Провадження № 2-о/641/111/2025 Справа № 641/796/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2025 року м. Харків

Слобідський районний суд міста Харкова в складі:

головуючого судді Василенко О.Я.,

за участю секретаря судового засідання Жамгаряна А.Р.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Харківська міська рада про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 звернувся до Слобідського районного суд міста Харкова з заявою, в якій просить встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем- ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла матір заявника - ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилася спадщина на квартиру АДРЕСА_2 . Вказана квартира належала померлій ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 29.11.2006 Відділом приватизації житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Виконавчого комітету Харківської міської ради, реєстраційний номер 7-06-273694. Крім того, зазначив, що за життя ОСОБА_3 склала заповіт від 10.09.2007, відповідно до якого квартиру АДРЕСА_2 вона заповіла своєму сину ОСОБА_1 . Померла ОСОБА_3 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , проте фактично там не проживала. З 1999 року і до моменту смерті ОСОБА_3 фактично проживала разом із заявником за адресою: АДРЕСА_1 . Квартиру АДРЕСА_4 , отримав дід заявника ОСОБА_4 , та у 1999 році батько заявника ОСОБА_5 , мати заяника ОСОБА_3 , заявник та його брат ОСОБА_6 переїхали жити в цю квартиру. У 2003 році заявник виписався з квартири АДРЕСА_2 і прописався у квартирі АДРЕСА_4 . Прописка матері та брата заявника залишилася за адресою квартири по Московському проспекту. ІНФОРМАЦІЯ_3 помер брат заявника, ІНФОРМАЦІЯ_4 помер батько заявника, в квартирі АДРЕСА_5 залишилися проживати заявник та його мати. Саме в цій квартирі ОСОБА_3 і померла, заявник займався організацією та проведенням поховання. Інших спадкоємців у померлої, окрім заявника, немає.

Заявник звернувся 14.02.2024 до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Смородської Наталії Анатоліївни з заявою про прийняття спадщини, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено, у зв`язку з тим, що заявником пропущені встановлені строки для подання заяви про прийняття спадщини, а також не надані документи, які б підтверджували факт спільного проживання з померлою матір`ю на момент її смерті.

Зважаючи на неможливість спадкоємцем оформити спадкові права на спадкове майно, заявник звертається до суду щодо встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

24.06.2025 від представника заінтересованої особи Харківської міської ради Бабак Ольги Володимирівни надійшли пояснення, в яких вона просила у задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини відмовити повністю. В обґрунтування зазначила, що датою смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , згідно зі свідоцтвом про смерть від 04.07.2023 серія НОМЕР_1 , є 01.07.2023. Із наданих заявником документів вбачається, що місцем реєстрації ОСОБА_3 є: АДРЕСА_3 . Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округа Смородської Н.А. від 14.02.2024 № 14/02 31 заявнику відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру АДРЕСА_2 , після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 його матері ОСОБА_3 у зв`язку з пропуском ОСОБА_1 строку для прийняття спадщини та ненаданням документів, які б підтверджували факт спільного проживання його разом з померлою матір`ю на момент її смерті. Проте заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не із заявою про встановлення додаткового строку, достатнього для подання ним заяви про прийняття спадщини. У своїй заяві заявник зазначає, що він хоча і був на час відкриття спадщини зареєстрований за іншою аніж його матір адресою, але фактично проживав із нею за адресою: АДРЕСА_1 . Для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним. Будь-яких належних документальних доказів, що свідчать про постійне місце проживання із померлою ОСОБА_3 заявником не надано. Показання свідків, допитаних за ініціативою заявника, не можуть бути достатніми і беззаперечними доказами факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою судді Комінтернівського районного суду міста Харкова Маньковської О.О. від 03.02.2025 у відкритті провадження у справі було відмовлено.

15.05.2025 постановою Харківського апеляційного суду ухвалу Комінтернівського районного суду міста Харкова від 03.02.2025 скасовано, справу направлено для продовження розгляду.

25.04.2025 набрав чинності Закон України від 26.02.2025 № 4273-ІХ «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів» відповідно до якого змінено найменування Комінтернівського районного суду міста Харкова на Слобідський районний суд міста Харкова.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.05.2025 справа розподілена судді Василенко О.Я.

