ПОСТАНОВА

Іменем України

23 липня 2025 року м. Кропивницький

справа № 387/1237/24

провадження № 22-ц/4809/773/25

Кропивницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Письменного О.А.,

суддів - Дуковського О.Л., Дьомич Л.М.,

при секретарі - Зайченко В.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Міністерства оборони України на рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 27 січня 2025 року (суддя Солоненко Т.В.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , треті особи: приватний нотаріус Новоукраїнського районного нотаріального округу Кіровоградської області Левітчук Г.Б. про визнання права на одержання виплат в порядку спадкування,-

встановив:

У вересні 2024 року ОСОБА_1 звернулася в суд із зазначеним позовом, мотивуючий його тим, що ІНФОРМАЦІЯ_15 року, виконуючи військовий обов`язок в зоні бойових дій, загинув її рідний брат - ОСОБА_2 . 10 лютого 2023 року, відповідно до протоколу №15/268, її матері ОСОБА_3 було призначено одноразову грошову допомогу в сумі 15 000 000 гривень за загибель сина ОСОБА_2 . Згідно банківської виписки АТ «Державний ощадний банк України» на особовий рахунок ОСОБА_3 зараховано для виплат одноразової грошової допомоги за загиблого сина грошові кошти в загальному розмірі 3 900 000 гривень. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла, недоотримавши за життя призначену одноразову грошову допомогу у повному нарахованому розмірі. 11 грудня 2023 року вона отримала свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 . Спадщина складається із грошових вкладів з нарахуванням відсотків та компенсації, що знаходяться в АТ «Державний ощадний банк України». Недоотримана її померлою матір`ю частина одноразової грошової допомоги в розмірі 11 100 000 гривень не була включена нотаріусом до складу спадщини після смерті ОСОБА_3 . Вважає, що оскільки вона є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 , у встановленому законом порядку прийняла спадщину, отже до неї перейшли усі права та обов`язки, що належали померлій ОСОБА_3 на час відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті, у тому числі право на одержання передбачених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» виплат у зв`язку із загибеллю ОСОБА_2 , на які ОСОБА_3 мала право, однак не одержала за життя в повному обсязі.

Посилаючись на ці обставини, позивач з урахуванням поданих уточнень, просила визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 - право на отримання нарахованої одноразової грошової допомоги, у зв`язку із загибеллю ОСОБА_2 , згідно до п.п. 1,2 Постанови КМУ № 168 від 28 лютого 2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» в розмірі 11 100 000 грн та зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 виплатити їй зазначений розмір невиплаченої одноразової грошової допомоги.

Рішенням Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 27 січня 2025 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 право на отримання частини нарахованої одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю ОСОБА_2 , згідно до п.п. 1, 2 Постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» в розмірі 11 100 000 (одинадцять мільйонів сто тисяч) гривень.

Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_4 виплатити ОСОБА_1 частину нарахованої одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю ОСОБА_2 , згідно до п.п. 1, 2 Постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» в розмірі 11 100 000 (одинадцять мільйонів сто тисяч) гривень.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, Міністерство оборони України подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що 10.02.2023 відповідно до протоколу №15/168 Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, матері позивачки та загиблого ОСОБА_2 . ОСОБА_3 , було призначено одноразову грошову допомогу в сумі 15 000 000 гривень. На виконання вищезазначеного протоколу ІНФОРМАЦІЯ_4 було розпочато виплату зазначеної допомоги ОСОБА_3 . Таким чином, ІНФОРМАЦІЯ_4 та Міністерством оборони України в повному обсязі виконано обов`язок щодо призначення одноразової грошової допомоги в зв`язку з загибеллю ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 померла, не доотримавши за життя призначену одноразову допомогу у повному нарахованому розмірі.

