ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Номер провадження 22-ц/818/3966/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2025 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Мальованого Ю.М.,

суддів: Тичкової О.Ю., Яцини В.Б.,

за участю:

секретаря судового засідання Шевченко В.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 02 червня 2025 року в складі судді Савченка Д.М. по справі № 635/12301/24 за скаргою ОСОБА_1 на дії Харківського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, стягувач: Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк»

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії Харківського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі Харківський ВДВС у Харківському районі Харківської області СМУ МЮ), стягувач: Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк».

Скарга мотивована тим, що 22 серпня 2024 року їй повідомлено про обтяження її майна п`ятьма арештами, накладеними ВДВС Харківського РУЮ Харківської області, у зв`язку з чим нею було подано заяву про зняття арештів у виконавчих провадженнях: №№ 51798360 від 27 липня 2016 року, АА793690 від 05 червня 2008 року, АА793691 від 05 червня 2008 року, 24846414 від 02 березня 2011 року, 31074305 від 06 лютого 2012 року з підстав відсутності виконавчих дій та порушенням її прав обтяженням майна. Проте їй було повідомлено про відсутність підстав для зняття арештів.

Вказувала про незаконність арештів, які мали бути скасовані начальником Органу стягнення.

Посилаючись на вказані обставини ОСОБА_1 просила визнати протиправною бездіяльність Харківського ВДВС у Харківському районі Харківської області СМУ МЮ щодо незняття з її майна арештів, накладених в межах виконавчих проваджень: №№ 51798360, АА793690, АА793691, 24846414, 31074305 та зобов`язати зняти:

- арешт нерухомого майна, накладений постановою про арешт майна боржника серія та номер 51798360 від 20 березня 2017 року, зареєстрований в спеціальному розділі Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень під номером 19547076 від 21 березня 2017 року;

- арешт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , накладений постановою про арешт майна боржника № АА 793691 від 05 червня 2008 року, зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна під номером 7371956 від 11 червня 2008 року;

- арешт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_2 , накладений постановою № АА 793690 від 05 червня 2008 року, зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна під номером 7372067 від 11 червня 2008 року;

- арешт всього нерухомого майна, накладеного постановою № 24846414 від 02 березня 2011 року, зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна під номером 10899134 від 02 березня 2011 року;

- арешт всього нерухомого майна, накладеного постановою № 31074305 від 06 лютого 2012 року, зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна під номером 12136140 від 06 лютого 2012 року;

-стягнути з Харківського ВДВС у Харківському районі Харківської області СМУ МЮ судові витрати.

Представником АТ КБ «ПриватБанк» подано письмові поясненнях, в яких Банк просив відмовити в задоволенні скарги.

Заява мотивована тим, що виконавчий документ у ВП № 51798360 повернутий на підставі відсутності у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення (п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження»), а тому стягувач у ВП № 51798360 не позбавлений права повторного звернення до виконавчої служби.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 02 червня 2025 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована недоведеністю обставин неправомірності дій державного виконавця та відсутності підстав для зняття арешту.

На вказане судове рішення 12 червня 2025 року через систему «Електронний суд» ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просила ухвалу суду першої інстанції скасувати та задовольнити її заяву.

Апеляційна скарга мотивована тим, що деякі виконавчі провадження, в яких накладено арешт, відсутні в АСВП, а по іншим знищені матеріали за давністю років, судові рішення у відповідному Єдиному державному реєстрі відсутні.

В межах ВП № 51798360 від 27 липня 2016 року нею повністю сплачено борг, виконавчий збір та витрати виконавчого провадження. За даними АСВП це ВП завершено. Після наданих пояснень від 04 листопада 2024 року АТ КБ «ПриватБанк» більше не мав претензій по цьому виконавчому провадженні, проте арешт не знято.

Щодо ВП № АА793690 від 05 червня 2008 року та ВП № АА793691 від 05 червня 2008 року у Органу стягнення відсутні документи та будь-які відомості про стягувача, а також розміру її зобов`язань. Натомість публічне обтяження на майно, що наявне в архівній складовій Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, обмежує її права власника.

