Єдиний унікальний номер 728/2283/25
Номер провадження 2/728/831/25
У Х В А Л А

ПРО ПОВЕРНЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2025 року місто Бахмач

Бахмацький районний суд у складі

головуючого судді Сороколіта Є.М.

розглянувши матеріали позовної заяви, які надійшли від ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС (вул. Ґедройця Єжи, буд. 6, офіс 521, м. Київ, 03150, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитними договорами,

В С Т А Н О В И В:

до Бахмацького районного суду (далі також Суд) 01.09.2025 через модуль ЄСІТС Електронний Суд звернулося ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС (далі також Позивач або ТОВ ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС), з позовом до ОСОБА_1 (далі також Відповідач), за змістом якого Позивач просить стягнути з Відповідача заборгованість за договорами у сукупному загальному розмірі 59 222,95 грн, а саме:

- за кредитним договором від 07.04.2021 № 2080117 у загальному розмірі 6 194,00 грн;

- за кредитним договором від 30.03.2021 № 598 у загальному розмірі 49 161,90 грн;

- за кредитним договором від 21.10.2020 № 394386 у загальному розмірі 3 867,05 грн;

право вимоги якої Позивач набув внаслідок укладення низки договорів факторингу, а також вирішити питання про стягнення понесених ним судових витрат у вигляді 16 000,00 грн витрат на правову допомогу та 2 422,40 грн судового збору.

Ухвалою Суду від 03.09.2025 № 728/2283/25 зазначена позовна заява була залишена без руху з причин невідповідності згаданої заяви вимогам, які визначені у статтях 175, 177 ЦПК України. Для усунення таких недоліків позивачу було надано строк у п`ять днів, який обраховується з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Копію ухвали Суду від 03.09.2025 № 728/2283/25 про залишення позовної заяви без руху було доставлено в електронний кабінет Позивача 04.09.2025, що підтверджується відповідною довідкою канцелярії Суду.

Станом на 18.09.2025, вимоги ухвали Суду від 03.09.2025 № 728/2283/25 не виконані, недоліки не усунуто, що у свою чергу унеможливлює вирішення питання про відкриття провадження у даній справі.

Так, у відповідності до частини третьої статті 185 Цивільного процесуального кодексу України (далі також ЦПК України), якщо Позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо Позивач не усунув недоліки заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (стаття 8 Закону України Про судоустрій і статус суддів).

Водночас право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, що передбачено положеннями статті 12 ЦПК України, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Суд наголошує, що статтею 188 ЦПК України визначено підстави та порядок об`єднання і роз`єднання позовних вимог. Зокрема, згідно з частиною першою цієї статті в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Підстава позову це фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача. Отже, вимоги повинні випливати з тих самих фактичних обставин, на яких вони ґрунтуються.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення цивільного спору.

Відповідно, Позивач має право об`єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами. Однорідними можуть вважатися позовні заяви, які пов`язані з однорідними позовними вимогами і водночас подані одним і тим же позивачем до одного й того самого відповідача (чи відповідачів) або хоча й різними позивачами, але до одного й того ж відповідача. Однорідними ж позовними вимогами є такі, що виникають з одних і тих самих або з аналогічних підстав і водночас пов`язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів.

Як на правову підставу вимоги про стягнення заборгованості Позивач у своїй позовній заяві посилається на статтю 1054 Цивільного кодексу України, відповідно до якої за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Загальний розмір заборгованості визначено Позивачем як суму основної заборгованості за трьома кредитними договорами, що були укладені між Відповідачем та різними кредиторами, і процентів, які нараховані відповідно до умов укладених договорів.

Водночас кожна кредитна операція є самостійним правовідношенням, що є підставою для виникнення у сторін цього правовідношення цивільних прав і обов`язків. У випадку наявності порушень, які були допущені як під час укладення відповідного кредитного договору, так і при його виконанні, то вони утворюють окремий склад цивільно-правового правовідношення, що характеризується самостійними цивільно-правовими наслідками. Встановлення обставин вчинення кожної з цих операцій засвідчується доказами, які не є пов`язаними між собою (різні кредитні договори, різні докази виконання сторонами прийнятих зобов`язань тощо).

Повертаючись до фактичних обставин цієї справи, Суд враховує, що вимоги про стягнення заборгованості за кожним окремим кредитним договором є самостійними вимогами, які не пов`язані ні підставами виникнення (різні кредитні договори), ні поданими доказам (різні платіжні доручення про перерахування коштів як на виконання кредитних договорів, так і на виконання договорів факторингу, різні реєстри боржників) та не є основними і похідними одна від одної, оскільки від задоволення одних не залежить задоволення інших.

Аналогічну за змістом правову позицію стосовно порядку об`єднання і роз`єднання позовних вимог було викладено у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.10.2020 № 910/7186/19.

Підсумовуючи зазначене, Суд приходить до висновку, що позовну заяву разом з додатками слід повернути, оскільки Позивач у встановлені строки виявлені недоліки не усунув, а також з відповідною заявою про продовження встановлених судом процесуальних строків у визначеному процесуальним законом порядку не звернувся.

Одночасно роз`яснюється, що відповідно до частини сьомої статті 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню до Суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 175, 177, 185, 259-261, 263 ЦПК України, Суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Матеріали позовної заяви, які надійшли від ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами повернути Позивачу разом зі всіма додатками.

2. Роз`яснити, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню до Суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення такої позовної заяви.

Згідно з вимогами статті 261 ЦПК України ця ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала про повернення позовної заяви може бути оскаржена у порядку та строки, передбачені Главою 1 Розділу V Цивільного процесуального кодексу України, а саме шляхом подачі апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня проголошення цієї ухвали.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Є.М. Сороколіт