Також вказано, що11.12.2023 позивачка ОСОБА_1 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_3 . Однак недоотримана померлою матір`ю позивачки частина одноразової грошової допомоги в розмірі 11 100 000 грн не була включена нотаріусом до складу спадщини після смерті ОСОБА_3 , тому ІНФОРМАЦІЯ_4 не мав підстав та права здійснювати подальші виплати позивачці. Крім того, позивачка навіть не зверталась до ІНФОРМАЦІЯ_1 за цією виплатою. Так, відповідно до ст. 50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії. Документ сформований в системі «Електронний суд» 07.03.2025 6 За законом оскаржувати можна безпосередньо нотаріальні дії, відмову у їх здійсненні та нотаріальні акти. При цьому дії нотаріуса позивачкою оскаржено не було.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, за наявними матеріалами справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , про що 18 липня 2022 року складено відповідний актовий запис за №157. Місце смерті селище Піски Донецької області (а.с. 7)

Згідно витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою грошової допомоги та компенсаційних сум №15/168 від 10.02.2023, матері загиблого ІНФОРМАЦІЯ_8 у період дії воєнного стану солдата ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_9 ), що підтверджено свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 від 18.07.2022 та листом Кадрового центру Збройних Сил України від 08.12.2022 №321/КЦ/16823 призначено одноразову грошову допомогу в сумі 15000000 (п`ятнадцять мільйонів) грн. 00 коп. (а.с.8)

Відповідно до виписки по картковому рахунку № НОМЕР_2 ОСОБА_3 в період з 15.03.2023 по 03.06.2023 ОСОБА_3 перераховано грошову допомогу за загибель в загальному розмірі 3 900 000,00 грн., а саме:

15.03.2023 перераховано 3 000 000,00 грн;

27.03.2023 перераховано 300 000,00 грн;

28.04.2023 перераховано 300 000,00 грн;

03.06.2023 перераховано 300 000,00 грн. (а.с. 10-12)

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серія НОМЕР_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , померла ІНФОРМАЦІЯ_11 , про що Виконавчим комітетом Помічнянської міської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області 12 травня 2023 року складено актовий запис № 57 (а.с. 9).

Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого приватним нотаріусом Новоукраїнського районного нотаріального округу Кіровоградської області Левітчук Г.Б. 11.12.2023, спадкоємцем у цьому свідоцтві майна ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_11 , є дочка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , податковий номер НОМЕР_4 , проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Спадщина, на яку видане свідоцтво, складається із грошових вкладів з нарахуванням відсотків та компенсацій, що знаходяться в Акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України» на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , РНОКПП НОМЕР_5 , станом на 08.11.2023 року відкрито рахунки:

У НОМЕР_6 :

№ НОМЕР_7 - сума залишку 4,40 грн, відкритий 15.05.2019р.;

№ НОМЕР_8 - сума залишку 0,00 грн, відкритий 15.05.2018р.;

№ НОМЕР_9 - сума залишку 42267,96 грн, відкритий 13.01.2021р.;

№ НОМЕР_2 - сума залишку 4,50 грн, відкритий 18.07.2022р.

Рахунок у ТВБВ №10010/0129:

Наявний рахунок № НОМЕР_10 , відкритий 24.09.2007р.. Даний рахунок перенесено до центрального реєстру нерухомих вкладів із залишком 169,17 грн. (а.с. 13)

Відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №75084320 від 11.12.2023 спадкодавець: ОСОБА_3 , дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 ; спадкоємець: ОСОБА_1 ; черга спадкування: 1 діти, батьки; спадкове майно: грошові вклади (а.с.14, 15).

У період з 15.03.2023 по ІНФОРМАЦІЯ_14 матері загиблого ОСОБА_2 - ОСОБА_3 перераховано одноразову грошову допомогу за загибель сина в загальному розмірі 3 900 000,00 грн. Отже недоотримана померлою матір`ю частина одноразової грошової допомоги становить 11 100 000,00 грн та яка не була включена нотаріусом до складу спадщини після смерті ОСОБА_3 .