В межах ВП № 24846414 від 02 березня 2011 року накладено арешт на все невизначене нерухоме майно на виконання виконавчого листа № 2-5203 від 18 лютого 2011 року, виданого Харківським районним судом Харківської області про стягнення з неї на користь АТ «КБ «ПриватБанк» 103 565,63 грн. Натомість жодних відомостей про дане виконавче провадження в АСВП та Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно немає. АТ «КБ «ПриватБанк» не висував заперечень щодо її заяви про зняття арештів за цим виконавчим провадженням.

Виконавче провадження № 31074305 від 06 лютого 2012 року стосується виконання за виконавчим листом № 2-1616/10 від 27 вересня 2012 року, виданого Харківським районним судом Харківської області про стягнення з неї на користь ПАТ «Укргазбанк» суми боргу в розмірі 37 633,88 грн. Проте жодних відомостей в АСВП, Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно в Єдиному реєстрі боржників щодо суті, розміру боргу не зазначено. В Єдиному державному реєстрі судових рішень відсутнє судове рішення Харківського районного суду Харківської області по справі № 2-1616/10.

04 липня 2025 року через систему «Електронний суд» АТ КБ «ПриватБанк» подано відзив на апеляційну скаргу, в якому Банк просив ухвалу суду залишити без змін.

Відзив мотивовано тим, що заочним рішенням Харківського районного суду Харківської області від 17 червня 2014 року по справі № 635/938/14-ц стягнуто з ОСОБА_1 , на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 26 липня 2006 року в розмірі 18270 грн 60 коп та 243 грн 60 коп судового збору.

На виконання вказаного судового рішення 05 вересня 2014 року видано виконавчий лист.

У межах ВП № 51798360 винесено постанову від 20 березня 2017 року про арешт майна боржника. Згідно з наявною в АСВП інформації у ВП № 51798360 виконавчий документ повернутий стягувачу у зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення (п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження»). Проте відомості про добровільне виконання ОСОБА_1 судового рішення в повному обсязі в межах ВП № 51798360 відсутні, у зв`язку з чим державним виконавцем правомірно відмовлено у задоволенні заяви про зняття арешту.

У судове засідання апеляційного суду сторони-учасник судового розгляду не з`явилися.

Судові повістки-повідомлення про розгляд справи 18 вересня 2025 року, надіслані апеляційним судом на адреси сторін-учасників:

ОСОБА_1 отримано 03 липня 2025 року (т. 1, а.с.114).

Адвокатом Гайворонським Ігорем Валерійовичем, який діє в інтересах ОСОБА_1 , отримано 28 червня 2025 року в електронному кабінеті (т. 1, а.с.110).

Акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» отримано 28 червня 2025 року в електронному кабінеті (т. 1, а.с.111).

Харківським відділом державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції отримано 28 червня 2025 року в електронному кабінеті (т. 1, а.с.112).

Адвокатом Панченко Анною Сергіївною, яка діє в інтересах АТ КБ «ПриватБанк», у відзиві на апеляційну скаргу, який надійшов до суду 07 липня 2025 року, зазначено про проведення розгляду справи за відсутності представників АТ КБ «ПриватБанк» (т. 1, а.с.116).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково виходячи з такого.

Згідно з частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частинами 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції (не) відповідає зазначеним вище вимогам цивільного процесуального законодавства України.

Судом встановлено, що відповідно до інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 22 жовтня 2024 року щодо ОСОБА_1 накладено такі арешти:

- на все майно постановами Харківського РВДВС ГТУЮ в Харківській області 51251923 та 51798360 від 20 березня 2017 року, записи обтяження 19524185 та 19547076 відповідно;

- арешт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , накладений постановою ВДВС Харківського РУЮ Харківської області № АА 793691 від 05 червня 2008 року, зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 7371956 від 11 червня 2008 року;

- арешт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_2 , накладений постановою ВДВС Харківського РУЮ Харківської області № АА 793690 від 05 червня 2008 року, зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 7372067 від 11 червня 2008 року;

- арешт всього нерухомого майна в межах суми боргу у розмірі 103565,63 грн, накладеного постановою ВДВС Харківського РУЮ Харківської області № 24846414 від 02 березня 2011 року, зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна під номером 10899134 від 02 березня 2011 року;

- арешт всього нерухомого майна в межах суми боргу у розмірі 37633,88 грн, накладеного постановою ВДВС Харківського РУЮ Харківської області № 31074305 від 06 лютого 2012 року, зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за № 12136140 від 06 лютого 2012 року (а.с. 30- 31).

