Справа № 671/478/25
Провадження № 2/681/369/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2025 року м. Полонне

Полонський районний суд Хмельницької області у складі головуючої - судді Горгулько Н.А.,

розглянувши в м. Полонному в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

20.03.2025 позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» (далі - Товариство) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 16.01.2024 між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредіплюс»» (далі ТОВ «ФК «Кредіплюс») та відповідачем було укладено кредитний договір №128191 на суму 6945 грн строком на 70 днів зі сплатою 600% річних.

В подальшому, 12.07.2024 між року між ТОВ «ФК «Кредіплюс»» та ТОВ «ФК «Ейс» укладено договір факторингу № 12072024, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Кредіплюс» відступило для ТОВ «ФК «Ейс» належне йому право вимоги до відповідача коштів по кредитному договору №128191 від 16.01.2024 в сумі 10307,55 грн, з яких 6047,70 грн - сума заборгованості по тілу кредиту, 3858,85 грн сума заборгованості за відсотками, 401 грн комісія за кредитним договором.

Посилаючись на те, що відповідач, не виконав належним чином зобов`язання за договором, порушує його умови, просить суд стягнути із відповідача заборгованості за кредитним договором, а також судові витрати по справі.

17.04.2025 року у справі відкрито провадження та постановлено здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними в справі матеріалами.

Відповідачу копія позовної заяви з доданими документами надіслана позивачем листом 05.03.2025.

Судом за зареєстрованою адресою місця проживання ОСОБА_1 надіслана копія ухвали про відкриття провадження у справі, конверт із вкладенням повернутий на адресу суду з довідкою відділення Укрпошти про відсутність адресата за вказаною адресою, однак, відповідно до положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, такий вважається врученим. У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не подав.

Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, суд зазначає про таке.

Судом встановлено, що 16.01.2024 між ТОВ «ФК «Кредіплюс» та відповідачем було укладено кредитний договір №128191 на суму 6945 грн строком на 70 днів зі сплатою 600% річних. Вказаний договір укладений в електронній формі та підписаний позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором 6е881d86 (а.с. 14-17).

Відповідно до 2.2.1 Договору, сума кредиту становить 6945 грн надається не пізніше наступного дня після укладення Договору в наступному порядку: в розмірі 5000,40 грн на № рахунку позичальника НОМЕР_1 у національній валюті, у розмірі 1944,60 грн шляхом погашення заборгованості позивальника за комісією, нарахованою згідно п.2.5 індивідуальної частини Договору.

Комісія за надання кредиту складає 1944,60 грн, що нараховується та підлягає сплаті одноразово в вдень укладення цього Договору за ставкою 28% від загальної суми кредиту за рахунок власних коштів позичальника або за рахунок кредиту. Розмір комісії за надання кредиту не може бути змінено (пункт 2.5.Договору).

Загальний строк кредитування 70 днів з 16.01.2024 по 26.03.2024 ( пункт 2.6. Договору).

Орієнтовна загальна вартість кредиту складає 14356,15 грн (п.2.9.1 Договору).

Договір складається з індивідуальної частини договору про споживчий кредит, графіку(ів) платежів, які містять персональні умови кредитування Позичальника та загальної для всіх клієнтів Кредитодавця, публічної частини про споживчий кредит, що розміщена на веб-сайті Кредитодавця https://finx.com.ua за посиланням: https://finx.com.ua/docs. Позичальник уклав Договір, приєднавшись до публічної частини, прийняв умови індивідуальної частини та графіку(ів) платежів, як невід`ємних частин (складових) Кредитного договору, шляхом підписання індивідуальної частини/акцепту, відповідно до розділу V цієї індивідуальної частини.

16.01.2024 ТОВ «ФК «Кредіплюс» ініціювало переказ коштів згідно договору №128191 від 16.01.2024 безготівковим зарахуванням через ТОВ «Фінансова компанія «Контрактовий дім» на платіжну картку № НОМЕР_1 .

