УХВАЛА

11 вересня 2025 року

м. Київ

справа № 367/2427/15-ц

провадження № 61-11080ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М.(суддя-доповідач), Карпенко С. О.,

Сердюка В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Ляхов Ігор Олексійович, на постанову Київського апеляційного суду

від 29 липня 2025 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про дострокове солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором; за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» про припинення поруки,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» (далі - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в якому з урахуванням заяви від 09 жовтня 2018 року про збільшення позовних вимог просило стягнути солідарно з відповідачів на користь банку заборгованість за кредитним договором

від 04 грудня 2006 року № 014/06-11/2652, яка станом на 16 липня 2018 року визначена у сумі 74 067,67 доларів США, що в еквіваленті за курсом Національного банку України (далі - НБУ) становить 1 943 033,85 грн, з яких: заборгованість за кредитом - 45 392,62 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ становить 1 190 794,81 грн; прострочена заборгованість за кредитом - 7 092,99 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ становить 186 072 грн; заборгованість за відсотками - 28 694,02 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ становить 752 736,68 грн; прострочена заборгованість за відсотками - 28 675,05 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ становить 752 239,04 грн.

У квітні 2018 року ОСОБА_2 звернулась до суду із зустрічним позовом до АТ «Райффайзен Банк», в якому просила визнати припиненою поруку ОСОБА_2 за договором поруки (з фізичною особою) від 09 жовтня

2006 року № 014//06-11/1205, укладеного між АППБ «Аваль», правонаступником якого є АТ «Райффайзен Банк», та ОСОБА_2

Ірпінський міський суд Київської області ухвалою від 28 січня 2025 року

у задоволені заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» (далі - ТОВ «Цикл Фінанс») про залучення правонаступника позивача у справі № 367/2427/15-ц відмовив.

Ірпінський міський суд Київської області рішенням від 24 лютого 2025 року

у задоволенні позову АТ «Райффайзен Банк» відмовив.

Зустрічний позов ОСОБА_2 задовольнив.

Визнав припиненою поруку ОСОБА_2 за договором поруки (з фізичною особою) від 09 жовтня 2006 року № 014//06-11/1205, укладеного між

АППБ «Аваль», правонаступником якого є АТ «Райффайзен Банк»,

та ОСОБА_2 .

Вирішив питання про розподіл судових витрат.

Не погодившись з ухвалою Ірпінського міського суду Київської області

від 28 січня 2025 року та рішенням цього ж суду від 24 лютого 2025 року, особа, яка не брала участі у справі, ТОВ «Цикл Фінанс» оскаржило їх в апеляційному порядку.

Київський апеляційний суд постановою від 29 липня 2025 року апеляційну скаргу ТОВ «Цикл Фінанс» на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 28 січня 2025 року задовольнив.

Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 28 січня 2025 року скасував та ухвалив нове судове рішення, яким заяву ТОВ «Цикл Фінанс» задовольнив.

Залучив до участі у справі ТОВ «Цикл Фінанс» як правонаступника позивача - АТ «Райффайзен Банк».

Апеляційну скаргу ТОВ «Цикл Фінанс» на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 24 лютого 2025 року задовольнив частково.

Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 24 лютого 2025 року в частині відмови у задоволенні первісного позову АТ «Райффайзен Банк», правонаступником якого є ТОВ «Цикл Фінанс», до ОСОБА_1 про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором скасував та ухвалив в цій частині нове судове рішення, яким позов у цій частині задовольнив.

Стягнув з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Цикл Фінанс» заборгованість за кредитним договором від 04 грудня 2006 року № 014/06-11/2652 в розмірі 1 943 033,85 грн, з яких: заборгованість за кредитом - 1 190 794,81 грн; прострочена заборгованість за кредитом - 186 072 грн; заборгованість за відсотками - 752 736,68 грн; прострочена заборгованість за відсотками - 752 239,04 грн.

