УХВАЛА

15 вересня 2025 року

м. Київ

справа № 317/905/20

провадження № 61-7295ск25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Краснощокова Є. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , на постанову Запорізького апеляційного суду від 13 травня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області про визнання права довічного успадковуваного володіння земельною ділянкою, визнання незаконним і скасування рішення органу місцевого самоврядування,

ВСТАНОВИВ:

08 червня 2025 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу.

Ухвалою Верховного Суду від 20 червня 2025 року касаційну скаргу залишено без руху, заявнику надано строк для усунення її недоліків, а саме: позивачу необхідно самостійно визначити розмір судового збору за подання касаційної скарги за вимогою майнового характеру та доплатити його; надіслати до суду касаційної інстанції копію касаційної скарги для інших учасників справи з урахуванням положень статті 43 ЦПК України.

17 липня 2025 року конверт з копією ухвали Верховного Суду від 20 червня 2025 року, адресований заявнику ОСОБА_1 за вказаною в касаційній скарзі адресою повернувся до Верховного Суду з довідкою Укрпошти «Причина повернення: адресат відсутній за вказаною адресою».

31 липня 2025 року Верховним Судом повторно направлено ОСОБА_1 копію ухвали Верховного Суду від 20 червня 2025 року про залишення касаційної скарги без руху.

08 серпня 2025 року ОСОБА_1 отримав копію ухвали Верховного Суду від 20 червня 2025 року.

15 серпня 2025 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 подав до Верховного Суду заяву з примірником касаційної скарги, до якої також долучено висновок зі звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки, яка складає 2 743 255,00 грн.

Разом з цим, ОСОБА_1 просить зменшити розмір судового збору, оскільки внаслідок незаконних, свавільних дій сільради позивача ще у 2020 році позбавлено можливості обробляти належну йому земельну ділянку, фермерське господарство обтяжене боргами і перебуває на межі розорення. Всі рахунки позивача арештовані в рамках виконавчого провадження № НОМЕР_1. До скарги додано постанову державного виконавця про арешт коштів ОСОБА_2 від 06 листопада 2023 року НОМЕР_1 та відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела та суми нарахованого доходу, з яких вбачається, що в період за 2024 рік позивач доходів не мав.

26 серпня 2025 року через підсистему «Електронний Суд» Долинська сільська рада подала заперечення на клопотання про зменшення судового збору.

Зазначила, що у матеріалах справи наявні докази, які безпосередньо спростовують твердження позивача щодо неможливості сплати судового збору. Відповідно до акту приймання-передачі від 01 листопада 2024 року позивачем оплачено 250 000,00 грн правничої допомоги за участь у судових засіданнях. Лише за період 2024 року на оплату правничої допомоги (участь адвоката в судових засіданнях) витрачено приблизно 105 000,00 грн, що прямо суперечить його твердженням про відсутність коштів для сплати судового збору у розмірі 30 280,00 грн. Додатки до клопотання про зменшення суми судового збору містять постанову про арешт коштів від 06 листопада 2023 року у ВП № НОМЕР_1, яка винесена щодо ОСОБА_2 , а не позивача. До того ж, згідно з інформацією відкритих даних МЮУ та автоматизованої системи виконавчих проваджень відповідне виконавче провадження є завершеним. Відповідно до довідки-характеристики, ОСОБА_1 є депутатом восьмого скликання Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області, має житловий будинок площею 223,3 кв. м., господарські будівлі загальною площею 1003 кв. м, вантажний автомобіль, є власником СФГ «Желудько».

Згідно з частинами першою, третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу за попередній календарний рік фізичної особи, яка подає позовну заяву, іншу заяву, скаргу, апеляційну чи касаційну скаргу; або 2) особами, які подають позовну заяву, іншу заяву, скаргу, апеляційну чи касаційну скаргу, є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю; або 4) заявником (позивачем) у межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) є юридична або фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, яка перебуває у судових процедурах розпорядження майном, санації або реструктуризації боргів, за клопотанням арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією) або боржника. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті. При визначенні майнового стану особи для цілей цієї статті суд може враховувати інформацію про розмір доходів за попередній календарний рік, перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, наявність у власності нерухомого, рухомого майна та/або іншого цінного майна, а також інші обставини, які мають значення для оцінки майнового стану особи.

Тлумачення статті 136 ЦПК України та статті 8 Закону України «Про судовий збір» свідчить, що підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати, є врахування судом майнового стану сторони.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Європейський суд з прав людини зауважив, що внутрішньодержавним судам при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (SHISHKOV v. RUSSIA, № 26746/05, § 110-111, ЄСПЛ, від 20 лютого 2014 року).

Аналіз клопотання про зменшення сплати судового збору свідчить, що вказані обставини не можуть вважатись достатньою підставою для його зменшення, оскільки в повній мірі не характеризують майновий стан ОСОБА_1 . До касаційної скарги не додано будь-яких доказів на підтвердження неможливості сплати судового збору та відсутності коштів, призначених для сплати судового збору на момент подання касаційної скарги. Такими документами, за відсутності інформації про доходів за попередній календарний рік за інформацією з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків, наприклад, можуть бути довідки про склад сім`ї, про перебування на утриманні, непрацездатність, банківські документи про розмір коштів на рахунку, наявність у власності нерухомого, рухомого майна та/або іншого цінного майна, а також інші обставини, які мають значення для оцінки майнового стану особи.

Отже, скаржнику слід доплатити судовий збір у порядку та розмірі, визначених Законом України «Про судовий збір».

Згідно з частиною другою статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Оскільки скаржником вимоги ухвали Верховного Суду від 20 червня 2025 року не виконані та зважаючи на відмову у задоволенні клопотання про зменшення сплати судового збору, суд касаційної інстанції вважає за необхідне продовжити строк на усунення недоліків касаційної скарги.

Керуючись статтями 127, 185, 260, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про зменшення сплати судового збору

Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків касаційної скарги, встановлений ухвалою Верховного Суду від 20 червня 2025 року.

Встановити для усунення недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали, настануть наслідки передбачені статтею 393 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Краснощоков