Справа № 303/4361/25
2/303/1570/25

Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

08 вересня 2025 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої-судді Гутій О.В.

за участю секретаря судових засідань Мошура Н.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м.Мукачево цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Позовні вимоги мотивує тим, що 06 жовтня 2024 року о 14.55 год. ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом марки «Мазда» синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , на нерегульованому перехресті, виїжджаючи з другорядної дороги вул. І.Франка, в м.Мукачеві, в світлу пору доби, проявивши не уважність не надавши при цьому перевагу у русі автомобілю марки «Форд Транзит», д.н.з. НОМЕР_2 під керування ОСОБА_1 , в результаті чого відбулось зіткнення вказаних автомобілів. В результаті ДТП, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження, а автомобіль «Форд Транзит», д.н.з. НОМЕР_2 отримав механічні пошкодження.

В подальшому, ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 14.11.2024 року кримінальне провадження по обвинувачення ОСОБА_2 за вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілим закрито на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України.

З метою відшкодування матеріальної шкоди ОСОБА_1 звернувся до страховика ПАТ «СК «Перша», з якою був укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника забезпеченого транспортного засобу «Мазда», д.н.з. НОМЕР_1 .

Представником було проведено оцінку завданої шкоди, яка згідно висновку від 28.01.2025 року становить 397 798,62 грн., тобто еквівалентна ринковій вартості автомобіля на момент ДТП, оскільки автомобіль був знищений і його ремонт економічно недоцільний. При цьому залишкова вартість автомобіля становить 149 769,09 грн.

25.03.2025 року страховик виплатив страхове відшкодування у розмірі максимального ліміту в сумі 160 000,00 гривень.

Відтак, залишок невідшкодованої шкоди становить різниця між розміром шкоди та страховою виплатою, що становить 88 029,53 гривень, 1200,00 гривень витрати на евакуацію, які просить стягнути з відповідача.

Крім того, просить стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 100 000 грн. 00 коп. та витрати на праву допомогу в сумі 14 000,00 гривень.

Ухвалою суду від 23.06.2025 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Позивач та його представник в судове засідання не зявилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися належними чином, представник позивача подав заяву про розгляд справи у їх відсутності.

Відповідач в судове засідання не зявилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належними чином, відзив на позов не подала.

Дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 06 жовтня 2024 року о 14.55 год. ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом марки «Мазда» синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , на нерегульованому перехресті, виїжджаючи з другорядної дороги вул. І.Франка, в м.Мукачеві, в світлу пору доби, проявивши неуважність не надавши при цьому перевагу у русі автомобілю марки «Форд Транзит», д.н.з. НОМЕР_2 під керування ОСОБА_1 , в результаті чого відбулось зіткнення вказаних автомобілів. В результаті ДТП ОСОБА_3 та ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження, а автомобіль «Форд Транзит», д.н.з. НОМЕР_2 отримав механічні пошкодження. По даному факту до ЄРДР було внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України (а.с. 18).

В подальшому, ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 14.11.2024 року кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_2 за вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілим закрито на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України (а.с. 34-36).

З метою відшкодування матеріальної шкоди ОСОБА_1 звернувся до страховика ПАТ «СК «Перша», з якою був укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника забезпеченого транспортного засобу «Мазда» синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 .

Представником було проведено оцінку завданої шкоди, яка згідно висновку № 006 від 28.01.2025 року становить 397 798,62 грн., тобто еквівалентна ринковій вартості автомобіля на момент ДТП, оскільки автомобіль був знищений і його ремонт економічно недоцільний. При цьому залишкова вартість автомобіля становить 149 769,09 грн.(а.с 37-42).

Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

В зв`язку з наведеним, вина відповідача в скоєні правопорушення встановлена та не підлягає доказуванню.

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності відповідно до ст. 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Таким чином, обов`язок з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування покладається на страховика.

З метою відшкодування матеріальної шкоди ОСОБА_1 звернувся до страховика ПАТ «СК «Перша», з якою був укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника забезпеченого транспортного засобу «Мазда» синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 .

25.03.2025 року страховик виплатив страхове відшкодування у розмірі максимального ліміту в сумі 160 000,00 гривень, що визнається позивачем.