Встановивши те, що ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 , у встановленому законом порядку прийняла спадщину, а тому до неї перейшли усі права та обов`язки, що належали померлій на час відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті, у тому числі право на одержання передбачених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» виплат у зв`язку із загибеллю ОСОБА_2 , які ОСОБА_3 недоотримала за життя у визначеному законом розмірі, дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду з огляду на таке.

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України).

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі статтями 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до статті 1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

У статтях 1217, 1223 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом першої-п`ятої черг). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно зі статтею 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до статті 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Звертаючись до суду з цим позовом, ОСОБА_1 посилалася на те, що вона як спадкоємець першої черги за законом має право на отримання одноразового грошової допомоги, у зв`язку з загибеллю її брата, право на яку за життя отримала її мати ОСОБА_3 , і ця компенсація є соціальною виплатою та входить до складу спадщини на підставі статті 1227 ЦК України.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 14 лютого 2022 року у справі № 243/13575/19 (провадження № 61-11268сво20) зазначив, що «тлумачення статті 1227 ЦК України свідчить, що:

- цією нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та неотриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини;

- право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). Відповідно при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом;

- право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема, право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 ЦК України, за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат, та випадки, за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати».

Відповідно до пп. 2 п. 1 ст. 3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» дія цього Закону поширюється, зокрема, на членів сімей військовослужбовців, які загинули.

За приписами п. 1 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Відповідно до статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», до членів сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, належать: діти, у тому числі усиновлені, зачаті за життя загиблої (померлої) особи та народжені після її смерті, а також діти, стосовно яких загиблу (померлу) особу за її життя було позбавлено батьківських прав; вдова (вдівець); батьки (усиновлювачі) загиблої (померлої) особи, якщо вони не були позбавлені стосовно неї батьківських прав або їхні батьківські права були поновлені на час її загибелі (смерті); внуки загиблої (померлої) особи, якщо на момент її загибелі (смерті) їх батьки загинули (померли); жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили; утриманці загиблої (померлої) особи, визначені відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Згідно пп. 1 п. 2 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби.

За змістом ч. 3 ст. 16-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» розмір одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця в період дії воєнного стану визначається Кабінетом Міністрів України з урахуванням такого: розмір одноразової грошової допомоги, що виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби, не може становити менше 15 мільйонів гривень.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію», статті 9-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та абзаців другого - восьмого пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 28 червня 2023 р. № 3161-IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо окремих питань, пов`язаних із проходженням військової служби під час дії воєнного стану» Кабінетом Міністрів України 28 лютого 2022 року прийнято постанову № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Відповідно до пункту 2 Постанови № 168 від 28.02.2022 особам, які мають право на виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі осіб, зазначених у пунктах 1-1-2 цієї постанови, а також їх смерті внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), отриманого у період воєнного стану під час захисту Батьківщини, участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, не пізніше ніж через один рік після поранення (контузії, травми, каліцтва), виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 млн. гривень.

Розмір одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця в період воєнного стану під час виконання ним обов`язків військової служби не може становити менше 15 млн. гривень.

Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, можуть реалізувати це право з дня його виникнення. Днем виникнення такого права є дата загибелі особи, в період дії воєнного стану, що зазначена у свідоцтві про смерть.

Із наведеного вбачається, що за життя ОСОБА_3 набула право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю її сина під час виконання військового обов`язку в зоні бойових дій в розмірі 15 000 000 грн, що відповідно до ст. 1227 ЦК України входить до складу спадщини. Тому ОСОБА_1 як спадкоємець померлої матері ОСОБА_3 має не лише на фактично отриману частину виплати в сумі 3 900 000, а також і на недоотриману за життя ОСОБА_3 частини одноразової грошової допомоги, що становить 11 100 000 грн.

З урахуванням викладеного, висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог є правильним та відповідає вимогам закону.

Отже, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення.

Рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 27 січня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 11.09.2025.

Судді:

О.А.Письменний О.Л. Дуковський Л.М. Дьомич