Ухвалою судді від 29.05.2025 прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження, постановлено розгляд справи проводити в порядку окремого провадження. Витребувано у приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Смородської Н.А. копію спадкової справи від 14.02.2024 №3/2024, яка була відкрита після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

25.06.2025 до суду надійшла завірена належним чином копія спадкової справи

В судовому засіданні заявник пояснив, що оскільки він проживав весь час разом із матір`ю, то вважав, що фактично вступив у спадщину, проте нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на прийняття спадщини. Мати заявника була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , проте фактично там не проживала. В 1966 році квартиру по АДРЕСА_1 отримав дід заявника ОСОБА_4 . В 1999 році батько заявника ОСОБА_5 , мати ОСОБА_3 , заявник та його брат ОСОБА_6 переїхали жити у вказану квартиру. У 2003 році заявник знявся з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_3 та зареєстрував місце проживання за адресо: АДРЕСА_1 . Мати та брат лишились зареєстрованими за адресою: АДРЕСА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_3 помер брат заявника. За життя він не був одружений та не мав дітей. ІНФОРМАЦІЯ_4 помер батько заявника, після чого в квартирі АДРЕСА_4 залишились проживати заявник та його мати ОСОБА_3 , до дня її смерті.

Представник заявника в судовому засіданні пояснила, що Харківська міська рада не подавала заяву про визнання спадщини відумерлою, заявнику не потрібен додатковий строк для прийняття спадщини, оскільки на момент відкриття такої він проживав разом із спадкодавцем.

Представник заінтересованої особи ХМР в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, в своїх поясненнях просила розглядати справу без участі представника ХМР.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , цей факт підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 04.07.2023 Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №7475 (а.с.70).

Згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 07.09.1982 «Дворец новорожденных», актовий запис №7699, заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , є сином померлої ОСОБА_3 (а.с.69).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, яка складається з квартири АДРЕСА_2 , що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 10.09.2007, виданого Першою харківською державною нотаріальною конторою (а.с.72).

За життя ОСОБА_3 10.09.2007 склала заповіт, відповідно до якого всю належну їй квартиру АДРЕСА_2 , вона на випадок своєї смерті заповідає своєму сину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Заповіт посвідчений державним нотаріусом Першої харківської державної нотаріальної контори Грошевою О.Ю., зареєстровано в реєстрі за №5-3592 (а.с.71).

З копії матеріалів спадкової справи встановлено, що 13.02.2024 заявник ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Смородської Н.А. з заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті його матері ОСОБА_3 (а.с.127).

Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі приватним нотаріусом Смородською Н.А. була зареєстрована спадкова справа за №3/2024 (а.с.137).

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого 29.11.2006 Відділом приватизації житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Виконавчого комітету Харківської міської ради, померла ОСОБА_3 була власником квартири АДРЕСА_2 (а.с.138).

Згідно з довідкою КП «ХАРКІВСЬКОГО МІСЬКОГО БЮРО ТЕХНІЧНОЇ ІНВЕНТАРІЗАЦІЇ» ХМР від 14.02.2024 квартира АДРЕСА_2 , на праві приватної власності належить ОСОБА_3 (а.с.142).

Як вбачається з довідки приватного нотаріуса Смородської Н.А. від 13.02.2025 №13/02-14 ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 . ОСОБА_1 спадщину прийняв відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, про що заведена спадкова справа №03/2024 (а.с.141).

Згідно з довідкою з Реєстру територіальної громади міста Харкова від 13.02.2024 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.143).

Відповідно до довідки з Реєстру територіальної громади міста Харкова від 20.02.2024, заявник ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.144).

Постановою приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Смородської Н.А. від 14.02.2024 ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру АДРЕСА_2 .

Нотаріус, обґрунтовуючи відмову у вчиненні нотаріальної дії, посилається на те, що ОСОБА_1 не надав нотаріусу документи, які б підтверджували факт спільного проживання разом із померлою матір`ю на момент її смерті, заявнику рекомендовано звернутись з відповідною заявою до суду (а.с.147).

Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 20.08.2018 ОСОБА_1 належить на праві приватної власності квартира АДРЕСА_4 (а.с.79).

Як зазначає заявник у своїй заяві, у квартирі АДРЕСА_4 він проживав разом із матір`ю з 1999 року і до моменту її смерті.

Цей факт підтверджують допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Так, допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснила, що вона з сім`єю з 2022 року винаймає житло та фактично проживає у квартирі АДРЕСА_2 . Про те, що квартира, у якій вона проживає, належить матері заявника - ОСОБА_3 , вона знала, проте власницю ніколи не бачила, ОСОБА_1 казав, що його мама ОСОБА_3 проживає разом з ним, хворіє і не виходить з дому. ОСОБА_10 спілкувалася з приводу оренди з заявником та кошти за найм житла передавала ОСОБА_11 .

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснила, що з 1992 року проживає за адресою: АДРЕСА_6 . В будинку АДРЕСА_7 , на п`ятому поверсі в квартирі АДРЕСА_5 проживала померла ОСОБА_3 разом зі своїм сином ОСОБА_1 . З ОСОБА_3 свідок знайома з 2014 року, бувала у них вдома. ОСОБА_8 спочатку познайомилась з ОСОБА_11 , а потім з його матір`ю, у них були добрі сусідські стосунки. Свідок пояснила, що з померлою вони спілкувались на побутові теми, ділились рецептами. У ОСОБА_3 була своя окрема кімната, ліжко, шафа та особисті речі. Тобто за весь час, який вони були знайомі, з 2014 року, ОСОБА_3 проживала разом з заявником за адресою АДРЕСА_1 .