У подальшому, 12.07.2024 між року між ТОВ «ФК «Кредіплюс»» та ТОВ «ФК «Ейс» укладено договір факторингу № 12072024, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Кредіплюс» відступило для ТОВ «ФК «Ейс» належне йому право вимоги до відповідача коштів по кредитному договору №128191 від 16.01.2024 в сумі 10307,55 грн, з яких 6047,70 грн - сума заборгованості за кредитом, 3858,85 грн сума заборгованості за відсотками, 401 грн комісія за кредитним договором, що підтверджено також даними витягу з реєстру боржників (а.с.46-49, 53).

04.09.2025 до суду надійшли витребувані докази з яких вбачається, що акціонерним товариством «А-Банк» випущено платіжну картку № НОМЕР_2 до рахунку № НОМЕР_3 , на ім`я ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 . З даних платіжної інструкції №37.128 та виписки по руху коштів по рахунку з 16.01.2024 по 21.01.2024 вбачається, що 16.01.2024 на картку зараховано переказ на загальну суму 5000,40 грн.

Всупереч умовам Договору №128191 від 16.01.2024 відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконував, що створило заборгованість в сумі 10307,55 грн, з яких 6047,70 грн - сума заборгованості за кредитом, 3858,85 грн сума заборгованості за відсотками, 401 грн комісія за кредитним договором, що підтверджується карткою обліку виконання договору: 128191, який міститься в матеріалах справи (а.с.43).

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори).

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якого договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19.

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію).

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

В силу ч.1 ст. 1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ст.1078 ЦК України). Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Згідно з вимогами ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням ч. 2 ст. 516 ЦК України.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що відповідач не погасив узятий ним кредит, не сплатив відсотки, а тому відповідно до зазначених вище норм цивільного законодавства заборгованість в сумі 10307,55 грн підлягає стягненню з відповідача на користь ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС».

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача також понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2422,40 грн (а.с.1).

Позивачем також заявлено клопотання про відшкодування понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 грн.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України передбачено здійснення розподілу судових витрат на підставі поданих сторонами доказів.

Окрім того, відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до правової позиції, викладеної зокрема у постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 199/3939/18-ц (провадження № 61-15441св19) витрати на професійну правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Згідно ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Стороною позивача до матеріалів справи додано Договір про надання правничої допомоги № 04/02/25-01 від 04.02.2025, укладений ТОВ «ФК «ЕЙС» з адвокатським бюро «Тараненко і партнери» (а.с. 56-57), акт прийому-передачі наданих послуг до вказаного договору (а.с.60), додаткову угоду № 1 до вказаного Договору №04/02/25-01 від 04.02.2025 (а.с. 58-59).

Варто також зауважити, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (постанови Верховного суду у справах № 923/560/17, № 329/766/18, № 178/1522/18).

Таким чином, враховуючи обсяг виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), значення справи для сторін, вважає розмір витрат співмірним із заявленими вимогами.

Отже, суд приходить до висновку про необхідність стягнення із відповідача на користь позивача 7000 грн. документально підтверджених витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст.ст.13, 81, 137, 141, 259, 263-265, 268, 273-275, 279, 352, 354, 355 ЦПК України , суд,-

у х в а л и в:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» заборгованість за кредитним договором №128191 від 16.01.2024 у розмірі 10307 (десять тисяч триста сім) грн 55 коп., з яких 6047,70 грн - сума заборгованості за тілом, 3858,85 грн сума заборгованості за відсотками, 401 грн комісія за кредитним договором.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» судові витрати, пов`язані з розглядом справи, - судовий збір у розмірі 2422,40 грн та 7000 грн - витрат на правничу допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Рішення може бути оскаржене до Хмельницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів після його складення.

Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС», код , місцезнаходження: м. Київ, Харківське шосе, буд. 19, офіс 2005, поштовий індекс 02090.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Н.А.Горгулько