КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №755/6775/23 Головуючий у І інстанції - Марфіна Н.В.
апеляційне провадження №22-ц/824/2274/2025 Доповідач у ІІ інстанції - Приходько К.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2025 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Приходька К.П.,

суддів Писаної Т.О., Журби С.О.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 22 липня 2024 року

у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» до ОСОБА_2 , третя особа: Приватне акціонерне товариство «Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА» про стягнення сплаченого страхового відшкодування,-

установив:

У травні 2023 року ПрАТ «СК «УСГ» звернулося до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: ПрАТ «АСК «ОМЕГА» про стягнення сплаченого страхового відшкодування.

Позовні вимоги обґрунтовувало тим, що15 травня 2021 року сталась дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля «Ауді», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням відповідача, та автомобіля «Форд», д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ТОВ «ТНТ Україна».

Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження і постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 18 червня 2023 року у справі №755/9126/21 відповідача було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладене адміністративне стягнення у виді штрафу.

На час ДТП був діючим укладений між позивачем та ТОВ «ТНТ Україна» договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті від 06 квітня 2021 року, за яким воно прийняло на себе зобов`язання по відшкодуванню матеріальної шкоди заподіяної страхувальнику автомобіля «Форд», д.н.з. НОМЕР_2 .

26 травня 2021 року страхувальник звернувся до нього із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування.

За результатами розгляду вказаної заяви, пошкодження автомобіля внаслідок ДТП було визнано страховим випадком.

Вартість відновлювального ремонту автомобіля склала 125905,90 грн.

Розрахунок та виплата страхового відшкодування проводились на підставі: акту огляду пошкодженого транспортного засобу №ДККА-79995; рахунку № НОМЕР_3 від 25 травня 2021 року; страхового акту №ДККА-79995 від 03 червня 2021 року; розрахунку суми страхового відшкодування від 03 червня 2021 року.

Вказувало, що воно виплатило страхове відшкодування в сумі 125905,90 грн., що підтверджується платіжним дорученням №15031 від 03 червня 2021 року.

На момент ДТП цивільна-правова відповідальність відповідача була застрахована в ПрАТ «АСК «ОМЕГА» за полісом обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів №АР4809229.

Воно звернулося до страхової компанії відповідача із заявою від 14 червня 2021 року на виплату сплаченого відшкодування, і 16 вересня 2021 року страхова компанія відповідача здійснила платіж у сумі 47281,53 грн., який не покриває виплачену суму за договором добровільного страхування.

За таких обставин, відповідач, як особа відповідальна за завданий збиток, повинна відшкодувати йому різницю між сплаченим страховим відшкодуванням за договором добровільного страхування та сумою страхового відшкодування сплаченою страховою компанією відповідача, що становить 78624,37 грн. (125905,90 грн. - 47281,53 грн.).

Просило суд, стягнути із ОСОБА_2 на свою користь суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 78624,37 грн., а також відшкодувати за рахунок відповідача понесені ним судові витрати у вигляді сплати судового збору.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 22 липня 2024 року зазначений вище позов задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ПрАТ «СК «УСГ» витрати по сплаті страхового відшкодування у розмірі 78624,37 грн. та судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 2684 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, посилаючись на те, що воно є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального прав, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

Апеляційну скаргу обґрунтовувала тим, що сума страхової виплати здійснена позивачем не перевищує ліміту відповідальності ПрАТ «АСК «ОМЕГА», і відсутні обставини, які б свідчили про відсутність обов`язку страхової компанії ПрАТ «АКС «ОМЕГА» сплатити позивачу всю суму в розмірі 125905,90 грн.

Згідно з Договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР/4809229 від 08 вересня 2020 року ліміт відповідальності ПрАТ «АСК «ОМЕГА» за шкоду, заподіяну майну становить 130000грн. Згідно із заявою на виплату (страхового) відшкодування від 14 червня 2021 року №11/20722 та на підставі Страхового акту №ДККА-79995 від 03 червня 2021 року ПрАТ «СК «УСГ» вимагало від ПрАТ «АСК «ОМЕГА» страхового відшкодування в розмірі 125905,90 грн., що в повній мірі покривається лімітом відповідальності ПрАТ «АСК «ОМЕГА» за Договором №АР/4809229 від 08 вересня 2020 року в розмірі 130000 грн.