Листами Харківського ВДВС у Харківському районі Харківської області СМУ МЮ від 22 серпня 2024 року від 21 жовтня 2024 року повідомлено, що в провадженні ВДВС перебуває виконавче провадження ВП № 50628557 по примусовому виконанню виконавчого листа N? 2-1616/10 від 12 грудня 2011 року, який видав Харківський районний суд Харківської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ "Укргазбанк" в особі Харківської філії АБ "Укргазбанк" заборгованість у розмірі 4456,32 доларів США та пеню у розмірі 1983,32 грн; звернення стягнення в рахунок погашення заборгованості на предмет застави - автомобіль марки ВАЗ 21099, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рік випуску 2005, тип автомобіля - легковий седан-В, що належить ОСОБА_1 на праві власності;

Згідно перевірки архівних даних АСВП на виконанні Харківського ВДВС у Харківському районі Харківської області СМУ МЮ перебували:

- виконавче провадження ВП № 36479491 по примусовому виконанню виконавчого листа № 2034/2-382/11 від 18 травня 2012 року, який видав Харківський районний суд Харківської області про стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ "ФІДОБАНК" суми боргу 141 792,33 грн, 28 квітня 2020 року винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу ВП № 36479491 при цьому виконавчий збір в розмірі 14179,23 грн та витрати виконавчого провадження в розмірі 150,00 грн не сплачено;

- виконавче провадження ВП № 36479297 по примусовому виконанню виконавчого листа № 2034/2-382/11 від 18 травня 2012 року, який видав Харківський районний суд Харківської області про звернення стягнення в рахунок заборгованості за кредитним договором N 072-П-Г/01/07 від 02 березня 2007 року в сумі 141 792,33 грн на належне відповідачу на праві власності окреме житлове приміщення, загальною площею 40,70 кв. м., житловою площею 20,30 кв.м, господарчі будівлі та споруди, що знаходяться в м. Південне по вул. Ватутіна, б.39-а, Харківського району, Харківської області, 29 квітня 2020 року винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу ВП N? 36479297 при цьому витрати виконавчого провадження в розмірі 303,00 грн не сплачено.

Згідно з даними спеціального розділу АСВП на виконанні Харківського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебували:

- виконавче провадження ВП № 11609396 по примусовому виконанню виконавчого напису N? 112 від 11 лютого 2009 року, який видав Харківський міський нотаріальний округ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ "БМ Банк" суми боргу у розмірі 33 509,48 доларів що за курсом НБУ станом на 11 лютого 2009 року становив 258 022,99 грн та 2215,49 грн, 09 червня 2017 року керуючись статтями 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України "Про виконавче провадження", винесена постанова про відкриття виконавчого провадження;

- виконавче провадження ВП № 24846414 по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-5203 від 18 лютого 2011 року, який видав Харківський районний суд Харківської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "Приват Банк" суми боргу в розмірі 103 565,63 грн;

- виконавче провадження ВП № 27043728 по примусовому виконанню постанови № 066205 від 29 грудня 2010 року, який видав ВДАІ про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штраф в розмірі 102,00 грн;

- виконавче провадження ВП № 31074305 по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-1616/10 від 27 вересня 2012 року, який видав Харківський районний суд Харківської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Укргазбанк" суми боргу у загальному розмірі 37633,88 грн;

- виконавче провадження ВП № 38852561 по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-382/11 від 12 грудня 2011 року, який видав Харківський районний суд Харківської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави суми в розмірі 310,29 грн;

- виконавче провадження ВП N? 45085752 по примусовому виконанню виконавчого листа N? 635/938/14-ц від 05 вересня 2014 року, який видав Харківський районний суд Харківської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" суми боргу в розмірі 18270,60 грн, 19 квітня 2016 року винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу ВП № 45085752 при цьому витрати виконавчого провадження в розмірі 303,00 грн не сплачено.