В іншій частині рішення Ірпінського міського суду Київської області

від 24 лютого 2025 року залишив без змін.

Вирішив питання про розподіл судових витрат.

27 серпня 2025 року до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат

Ляхов І. О., на постанову Київського апеляційного суду від 29 липня 2025 року.

Касаційна скарга подана у передбачений законом строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України.

Підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення чи відмови

у відкритті касаційного провадження немає.

Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу. Якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

У касаційній скарзі як на підставу касаційного оскарження судових рішень заявник посилається на:

пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України (суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку);

пункт 4 частини четвертої статті 389 ЦПК України (судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою

статті 411 цього Кодексу), а саме вказує, що суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів (пункт 4

частини третьої статті 411 ЦПК України).

Отже, наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.

Також у касаційній скарзі ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат

Ляхов І. О., міститься клопотання про зупинення виконання оскаржуваного судового рішення до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Клопотання мотивоване тим, що з метою недопущення виконання оскаржуваного та неправомірного рішення до повного розгляду справи судом касаційної інстанції, є невідкладна потреба у зупиненні виконання рішення суду апеляційної інстанції у даній справі.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Згідно з частиною першою статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Вирішуючи клопотання про зупинення виконання судових рішень, суд виходить з того, що відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Статтею 18 ЦПК України та статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Клопотання / заява про зупинення виконання судового рішення має бути мотивованим, містити достатні та обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені певними доказами (зокрема, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду має бути надано копію такої постанови). У клопотанні особа повинна навести обґрунтування своїх вимог та довести, що захист її прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для відновлення порушених прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, або буде неможливим повернення виконання судових рішень у разі, якщо вони будуть скасовані. Вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення, суд касаційної інстанції враховує існування об`єктивної необхідності у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення дотримання балансу інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Заявник повинен навести обґрунтування відповідної вимоги та довести, що захист його прав та інтересів стане об`єктивно неможливим без вжиття таких заходів; для відновлення порушених прав необхідно буде докласти надмірних зусиль та/або витрат.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України» (заява № 60750/00) вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін.

Також суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункт 55), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що у більшості правових систем існують процедури зупинення або відстрочення виконання рішення; зупинення або відстрочення є, безперечно, необхідними в деяких випадках.

Доводи клопотання ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Ляхов І. О., не свідчать про необхідність зупинення виконання постанови Київського апеляційного суду від 29 липня 2025 року, оскільки в обґрунтування наведених у клопотанні обставин заявник не надав доказів вчинення дій, спрямованих на реалізацію оскаржуваних судових рішень, зокрема доказів відкриття виконавчого провадження з примусового виконання судових рішень (копія постанови про відкриття виконавчого провадження), а відтак наразі не доведено реальність настання обставин, на які він посилається.

Ураховуючи вищевказане, у задоволенні клопотання ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Ляхов І. О., про зупинення виконання постанови Київського апеляційного суду від 29 липня 2025 року до закінчення її перегляду в касаційному порядку необхідно відмовити.

Суд звертає увагу заявника, що у разі вчинення дій, спрямованих на реалізацію оскаржуваних судових рішень, заявник не позбавлений права повторно звернутися із заявою (клопотанням) про зупинення виконання оскаржуваного судового рішення до закінчення його перегляду в касаційному порядку, з наведенням обґрунтування вказаними вище доказами.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу. У разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.

Керуючись статтями 389, 394, 402, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Відкрити касаційне провадження у даній справі.

Витребувати з Ірпінського міського суду Київської області цивільну справу

№ 367/2427/15-ц за позовом Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про дострокове солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором; за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» про припинення поруки.

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Ляхов Ігор Олексійович, про зупинення виконання постанови Київського апеляційного суду від 29 липня 2025 року до закінчення її перегляду в касаційному порядку.

Роз`яснити учасникам справи їх право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України,

у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:І. М. Фаловська С. О. Карпенко В. В. Сердюк