Вказує, що вона категорично не визнає можливість застосування коефіцієнта фізичного зносу при визначенні вартості відновлювального ремонту транспортного засобу «Ford», д.н.з. НОМЕР_2 , а відповідно категорично не визнає того, що у ПрАТ «АСК «ОМЕГА» не виник обов`язок, щодо відшкодування ПрАТ «СК «УСГ» 78624,37 грн., яку неправомірно було визначено як різницю між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки, при визначенні вартості відновлювального ремонту транспортного засобу «Ford», д.н.з. НОМЕР_2 з метою виплати страхового відшкодування в порядку п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», коефіцієнт фізичного зносу не повинен був застосовуватися, оскільки на дату ДТП (15 травня 2021 року) строк експлуатації «Ford», д.н.з. НОМЕР_2 не перевищував сім років.

Просила суд, скасувати рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 22 липня 2024 року та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Відзив на апеляційну скаргу у встановлений апеляційним судом строк не надходив.

Відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 369 ЦПК України (в редакції чинній на момент подачі апеляційної скарги), апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 3 ст. 369 ЦПК України, з урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути апеляційні скарги, зазначені в частинах першій та другій цієї статті, у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, оскільки із матеріалів справи не вбачається обставин, які б унеможливлювали розгляд справи без повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції не відповідає в повній мірі вказаним вимогам закону виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 18 червня 2021 року у справі №755/9126/21відповідача визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, та на неї накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

06 квітня 2021 року між позивачем та ТОВ «ТНТ «Україна» був укладений договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті, за яким забезпеченим транспортним засобом є, у тому числі, належний страхувальнику автомобіль Форд, 2015 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 .

16 травня 2021 року ТОВ «ТНТ «Україна» звернулось до позивача із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування.

Станом на час дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у ПрАТ «АСК «ОМЕГА» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

14 червня 2021 року позивач звернувся до страхової компанії відповідача ПрАТ «АСК «ОМЕГА» із заявою про виплату (страхового) відшкодування в сумі 125905,90 грн. на підставі положень ст.ст. 993, 1191 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до який було додано, зокрема: копію акту огляду транспортного засобу №ДККА-75995 від 25 травня 2021 року; копію рахунку Віннер Автомотів №1073006 від 25 травня 2021 року на суму 125905,90 грн.; копію страхового акту №ДККА-75995 від 03 червня 2021 року з визначеним розміром страхового відшкодування в сумі 125905,90 грн.; копію розрахунку суми страхового відшкодування від 03 червня 2021 року в розмірі 125905,90 грн. та копію платіжного доручення №15031 від 03 червня 2021 року про дійсну сплату позивачем страхового відшкодування в розмірі 125905,90 грн.

Відповідно до звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 06 липня 2021 року №18871 виготовленого СОД ОСОБА_3 на замовлення ПрАТ «АСК «ОМЕГА», вартість матеріального збитку, заподіяного власнику після аварійного пошкодження КТЗ Форд, д.н.з. НОМЕР_2 , станом на 19 травня 2021 року дорівнює без врахування ВТВ - 47281,53 грн.

У даному звіті суб`єкт оціночної діяльності при визначенні вартість матеріального збитку, застосував коефіцієнт фізичного зносу КТЗ на рівні - 0,53.

Згідно розрахунку збитку складеного ПрАТ «АСК «ОМЕГА» на підставі Звіту від 06 липня 2021 року №18871 виготовленого СОД ОСОБА_3 : роботи без ПДВ - 11100 грн., з ПДВ - 13320 грн.; матеріали без ПДВ - 6884,09 грн., з ПДВ - 8260,91 грн.; деталі без ПДВ - 45568,45 грн., з ПДВ - 54682,14 грн.; Ез - 0,5300 (згідно Методики п. 7.39 - ремонтні роботи); Свр з ПДВ - 76263,05 грн.; Свр без ПДВ - 63552,54 грн.; У з ПДВ - 47281,51 грн.; У без ПДВ - 39401,26 грн.; У = 47281,53 грн.

Убачається, що 16 вересня 2021 року ПрАТ «АСК «ОМЕГА» здійснила виплату позивачу сплаченого останнім страхового відшкодування на суму 47281,53 грн.

Згідно консультаційного висновку СОД ОСОБА_4 від 29 лютого 2024 року: 1. В зв`язку із тим, що досліджуваний КТЗ не надається для огляду, а на підставі звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 06 липня 2021 року №18871, виконаного СОД ОСОБА_3 , не можливо встановити обсяги ремонтних робіт з відновлення окремих елементів КТЗ, тому неможливо скласти калькуляцію відновлювального ремонту, яка б відповідала дійсному та фактичному характеру та обсягам пошкоджень; 2. Немає обґрунтованих доказів застосування п. 7.39 б) Методики, що складові частини кузова та оперення кузова, кабіни, рами КТЗ відновлювали ремонтом (трьох і більше складових). Відповідно до цього, при визначенні вартості відновлювального ремонту КТЗ Форд, д.н.з. НОМЕР_2 , станом на 19 травня 2021 року коефіцієнт фізичного зносу не повинен був застосовуватись, оскільки на дату ДТП (15 травня 2021 року) строк експлуатації досліджуваного КТЗ не перевищував сім років.

