Провадження № 2-др/359/58/25
Справа № 359/8838/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2025 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі

головуючого судді - Муранової-Лесів І.В..

при секретарі - Івкової Д.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Ковальчук Надія Олександрівна, про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей, -

В С Т А Н О В И В:

09.09.2025 до Бориспільського міськрайонного суду була подана заява представника ОСОБА_1 адвоката Ковальчук Н.О. про стягнення з боржника ОСОБА_2 на користь стягувача ОСОБА_1 понесених витрат на правничу допомогу в загальному розмірі 10000 грн. (а.с.25-28).

Заява обґрунтована тим, що у вказаній цивільній справі 29.07.2025 було винесено судовий наказ Бориспільського міськрайонного суду, яким стягнуто аліменти з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дітей. Заявником та адвокатом Ковальчук Н.О. 16 липня 2025 року було укладено договір про надання правничої допомоги, обсяг фактично наданої правничої допомоги та їх вартість погоджено сторонами у відповідному Акті та складає 10000 грн.

Ухвалою від 12.08.2025 заяву призначено до судового розгляду (а.с.43). Судове засідання було відкладено на 16.09.2025.

У призначене судове засідання учасники справи не з`явилися, представником заявника адвокатом Ковальчук Н.О. та представником боржника адвокатом Синьооким В.В. подані клопотання про розгляд справи без їх участі.

За змістом поданих клопотань представник заявника Ковальчук Н.О. підтримує заяву про стягнення витрат на правничу допомогу.

Представник боржника Синьоокий В.В. просив врахувати подані заперечення проти стягнення витрат на правничу допомогу, відповідно до яких ОСОБА_2 вважає, що заявником та її представником - адвокатом Ковальчук Н.О. не надано належних і допустимих доказів на підтвердження понесених нею витрат, тому просить відмовити у стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Зазначає, що вартість витрат на правничу допомогу у справі про стягнення аліментів у порядку наказного провадження в розмірі 10000 грн. є явно завищеною та неспівмірною зі складністю цієї справи, обсягом наданих адвокатом послуг та не відповідає критерію реальності таких витрат та розумності їхнього розміру.

Неявка учасників справи не перешкоджає розгляду заяви про ухвалення додаткового судового рішення.

Дослідивши подані заяви та матеріали цивільної справи, суд дійшов наступного висновку.

Встановлено, що у липні 2025 року ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Ковальчук Н.О., звернулася до Бориспільського міськраойнного суду Київської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дітей (а.с.1-3).

29.07.2025 Бориспільським міськрайонним судом було видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання синів: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% мінімального прожиткового мінімуму , та не більше десяти прожиткових мінімумів на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 24 липня 2025 року, та до дня досягнення найстаршою дитиною повноліття (а.с.22).

В заяві про видачу судового наказу клопотання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу заявником не заявлялося, та у судовому наказі Бориспільського міськраойнного суду таке питання не вирішувалося.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу заявником надано: копію ордеру адвокату (а.с.13), копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с.14), копію Договору про надання правничої допомоги №б/н від 16 липня 2025 року (а.с.15-18), а також разм із заявою про ухвалення додаткового рішення надано копію Акту про надану правову допомогу до Договору про надання правничої допомоги №б/н від 16 липня 2025 року, складеного 28 липня 2025 року (а.с.34).

Так, за змістом вказаного Акту адвокат надав, а клієнт прийняв правову допомогу : юридичний супровід справи про звернення із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дітей, на який витрачено 10 год. за ставкою 1000/год, на загальну суму 10000,00грн. Згідно із Актом клієнт оплатив за надану вищеозначену правову допомогу у строки та порядку відповідно до умов укладеного договору.

Відповідно до ч.1 ст.160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

В силу вимог ст.168 ЦПК України у судовому наказі зазначаються, у тому числі: сума судових витрат, що сплачена заявником і підлягає стягненню на його користь з боржника.