Додатково повідомлено, що відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за ОСОБА_1 обліковується арешт нерухомого майна зареєстрований 11 червня 2008 року за № 7372067, зареєстровано реєстратором: Перша Харківська міська державна нотаріальна контора на підставі постанови про арешт майна боржника; № АА 793690 від 05 червня 2008 року, ВДВС Харківського РУЮ Харківської обл., об`єкт обтяження: будинок, все майно, адреса: АДРЕСА_2 , власник ОСОБА_1 , 1970 року народження, АДРЕСА_2 . Зауважено, що АСВП не містить інформацію в рамках якого виконавчого провадження була винесена постанова про арешт майна боржника № АА 793690 від 05 червня 2008 року (а.с.24-25, 32-33).

За приписами частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи (стаття 447 ЦПК України).

У відповідності до пункту «а» частини 1 статті 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

У відповідності до статті 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIIІ (далі - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно- правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 статті 5 Закон № 1404-VIII встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

За статтею 10 Закону № 1404-VIII заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно- правовими актами. Арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону. Платіжні інструкції на примусове списання коштів або пред`явлення емітенту електронних грошей до погашення в обмін на грошові кошти надсилаються не пізніше наступного робочого дня після накладення арешту та в подальшому не пізніше наступного робочого дня з дня отримання інформації про наявність коштів/електронних грошей, що знаходяться на рахунках/електронних гаманцях. Опис та арешт майна здійснюються не пізніш як на п`ятий робочий день з дня отримання інформації про його місцезнаходження. У разі виявлення майна виконавцем під час проведення перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) фізичної особи та місцезнаходженням юридичної особи здійснюються опис та арешт цього майна. Постанова про зняття арешту виноситься виконавцем не пізніше наступного робочого дня після надходження до нього документів, що підтверджують наявність підстав, передбачених частиною 4 статті 59 цього Закону, та надсилається в той самий день органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника (частина 1 - 5 статті 13 Закону № 1404-VIII).

Відповідно до частини 1, 2 статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки; невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після одержання відповідного звернення від Державного концерну «Укроборонпром», акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну «Укроборонпром», державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну «Укроборонпром» або на момент припинення Державного концерну «Укроборонпром» було його учасником, господарського товариства в оборонно-промисловому комплексі, визначеного частиною 1 статті 1 Закону України «Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності», вчинити дії щодо зняття арешту з майна, щодо якого було здійснено заходи із заміни майна, передбачені статтею 11 Закону України «Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності» (частина 2 статті 18 Закону № 1404-VIII).

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей (пункт 6, 7 частини третьої статті 18 Закону № 1404- VIII).

Виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення (пункт 1 частини 1 статті 26 Закону № 1404-VIII).

Відповідно до частини 5 статті 26 Закону № 1404-VI11 виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Згідно з частиною 1 статті 48 Закону № 1404-VIII звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі (частини 1 - 3 статті 56 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до частини 4 статті 59 Закону № 1404-VIII підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині 6 статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 12 та підпунктом 2 пункту 104 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону; 10) отримання виконавцем від Державного концерну «Укроборонпром», акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну «Укроборонпром», державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну «Укроборонпром» або на момент припинення Державного концерну «Укроборонпром» було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною 1 статті 1 Закону України «Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності», звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України «Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності».

У всіх інших висновках арешт може бути знятий за рішенням суду (частина 5 статті 59 Закону № 1404-VIII).

У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець (частина 3 статті 59 Закону № 1404-VIII).

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом (абзац 2 частини 3 статті 74 Закону № 1404-VIII).

Згідно частини 1 статті 37 Закону № 1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу, якщо: 1) стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа: 2) у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними; 3) стягувач відмовився залишити за собою майно боржника, нереалізоване підчас виконання рішення, за відсутності іншого майна, на яке можливо звернути стягнення; 4) стягувач перешкоджає проведенню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат виконавчого провадження, передбачене статтею 43 цього Закону, незважаючи на попередження виконавця про повернення йому виконавчого документа; 5) у результаті вжитих виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з`ясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку з втратою годувальника, про відібрання дитини, а також виконавчі документи, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані без участі боржника); 6) у боржника відсутнє визначене виконавчим документом майно, яке він за виконавчим документом повинен передати стягувачу в натурі; 7) боржник - фізична особа (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку із втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку; 8) відстрочка виконання рішення, надана судом, яким постановлено рішення, не закінчилася; 9) законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення; 10) відсутня його згода на заміщення приватного виконавця у випадках, передбачених Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів»; 11) запроваджено тимчасову адміністрацію банку-боржника, крім рішень немайнового характеру.