До виникнення дорожньо-транспортної пригоди 15 травня 2021 року, автомобіль Форд, д.н.з. НОМЕР_2 , був учасником іншої події, яка сталась 06 жовтня 2020 року і згідно рахунку ТОВ «Ніко Техно Мегаполіс» №01405 від 10 листопада 2020 року вартість запчастин та робіт з ремонту вказаного автомобіля склала 35022,43 грн. (запчастини: набір для вклейки скла, проводка квадратна, скло лобове, датчик дощу; роботи: скло вітрове - заміна, мийка).

За змістом рецензії від 06 лютого 2024 року на Звіт №1887 від 06 липня 2021 року про визначення вартості матеріального збитку складеного СОД ОСОБА_3 на замовлення ПрАТ «АСК «ОМЕГА», звіт не відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, є неякісним та (або) непрофесійним і не може бути використаний.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач має сплатити на користь позивача різницю між вартістю відновлювального ремонту без застосування коефіцієнту зносу та сумою виплаченого страхового відшкодування, при розрахунку якого застосовувався коефіцієнт зносу, оскільки у страховика цивільно-правової відповідальності відповідача не виник обов`язок, щодо сплати всієї суми виплаченої позивачем своєму страхувальнику.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з наступних підстав.

Статтями 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

У постанові від 02 грудня 2015 року у справі №6-691цс15 Верховний Суд України дійшов висновку, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Аналогічні по суті висновки, викладено Верховним Судом у постановах від 14 лютого 2018 року у справі №754/1114/15-ц (провадження №61-1156св 18), від 13 червня 2019 року у справі №587/1080/16-ц (провадження №61-20762св18), від 17 жовтня 2019 року у справі №370/2787/18 (провадження №61-11244св19), від 30 жовтня 2019 року у справі №753/4696/16-ц (провадження №61-30908св18), від 21 лютого 2020 року у справі №755/5374/18 (провадження №61-14827св19) та від 22 квітня 2020 року у справі №756/2632/17 (провадження №61-12032св19).

Рішенням Верховного суду України від 22 березня 2017 року по справі №910/3650/16, суд встановив, що спеціальні норми Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обмежують розмір шкоди (збитків), яка підлягає відшкодуванню страховиком особи, яка завдала цю шкоду, і яка застрахувала свою цивільну відповідальність, зокрема: межами ліміту відповідальності (пункт 22.1 статті 22); вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, таким чином, відповідач страховик відповідальності винної у ДТП особи па підставі спеціальної норми статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» здійснює відшкодування витрат пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу розрахованого у порядку, встановленому законодавством, а різницю між реальними збитками і відновлюваним ремонтом пошкодженого транспортного засобу з урахуванням зносу на підставі ст. 1194 ЦК України відшкодовує особа, яка завдала збитків.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій, щодо відновлення справності або роботоздатності колісного транспортного засобу чи його складника та відновлення їхніх ресурсів.

Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин (пункт 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 року № 142/5/2092).

Пунктом 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів встановлено, що вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Виходячи з аналізу зазначених норм, визначення розміру матеріального збитку при настанні страхового випадку повинно бути підтверджено належним засобом доказування, зокрема, звітом (актом) про оцінку майна, який повинен відповідати вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» та Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 року №142/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24.11.2003 року за №1074/8395 (з відповідним змінами).

Як зазначалося вище, згідно з розрахунку суми страхового відшкодування по пошкодженому ТЗ №712-16421 від 01 вересня 2021 року за Договором страхування (поліс) №АР/4809229 (ГО) від 08 вересня 2020 року розмір матеріального збитку в розмірі 47281,53 грн., що підлягає відшкодуванню, було визначено ПрАТ «АСК «ОМЕГА» на підставі Звіту №18871 СОД ОСОБА_3.

Згідно зі Звітом про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 06 липня 2021 року №18871 коефіцієнт фізичного зносу (Ез) КТЗ «Ford», д.н.з. НОМЕР_2 складає 0,53, внаслідок застосування кого вартість матеріального збитку заподіяного власнику після аварійного пошкодження КТЗ «Ford», д.н.з. НОМЕР_2 станом на 19 травня 2021 року дорівнює без врахування ВТВ - 47281,53 грн.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, або розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика.

За таких обставин, відповідальність власника транспортного засобу настає, якщо: 1. У страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, тобто у випадку наявності різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні; 2. Розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика.

