.2025 у розмірі 42 435, 94 грн, яка складається із 29 217, 99 грн - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), 6 296, 54 грн - заборгованість за відсотками, 6 921, 41 грн - за порушення грошового зобов`язання.

Як вбачається з виписки по особовому рахунку позивач надав відповідачу кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, якими відповідач активно користувався та періодично вносив грошові суми на погашення кредиту.

Відповідно до пояснення до Виписки про рух коштів на рахунку заборгованість складає 42 435, 94 грн, ця заборгованість складається з повністю використаного боржником кредитного ліміту у сумі 15 000, 00 грн та суми овердрафту (мінусу по картці), яка становить 27 435, 94 грн.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За правилами ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).

За правилом ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч.1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до положень ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Нормою ст.639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до ч.ч.7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

За змістом ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до змісту ст. 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно умов договору й вимог Цивільного кодексу, а згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно п. п. 1 та 3 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України , позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Таким чином, вищенаведене свідчить про укладення сторонами в установлений законом спосіб кредитного договору, у тому числі погодження сторонами Умов обслуговування рахунків фізичної особи з додатками, шляхом проставляння ними електронного цифрового підпису.

Оскільки відповідач ОСОБА_1 належним чином не виконує свої зобов`язання по погашенню заборгованості за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 19.02.2024, внаслідок чого кредитна заборгованість відповідача становить 29 217, 99 грн, яка складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), тому дана заборгованість підлягає стягненню з відповідача, у зв`язку з чим позов в цій частині підлягає задоволенню.

Разом з тим, згідно наданого Банком розрахунку заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 03.04.2025 складається також із заборгованості за пенею у розмірі 6 296, 54 грн та заборгованості за порушення грошового зобов`язання у розмірі 6 921, 41 грн.

За приписами статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За правилами статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження заявлених вимог, позивач надав до суду копію Анкети - заяви до договору про надання банківських послуг, Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів Monobank, Паспорт споживчого кредиту «Картка monobank», виписку з карткового рахунку про рух коштів та розрахунок заборгованості.

Частина 1 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» приписує, що у договорі про споживчий кредит зазначається, зокрема, таке: тип кредиту (пункт 2), відсоткова ставка, її тип та порядок обчислення, у тому числі порядок зміни та сплати процентів (пункт 8), орієнтовна реальна річна процентна ставка та орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача на дату укладення договору; усі припущення, використані для обчислення орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту (пункт 9), загальний розмір наданого кредиту (пункт 3), строк, на який надається кредит (пункт 5).

Надані позивачем Паспорт споживчого кредиту «Картка monobank» та Умови і правила обслуговування, які долучені представником позивача до матеріалах справи, не містять підпису відповідача, а тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного сторонами 19.02.2024 підписанням Анкети-заяви, або в електронній формі.

АТ «Універсал Банк» не надало суду ані в оригіналі, ані в електронних, ані у паперових копіях Умови і правила надання банківських послуг, Тарифи, Таблицю обчислення вартості кредиту та Паспорт споживчого кредиту, які були надані ним ОСОБА_1 через мобільний додаток та які були ним підписані накладенням електронного цифрового підпису.

Отже суд дійшов висновку, що АТ «Універсал Банк» не довело належними та допустимими доказами підписання відповідачем Умов і правил надання банківських послуг, Паспорту споживчого кредиту шляхом використання його електронного цифрового підпису.

Підписана ОСОБА_1 . Анкета-заява до договору про надання банківських послуг не містить умов нарахування збільшеної процентної ставки, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту, а отже і підстави для стягнення зі відповідача 6 921, 41 грн за порушення грошового зобов`язання відсутні.

Що стосується стягнення заборгованості за пенею, суді дійшов наступного висновку.

Статтею 549 ЦК України визначено поняття неустойки. Так, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч.1 ст. 550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Відповідно до ч.2 ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі, якщо таке збільшення не заборонено законом.

Згідно з п.18 Прикінцеві та перехідні положення ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. В подальшому дія воєнного стану в Україні неодноразово продовжувалася і на момент розгляду судом справи та ухваленні у ній рішення, воєнний стан в Україні, триває.

Судом встановлено, що банком за період часу з 01.11.2024 по 03.04.2025, тобто під час дії воєнного стану в Україні, неправомірно нараховано пеню в розмірі 6 296, 54 грн та безпідставно включено дану суму у загальний розмір заборгованості.

З урахуванням вищенаведеного вимога щодо стягнення з відповідача пені 6 296, 54 грн задоволенню не підлягає.

На підставі вищенаведеного, суд повно і правильно встановивши обставини справи, оцінивши наявні докази у їх сукупності та застосувавши при вирішенні спірних правовідносин норми матеріального права, які підлягали застосуванню, вважає, що в задоволенні позову банку в частині стягнення тіла кредиту, слід задовольнити, в той же час в задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості за порушення грошового зобов`язання та пені, слід відмовити за безпідставністю, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, із відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, пропорційно розміру задоволених позовних вимог (69%) в сумі 2 089, 32 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 263-265 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов акціонерного товариства «Універсал Банк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь акціонерного товариства «Універсал Банк», , кредитну заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 19.02.2024 в розмірі 29 217, 99 (двадцять дев`ять тисяч двісті сімнадцять грн 99 коп.) гривень, а також судові витрати у розмірі 2 089, 32 гривень.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 12.09.2025.

Суддя В.В.Лященко