У разі повернення виконавчого документа з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, стягувачу повертаються невикористані суми внесеного ним авансового внеску. На письмову вимогу стягувача виконавцем надається звіт про використання авансового внеску. У разі повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини 1 цієї статті арешт з майна знімається (частина 3 статті 37 Закону № 1404-VIII).

При таких обставинах, у разі повернення виконавчого документа стягувачу накладений в межах виконавчого провадження арешт на майно боржника, за загальним правилом, не знімається.

Разом із тим, пунктами 1, 3, 11 частини 1 статті 37 Закону № 1404-VIII передбачені випадки повернення виконавчого документа стягувачу, при яких арешт з майна знімається у відповідності до приписів частини 3 статті 37 Закону № 1404-VIII, зокрема у разі, коли виконавчий документ повертається стягувачу за його письмовою заявою про повернення виконавчого документа.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 травня 2025 року у справі № 2/1522/11652/11 виснувала, що законодавством не передбачено обов`язку державного (приватного) виконавця зняти арешт, накладений на майно боржника, у разі повернення виконавчого документа стягувачу, оскільки таке повернення не свідчить про закінчення виконавчого провадження та у такому випадку стягувач має право повторно звернутися із заявою про примусове виконання рішення суду, яке не виконано, протягом встановлених законом строків. Повернення виконавчого документа стягувачу не є підставою для зняття арешту з майна боржника (за виключенням випадків, передбачених у частині 3 статті 37 Закону №1404-УІІІ).

Звертаючись до суду зі скаргою на дії державного виконавця Котляр О.О. зазначала про відсутність претензій АТ КБ «ПриватБанк» до неї, сплату боргу в повному обсязі. Вказувала, що виконавче провадження завершено, а відтак наявні підстави для зняття арешту накладеного в межах ВП №51798360.

Між тим, учасниками справи не заперечувалось, що виконавчий документ у ВП № 51798360 повернутий на підставі відсутності у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення (п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до пояснень АТ КБ «ПриватБанк», останнє заперечувало щодо задоволення вимог скарги та вказувало, що Банк як стягувач у ВП № 51798360 не позбавлений права повторного звернення до виконавчої служби, а також, у разі необхідності, звернення до суду з заявою в порядку ст. 433 ЦПК України про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

За таких обставин судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для зняття арешту накладеного в межах ВП № 51798360, оскільки матеріали справи не містять беззаперечних доказів погашення боргу та відсутності майнових претензій з боку стягувача.

Щодо виконавчого провадження ВП № 31074305, то як вбачається з відповіді органу ВДВС, в його провадженні на примусовому виконанні перебував виконавчий лист № 2-1616/10 від 27 вересня 2012 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укргазбанк» суми боргу у загальному розмірі 37633,88 грн. Між тим, вказаного стягувача до участі у цій справі залучено не було, у зв`язку з чим вирішення питання про знаття арешту в межах вказаного виконавчого провадження є передчасним та порушує права ПАТ «Укргазбанк». За таких обставин скарга в цій частити також задоволенню не підлягає.

В іншій частині скарги судова колегія виходить з такого.

Застосування арешту майна боржника як обмежувального заходу не повинно призводити до порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), що свідчить про необхідність його застосування виключно у випадках та за наявності підстав, визначених законом.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права

Згідно з положеннями статті 41 Конституції України та статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною 2 статті 353 цього Кодексу.

Вказані норми визначають непорушність права власності (зокрема приватної) та неможливість позбавлення чи обмеження особи у здійсненні нею права власності.

Зазначені приписи покладають на державу позитивні зобов`язання забезпечити непорушність права приватної власності та контроль за виключними випадками позбавлення особи права власності не тільки на законодавчому рівні, а й під час здійснення суб`єктами суспільних відносин правореалізаційної та правозастосовчої діяльності. Обмеження позитивних зобов`язань держави лише законодавчим врегулюванням відносин власності без належного контролю за їх здійсненням здатне унеможливити реалізацію власниками належних їм прав, що буде суперечити нормам Конституції України та Конвенції.