За змістом ч.ч.1,2 ст.15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Так, відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до ч.9 ст.10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Згідно із п.3 ч.1 ст.370 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч.ч.2- 4 цієї статті заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Суд звертає увагу що відповідно до роз`яснень, які були надані в п.23 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 №14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» Відповідно до положень статей 219 - 221 ЦПК (в старій редакції, на даний час ст.ст.269-271 ЦПК України в редакції 2017 року) суд має право, не змінюючи суті виданого судового наказу, вирішити питання про виправлення описок та арифметичних помилок, видати додатковий судовий наказ чи роз`яснити його. Крім того, на судові накази поширюються положення статей 369 - 373, 377, 378, 379, 380 ЦПК ( в страій редакції, на даний час ст.ст.432-435, 440,442-444 ЦПК України в редакції 2017 року) щодо вирішення процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судового наказу.

Зазначені процесуальні питання вирішуються в порядку, визначеному цими статтями.

Наведені положення чинного цивільного процесуального законодавства не виключають можливості вирішення питаня щодо визначення розміру понесених заявником витрат на правничу допомогу та іх стягнення з боржника в межах наказного провадження.

В цьому зв`язку суд враховує, що відповідно до ч. ч. 1 - 6 ст. 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Так, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Відповідно до статті 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Та обставина, що представник заявника, стягувача, звернулася до суду протягом п`яти днів з дня отримання судового наказу із відповідною заявою про ухвалення додаткового рішення, в цілому не суперечить вищенаведним вимогам ч.8 ст.141 ЦПК України і не позбавлило іншу сторону боржника з дотриманням принципу змагальності подати свої заперечення щодо поданої заяви.

Суд враховує, що заявнику не було відомо про дату видачі судового наказу до його фактичного отримання (06.08.2025 (а.с.29), тож в цьому випадку суд не має припускатися надмірного формалізму у вирішенні питання щодо дотримання заявником строків звернення до суду з відповідною заявою.

Разом із з цим обов`язок доведення обсягу та реальності наданих адвокатом послуг та понесених витрат, а також розумності їхнього розміру покладено на заявника.

З матеріалів цивільної справи вбачається, що правова допомога,яка була надана адвокатом у цій справі у зв`язку зі зверненням до суду із заявою про видачу судового наказу, полягала у складанні відповідної заяви на підставі наданих клієнтом письмових доказів.

Зважаючи на реальний обсяг такої заяви та її зміст, яка не потребувала ні складних розрахунків ні глибокого аналізу чинного законодавста чи судової практики, є типовою заявою, яка складається з трьох сторінок (з урахуванням найменування суду, інформації про сторони, а також переліку додатних додатків) суд доходить висновку, що заявником не підтверджено заявленого обсягу фактично витраченого часу адвоката - 10 годин.

Зважаючи на подані представником боржника заперечення щодо неспівмірності та необґрунтованості понесених заявником, стягувачем, витрат, суд дійшов висновку, що обгрунтованими слід визнати лише частину заявлених витрат в сумі 2500грн., що становить 2,5 години роботи адвоката, який на переконання суду є достатнім часом для вивчення документів та підготовки заяви щодо видачі судового наказу, а також відповідає складності справи та враховує вартість години роботи адвоката.

При цьому суд враховує, що зі складеного Акту від 28 липня 2025 року жодним чином не вбачається, що у перелік наданих послуг заявник та адвокат включили послугу зі складання заяви про ухвалення додаткового рішення.

Крім того, суд вважає, що такі витрати (на складання заяви про ухвалення додаткового рішення), якщо вони були понесені, не були для заявника неминучими, оскільки при зверненні до суду із заявою про видачу судового наказу заявник мала усі можливості та була зобов`язана зазначити про свої понесені витрати, а не збільшувати їх розмір, звертаючись до суду із додатковою заявою з процесуальних питань - про видачу додаткового рішення.

Зважаючи на принцип диспозитивності та змагальності сторін, реальності наданих адвокатом послуг, суд вважає, що заявник має право на відшкодування фактично понесених судових витрат у визначеному судом розмірі 2500 гривень, який відповідає вищенаведеним критеріям реальності таких витрат та розумності їхнього розміру.

В силу вимог п.13 ч.1 ст.353 ЦПК України окремо від рішення в апеляційному порядку оскаржуєються ухвали про визначення розміру судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.141, 142, 161, 168, 270,353 Цивільного процесуального кодексу України, суд-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Ковальчук Надія Олександрівна, про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживаючої в АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) частину понесених витрат на правничу допомогу в сумі 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду або через Бориспільський міськрайонний суд протягом п`ятнадцяти днів, який обчислюється з дня виготовлення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали виготовлений 17.09.2025

Суддя І. В. Муранова-Лесів