Згідно з Договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР/4809229 від 08 вересня 2020 року ліміт відповідальності ПрАТ «АСК «ОМЕГА» за шкоду, заподіяну майну становить 130000грн.

Згідно із заявою на виплату (страхового) відшкодування від 14 червня 2021 року №11/20722 та на підставі Страхового акту №ДККА-79995 від 03 червня 2021 року ПрАТ «СК «УСГ» вимагало від ПрАТ «АСК «ОМЕГА» страхового відшкодування в розмірі 125905,90 грн., що в повній мірі покривається лімітом відповідальності ПрАТ «АСК«ОМЕГА» за Договором №АР/4809229 від 08 вересня 2020 року в розмірі 130000,00 грн.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що сума страхової виплати здійснена позивачем не перевищує ліміту відповідальності ПрАТ «АСК «ОМЕГА», а тому, відсутні обставини, які б свідчили про відсутність обов`язку страхової компанії ПрАТ «АКС «ОМЕГА» сплатити позивачу всю суму страхового відшкодування в розмірі 125905,90 грн.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що матеріали справи не містять доказів, що позивач звертався до ПрАТ «АСК «ОМЕГА» із претензією, щодо недостатності суми страхового відшкодування.

Звертаючись до суду з позовом, позивач лише посилався на те, що страхове відшкодування ПрАТ «АСК «ОМЕГА» виплатило з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу.

Колегія суддів відхиляє такі доводи позивача, оскільки постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 18 червня 2021 року по справі №755/9126/21 дорожньо-транспортна пригода за участю ОСОБА_1 , яка керувала автомобілем «Audi Q3» д.н.з. НОМЕР_1 , та автомобілем «Ford», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_5 сталася 15 травня 2021 року о 13 год 30 хв.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль «Ford», д.н.з. НОМЕР_2 був 2015 року виробництва та відповідно станом на дату ДПТ (15 травня 2021 року) автомобіль «Ford», д.н.з. НОМЕР_2 перебував в експлуатації 6 (шість) років.

Відповідно до п. 7.38. Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затверджена Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року №142/5/2092, значення коефіцієнту фізичного зносу приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ строк експлуатації яких не перевищує: 5 років - для легкових КТЗ виробництва СНД, 7 років для інших легкових КТЗ, 3 роки для вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів виробництва країн СНД, 4 роки для інших вантажників КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів, 5 років для мототехніки.

За таких обставин, при визначенні вартості відновлювального ремонту транспортного засобу «Ford», д.н.з. НОМЕР_2 з метою виплати страхового відшкодування в порядку п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», коефіцієнт фізичного зносу не повинен був застосовуватися, оскільки на дату ДТП (15 травня 2021 року) строк експлуатації «Ford», д.н.з. НОМЕР_2 не перевищував сім років.

Сукупний аналіз наведених обставин вказує на те, що сума страхового відшкодування у розмірі 78624,37 грн., яку просить стягнути позивач з відповідача, як з винної в ДТП особи, покривається лімітом відповідальності (130000 грн).

Таким чином, знайшли своє підтвердження доводи апеляційної скарги про неможливість застосування коефіцієнта фізичного зносу при визначенні вартості відновлювального ремонту транспортного засобу «Ford», д.н.з. НОМЕР_2 , а й відповідно того, що у ПрАТ «АСК «ОМЕГА» не виник обов`язок, щодо відшкодування ПрАТ «СК «УСГ» 78624,37 грн., яку неправомірно було визначено як різницю між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права та як наслідок безпідставно поклав на відповідача обов`язок зі сплати матеріальної шкоди, розмір якої покривається лімітом відповідальності.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 04 липня 2018 року у справі №755/18006/15, щодо відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, висловила правову позицію, згідно якої відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у ст. 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до п. 36.7. ст. 36 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» рішення страховика (МТСБУ) про здійснення або відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) може бути оскаржено страхувальником чи особою, яка має право на відшкодування, у судовому порядку.

Разом з тим, суд першої інстанції, встановивши, що розмір матеріальної шкоди, яку просить стягнути позивач, покривається лімітом відповідальності договору обов`язкового страхування, дійшов помилкового висновку, щодо наявності правових підстав для задоволення позовних вимог.

За вказаних обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду в силу ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, то відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на те, що колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, то з ПрАТ «СК «УСГ» на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню сплачений останньою судовий збір у розмірі 3220,80 грн. за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 22 липня 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення наступного змісту.

У задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» до ОСОБА_2 , третя особа: Приватне акціонерне товариство «Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА» про стягнення сплаченого страхового відшкодування відмовити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» (м. Київ, вул. І. Федорова, 32, літ. А, ) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 3220,80 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, окрім випадків, передбачених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач К.П. Приходько

Судді Т.О. Писана

С.О. Журба