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснив, що він проживає за адресою: АДРЕСА_8 . Свідок знайомий з заявником з 2002 року, зі своїм братом часто бував у заявника вдома, в квартирі АДРЕСА_4 . Був знайомий з ОСОБА_12 приблизно з 2010 року. ОСОБА_3 проживала разом із ОСОБА_11 , ОСОБА_6 (брат заявника) та своїм чоловіком. Після загибелі брата заявника свідок допомагав з похованням, після чого став частіше спілкуватись з ОСОБА_11 . Мати заявника фактично не виходила з квартири, перед смертю ОСОБА_3 свідок був у них вдома та допомагав з ремонтом.

Крім того, факт проживання заявника ОСОБА_1 разом із матір`ю ОСОБА_3 підтверджується заявами свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які були засвідченні приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу А.Гуменною.

Свідок ОСОБА_13 зазначає, що вона проживає за адресою: АДРЕСА_9 . З сусідкою ОСОБА_3 , що проживала за адресою: АДРЕСА_1 , була знайома особисто, так як мешкали на одному поверсі. ОСОБА_3 була перша, з ким ОСОБА_13 познайомилась після переїзду у 2012 році. У них були дружні стосунки, по сусідські заходили одна до одної в гості. Батура т.С. підтверджує, що ОСОБА_3 з серпня 2012 року і до моменту смерті проживала за адресою: АДРЕСА_1 разом із своїм сином ОСОБА_1 (а.с.149).

Свідок ОСОБА_14 зазначає, що вона зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_10 , була знайома особисто з ОСОБА_3 з 2010 року. З сусідкою вони підтримували дружні стосунки. Під час зустрічей ОСОБА_15 зазвичай була одягнена у домашній одяг. Інколи вона запрошувала ОСОБА_14 до себе додому. Свідок підтверджує, що з 2010 року і до моменту смерті ОСОБА_3 проживала за адресою: АДРЕСА_1 разом із своїм сином ОСОБА_1 (а.с.150).

Суду також надані копії декларацій про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу, що укладені ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , з яких вбачається, що заявник та його мати обслуговувались у одного лікаря в КНП «Міська поліклініка №5» Харківської міської ради за адресою АДРЕСА_11 , що територіально максимально наближена до адреси фактичного проживання заявника та померлої ( АДРЕСА_7 ).

Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки

Відповідно до положень ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Положеннями ст. 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до абз. 3 п. 3 роз`яснень постанови Пленуму ВСУ України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст. 29, ч. 2 ст. 1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця.

Згідно з ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. З цієї норми випливає, що прийняття спадщини має важливе практичне значення: з ним пов`язана можливість оформлення права власності на спадкове майно шляхом видачі нотаріусом правовстановлюючого документа свідоцтва про право на спадщину та реєстрації, у випадках, визначених законом, прав на неї (наприклад, на нерухоме майно).

Отже, для того, щоб набути право на спадщину, спадкоємці за заповітом або за законом мають прийняти її у порядку та у строки, встановлені законом.

Акт прийняття спадщини характеризується такими ознаками: односторонній характер даного правочину, оскільки його здійснення залежить виключно від волі спадкоємця; безумовність та беззастережність передбачають, що не можна поставити факт прийняття спадщини у залежність від настання або ненастання якої-небудь умови, рівно як і не допускається часткове прийняття спадщини з відмовою від прийняття тієї її частини, що залишилася; прийняття спадкоємцем спадщини хоча б у частині свідчить про те, що спадкоємець прийняв її у цілому, незалежно від того, у чому полягає частина, що залишилася, і де вона знаходиться.

Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним.

При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.

Згідно з п. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини. Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.

Як слідує з п. 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем.; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, суд вважає доведеним той факт, що ОСОБА_1 на час смерті ОСОБА_3 проживав разом з нею за адресою: АДРЕСА_1 , на час відкриття спадщини.

Оскільки строк звернення спадкоємця, який фактично прийняв спадщину до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини строком не обмежена, інших спадкоємців як встановлено в судовому засіданні не мається, спору про майнове або особисте немайнове право не існує, а встановити зазначений факт в позасудовому порядку неможливо, суд вважає вказані заявником вимоги обґрунтованими, які відповідно до вищезазначених норм права підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 81, 200, 223, 234, 256, 293, 294, 315-319 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Харківська міська рада про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_4 , на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Суддя О.Я.Василенко