Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" вересня 2025 р. Справа № 596/1095/25

Провадження № 2-о/596/83/2025 Гусятинський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Лисюк І.О.

за участю секретаря судового засідання Туткалюк В.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Гусятин в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

В С Т А Н О В И В:

Заявниця ОСОБА_1 звернулася до Гусятинського районного суду Тернопільської області із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, посилаючись на те, що відповідно до паспорта громадянина України, вона - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Проте у дипломі від 27.06.1984 року серії НОМЕР_1 , виданого Ленінградським медичним училищем, її прізвище та ім`я заповнено на російській мові « ОСОБА_2 », що не співпадає з даними російськомовної сторінки паспорта від 26.07.2002 року серії НОМЕР_2 , виданого Гусятинським РВ УМВСУ в Тернопільській області-« ОСОБА_3 ».

У зв`язку з вказаними розбіжностями в написанні її прізвища та імені в паспорті громадянина України та в дипломі від 27.06.1984 року серії НОМЕР_1 , у неї виникли труднощі при оформленні на пенсію за віком.

Тому просить в судовому порядку встановити факт того, що диплом серії НОМЕР_1 виданий 27.06.1984 року Ленінградським медичним училищем, заповнений на російській мові « ОСОБА_2 » належить її , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 26.07.2002 року Гусятинським РВ УМВСУ в Тернопільській області, код НОМЕР_3 ).

Ухвалою судді від 08.08.2025 року відкрито провадження у цивільній справі та прийнято до розгляду зазначену позовну заяву за правилами окремого провадження.

18 серпня 2025 року, через електронний кабінет у підсистемі електронний суд ЄСІТС, від Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області до суду надійшов відзив на заяву, в якому представник заінтересованої особи зазначив, що із заяви ОСОБА_1 вбачається, що встановлення факту необхідне її для подальшого звернення до органу Пенсійного фонду України для оформлення пенсії. Отже, встановлення даного факту пов`язане з вирішенням спору про право, а саме, права на пенсію. Відтак, представник заінтересованої особи просить суд залишити заяву без розгляду.

Заявниця ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася. Згідно письмової заяви про розгляд справи у її відсутності, долученої до матеріалів справи, заявлені вимоги підтримала повністю, просила суд їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи - Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про час та дату розгляду справи в суді.

Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі встановив наступні факти.

Згідно паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий Гусятинським РВ УМВС України в Тернопільській області 26 липня 2002 року, копії картки платника податків НОМЕР_3 заявниця значиться як « ОСОБА_1 », ІНФОРМАЦІЯ_1 ». (а.с.4, 7)

Із копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_4 повторно видане 22 січня 2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Гусятинського районного управління юстиції у Тернопільській області вбачається, що заявниця значиться як « ОСОБА_1 ».(а.с.13).

Технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) видана на ім`я « ОСОБА_1 ».(а.с.12)

У будинковій книзі для прописки громадян, що проживають по АДРЕСА_1 містяться відомості про громадянку « ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .(а.с.11)

Трудова книжка серія НОМЕР_5 , заповнена на прізвище ОСОБА_4 .(а.с.8)

Диплом від 27.06.1984 року серії НОМЕР_1 , виданий Ленінградським медичним училищем, (заповнено на російській мові) - « ОСОБА_2 ».(а.с.6)

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше.

Відповідно п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» на підставі п. 6 ст. 273 ЦПК суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.

Згідно роз`яснень, викладених у п.1, п.12 вказаної постанови, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до листа Верховного Суду України від 01 січня 2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України (в редакції, яка діяла до редакції відповідно до Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ) громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 10 червня 2020 року у справі № 348/576/18 відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду України.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 правовстановлюючого документу, а саме Диплому серії НОМЕР_1 виданий 27.06.1984 року Ленінградським медичним училищем, (заповнений на російській мові) на ім`я « ОСОБА_2 », а тому заявлені вимоги слід задовольнити.

Встановлення факту належності правовстановлюючих документів необхідно заявниці для проведення дій юридичного характеру.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 81, 273, 293-294, п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , жительки: АДРЕСА_2 ), заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області (, адреса місцезнаходження: м.Тернопіль, вул. Майдан Волі, 3, поштовий індекс 46001, електронна адреса: ) про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , жительці АДРЕСА_2 , правовстановлюючого документу, а саме Диплому серії НОМЕР_1 виданий 27.06.1984 року Ленінградським медичним училищем, (заповнений на російській мові) на ім`я « ОСОБА_2 ».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду через Гусятинський районний суд Тернопільської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

У разі подання апеляційної скарги рішення,якщо його не скасовано,набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Гусятинського районного суду

Тернопільської області Ірина ЛИСЮК