465/5848/25
2/465/3426/25
У Х В А Л А

про передачу за підсудністю

05.09.2025 м. Львів

Суддя Франківського районного суду м.Львова Рудаков Д.І., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до Франківського районного суду м.Львова з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Дослідивши матеріали цивільної справи, приходжу до висновку, що дана цивільна справа не підсудна Франківському районному суду м.Львова з огляду на наступне.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, закріпленого у п.1 ст.6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Отже, поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Відповідно до ст. 27 ч. 1 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Винятком із вказаного загального правила є випадки підсудності за вибором позивача, виключна підсудність, підсудність справ за участю громадян України, якщо обидві сторони проживають за її межами, а також підсудність справ, у яких однією зі сторін є суд або суддя, що передбачені нормами ст. ст.26,28-30 ЦПК України.

Положеннями ст. 187 ч. ч. 6, 8, 9 ЦПК України визначено, що у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи. Суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру. Якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому ст. 31 ЦПК України.

Як слідує з матеріалів позовної заяви, відповідачем за позовом виступає фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, а предметом спору є стягнення заборгованості, з чого випливає, що винятки із загального правила підсудності не можуть бути застосовані.

За відомостями Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України у Львівській області відповідач ОСОБА_2 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та 06.02.2024 року знятий з реєстрації.

Відтак, судом встановлено, що останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання є АДРЕСА_1 , що не належить до територіальної юрисдикції Франківського районного суду м.Львова.

Згідно ч. 9 ст.28 ЦПК України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

Відповідно до вимог ст.378 ЦПК України прийняте судом рішення з порушенням правил територіальної підсудності є підставою для його скасування судом апеляційної інстанції з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю

Крім того, недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою підсудністю (ч.1 ст. 378 ЦПК України).

Згідно п.1 ч.1, ч.3 ст.31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду. Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Відповідно до ст.32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Беручи до уваги наведеневище, оскільки відповідач на території Франківського району м.Львова не зареєстрований, останнім відомим місцем реєстрації такого є АДРЕСА_1 , дана позовна заява про стягнення заборгованості не підсудна Франківському районному суду м.Львова, а тому матеріали цивільної справи слід передати до Сихівського районного суду міста Львова для розгляду за підсудністю.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 27, 31, 32, 258-261, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості передати до Сихівського районного суду м.Львова Сихівського районного суду м.Львова (м.Львів, вул.Чоловського, буд.2) за територіальною підсудністю.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Рудаков Д.І.