У постановах Верховного Суду від 18 січня 2023 року у справі № 127/1547/14-ц, від 09 січня 2023 року у справі № 2-3600/09, від 07 серпня 2024 року в справі 14-7238/2009 сформульовано правовий висновок про те, що наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

Як вбачається з інформації, наданої ВДВС, АСВП не містить інформацію в рамках якого виконавчого провадження була винесена постанова про арешт майна боржника № АА793690 від 05 червня 2008 року, зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна під номером 7372067 від 11 червня 2008 року. Відомості про стягувача, як й інформація щодо наявності майнових претензій з їх боку до ОСОБА_1 відсутні.

Щодо арешту нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , накладеного постановою про арешт майна боржника № АА 793691 від 05 червня 2008 року, зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна під номером 7371956 від 11 червня 2008 року, то матеріали справи взагалі не містять інформації щодо перебігу цього виконавчого провадження, а також даних щодо стягувача у цьому виконавчому провадження.

Нормою пункту 16 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень визначено, що у разі якщо виконавче провадження, за яким подано заяву про зняття арешту з майна боржника або скасування інших заходів примусового виконання рішення, знищено у зв`язку із закінченням строку його зберігання, виконавець вживає заходів щодо відновлення матеріалів виконавчого провадження за допомогою відомостей автоматизованої системи та інших документів, інформації, одержаних ним, у тому числі від сторін виконавчого провадження.

Між тим, державним виконавцем не надано суду доказів наявності вказаних виконавчих проваджень щодо стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів, виконавчого збору і витрат виконавчого провадження.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів вважає, що невжиття державним виконавцем заходів щодо зняття арешту з майна ОСОБА_1 , накладеного в межах виконавчого провадження № АА793690 та № АА793691, є протиправною бездіяльністю органу державної виконавчої служби, а тому порушене право заявника підлягає захисту.

Також, відповідно до наведених ВДВС даних, виконавче провадження ВП № 24846414 було відкрито у зв`язку з примусовим виконанню виконавчого листа № 2-5203 від 18 лютого 2011 року, який видав Харківський районний суд Харківської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приват Банк» суми боргу в розмірі 103 565,63 грн.

Заперечуючи щодо скарги, ПАТ КБ «Приват Банк» не наведено обґрунтувань щодо незгоди з зняттям арешту в межах вказаного виконавчого провадження ані в суді першої інстанції, ані в суді апеляційної інстанції.

Враховуючи відсутність виконавчого провадження № 24846414 та майнових претензій з боку стягувача, відсутність будь-яких відомостей стосовно рішення виконавця про стягнення з боржника виконавчого збору за цим провадженням, наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту майна боржника та відсутність необхідності подальшого застосування такого арешту, судова колегія вважає, що наявні підстави для часткового задоволення скарги ОСОБА_1 , оскільки за обставин розглядуваної справи незняття арешту з майна заявниці є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

Подібний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 04 червня 2025 року у справі № 756/8592/24.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

На підставі викладеного колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення скарги ОСОБА_1 .

Враховуючи, що при зверненні до суду ОСОБА_1 судовий збір не сплачувався, питання щодо розподілу судових витрат не вирішується.

Керуючись ст.ст.367,368,369,374,376,381 - 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 02 червня 2025 року у частині вирішення спору про скасування арештів, накладених постановами № АА 793691, № АА 793690 та № 24846414 скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зобов`язати Харківський відділ державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зняти:

- арешт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , накладений постановою про арешт майна боржника № АА 793691 від 05 червня 2008 року, зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна під номером 7371956 від 11 червня 2008 року;

- арешт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_2 , накладений постановою № АА 793690 від 05 червня 2008 року, зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна під номером 7372067 від 11 червня 2008 року;

- арешт всього нерухомого майна, накладений постановою № 24846414 від 02 березня 2011 року, зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна під номером 10899134 від 02 березня 2011 року;

В іншій частині ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 18 вересня 2025 року.

Головуючий Ю.М. Мальований

Судді О.Ю. Тичкова

В.Б. Яцина