Справа № 729/1004/25
2/729/550/25
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

03 вересня 2025 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області в складі: судді Бойко В.І., за участю секретаря судового засідання Шлапак Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження в залі суду м. Бобровиця справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в:

До Бобровицького районного суду Чернігівської області надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Згідно ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно ч. 2 ст. 28 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Згідно до ч. 9 ст. 28 ЦПК України, позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

Згідно з вимогами ч. 6 ст. 187 ЦПК України, у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

В позовній заяві місце проживання відповідача ОСОБА_2 , визначене за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно отриманої 25.06.2025 року відповіді Козацького старостинського округу встановлено, що згідно відомостей, які містяться в реєстрі територіальної громади Бобровицької міської ради місце проживання (перебування) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не зарестроване за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 8 ст. 187 ЦПК України суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

За даними відповіді №1516723 від 26.06.2025 року з Єдиного державного демографічного реєстру особу відповідача ОСОБА_2 не знайдено.

Ухвалою Бобровицького районного суду Чернігівської області від 26.06.2025 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишено без руху та надано позивачу строк для виправлення недоліків, шляхом надання доказів правомірності звернення саме до Бобровицького районного суду Чернігівської області.

01.07.2025 року на виконання ухвали Бобровицького районного суду Чернігівської області від 26.06.2025 року позивачем надано акт про фактичне місце проживання (не проживання) особи на території Бобровицької міської ради в якому зазначено, що відповідач ОСОБА_2 фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Бобровицького районного суду Чернігівської області від 02.07.2025 року у справі відкрите спрощене позовне провадження з повідомленням сторін та судове засідання по справі призначено на 03 вересня 2025 року о 09 год. 30 хв.

Справу було прийнято до провадження за останнім відомим місцем реєстрації відповідача ОСОБА_2 та виклик у справі відповідача розміщено безпосередньо на офіційній сторінці суду веб-порталу судової влади України у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України.

Із заяви поданої відповідачем ОСОБА_2 03.09.2025 року встановлено, що його зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується копією паспорта.

Перевіривши матеріали цивільної справи, суд вважає, що зазначена позовна заява прийнята до розгляду Бобровицьким районним судом Чернігівської області без додержання правил підсудності, у зв`язку з чим підлягає направленню за підсудністю з наступних підстав.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до ст. 125 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судоустрій в Україні будується за принципами територіальності, спеціалізації та інстанційності. Суди утворюються, реорганізуються і ліквідуються законом.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Згідно з частиною 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Згідно п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», якщо після відкриття провадження у справі і до початку судового розгляду виявилося, що заяву було прийнято з порушенням правил підсудності, суд передає справу на розгляд належному суду.

Підсудність є ефективним засобом, який сприяє тому, щоб конкретна справа розглядалася і вирішувалася судом законним, компетентним незалежним і неупередженим.

Відповідно до ч. 9 ст. 187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ст. 378 ЦПК України судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

Тобто, недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є безумовною підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю.

Враховуючи, що провадження в справі було відкрито з порушенням правил підсудності, і судовий розгляд по ній не розпочато, вважаю за необхідне направити її на розгляд за територіальною підсудністю за місцезнаходженням відповідача.

Відповідно до ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Враховуючи викладене, вважаю, що справа не підсудна Бобровицькому районному суду Чернігівської області та її слід передати за підсудністю до Вишгородського районного суду Київської області.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 27, 31, 32, 258, 260, 268 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Цивільну справу № 729/1004/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу передати за територіальною підсудністю до Вишгородського районного суду Київської області (07300, м. Вишгород, вул. Кургузова, 7).

Копію ухвали направити позивачу до відома.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя В.І. Бойко