За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Тобто, якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі ст. 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

Аналогічні по суті висновки викладено Верховним Судом у постановах від 14.02.2018 р. у справі № 754/1114/15-ц (провадження № 61-1156св18), від 13.06.2019 р. у справі № 587/1080/16-ц (провадження № 61-20762св18), від 17.10.2019 р. у справі № 370/2787/18 (провадження № 61-11244св19), від 30.10.2019 р. у справі № 753/4696/16-ц (провадження № 61-30908св18), від 21.02.2020 р. у справі № 755/5374/18 (провадження № 61-14827св19) та від 22.04.2020 р. у справі № 756/2632/17 (провадження № 61-12032св19), підстав не погоджуватися із якими суд не вбачає.

Вирішуючи позовну вимогу в частині стягнення із відповідача ОСОБА_2 суми страхового відшкодування в розмірі 88 029,53 гривень, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, оскільки остання у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням.

Таким чином, оскільки вартість майнового збитку, завданого позивачу пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яка сталася з вини відповідача, перевищує виплачений позивачу розмір страхового відшкодування, то з ОСОБА_2 як винної особи, на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди (вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу) та отриманим страховим відшкодуванням, що складає 88 029,53 грн.

Щодо стягнення моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи (частини перша, друга статті 23 ЦК України).

Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (частина третя статті 23 ЦК України).

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Тлумачення вказаних норм свідчить, що за загальним правилом підставою виникнення зобов`язання про компенсацію моральної шкоди є завдання моральної шкоди іншій особі. Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом-моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, деякі форми нематеріальної шкоди, включаючи моральні страждання, за самою їхньою природою не завжди можна підтвердити конкретними доказами (рішення у справі «Абдулазіз, Кабалес і Балкандалі проти Сполученого Королівства» (Abdulaziz, Cabales and Balkandali v. the United Kingdom) від 28 травня 1985 року, серія А, № 94, п.96), але це не заважає суду присуджувати грошову компенсацію, якщо у нього є розумні підстави вважати, що заявник зазнав моральної травми, яка потребує такого відшкодування.

В рішенні ЄСПЛ від 28 травня 1985 року у справі "Абдулазіз, Кабалес і Балкандалі", зазначається, що "з огляду на її природу, стверджувана моральна шкода не завжди може бути предметом чіткого доведення. Проте розумно припустити, що особи, які…зіткнулися з проблемами...можуть зазнати страждань і тривоги". Звідси випливає, що фактичною основою для висновку про наявність негативних наслідків у немайновій сфері потерпілої особи у більшості ситуацій може бути як таке розумне припущення про природність їх виникнення за подібних обставин.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

З урахуванням засад розумності, виваженості та справедливості суд вважає частково обґрунтованим розмір моральної шкоди, який підлягає стягненню на користь позивача з відповідача в розмірі 10000 гривень, оскільки автомобіль позивача був пошкодженим, внаслідок чого останній був позбавлений можливості користуватись ним, а також звертатись до суду за захистом своїх прав, що для позивача є не буденним.

Крім того, вартість витрат на евакуацію становить 1200, 00 гривень.

Також позивач просить стягнути з відповідача витрати на професійну допомогу в розмірі 14 000,00 гривень.

Відповідно ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно із ч. 2 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підтвердження витрат на правову допомогу, позивачем надано договір про надання правової допомоги від 20.10.2024 року (а.с. 99), акт виконаних робіт надання послуг (а.с. 100), згідно якої позивачем сплачено 14000,00 гривень на підставі договору про надання правової допомоги (а.с.99-100).

З урахуванням положень наведених норм та зазначених фактичних обставин справи, керуючись у тому числі такими критеріями, як обґрунтованість та пропорційність до предмета спору, а також враховуючи критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд дійшов висновку про зменшення розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу та про необхідність покладення на відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем у розмірі 7 000 грн.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір.

На підставі викладеного та керуючись ст. 979, 990 ЦК України, ст. ст. 8, 9, 22-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 12, 19, 81, 82, 89, 141, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 завдану шкоду в розмірі 106 229,53 гривень (сто шість тисяч двісті двадцять дев`ять гривень п`ятдесят три копійок), з яких: 88 029,53 гривень матеріальна шкода, 1200,00 гривень витрати на евакуацію, 10 000,00 гривень - моральної шкоди, 7000,00 гривень витрат на правову допомогу.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 гривень.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1

Відповідач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 .

Рішення виготовлено 08 вересня 2025 року.

Головуюча О.В.Гутій