Справа № 638/8444/25
Провадження № 2/638/4714/25

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2025 року м. Харків

Шевченківський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Малахової О.В., за участю секретаря Шевченківський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Малахової О.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Михайлик Тетяна Миколаївна (далі Позивачка, ОСОБА_1 ), в інтересах якої діє адвокат Ліпчанський В.В., звернулася з позовом до ОСОБА_2 (далі Відповідач, ОСОБА_2 ) у якому просить стягнути з Відповідача аліменти на повнолітню доньку, яка продовжує навчання, в розмірі 1/4 від усіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 26 квітня 2025 року і до закінчення навчання ОСОБА_2 . В якості правових підстав звернення до суду Позивач зазначає, зокрема, норми статтей 198-200 Сімейного кодексу України.

Ухвалою від 16.07.2025 відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням Сторін.

У судове засідання Сторони не з`явилися, представник Позивачки звернувся із заявами про розгляд справи без участі Позивачки та її представника, а також про уточнення при ухваленні рішення відомостей щодо особи, на чию користь необхідно стягнути аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Відповідач правом подання відзиву не скористався.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 08.05.2007 (актовий запис №1642), ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а ОСОБА_2 - батьком.

Представник Позивачки зазначає, що з 24.09.2021 по квітень 2025 ОСОБА_2 сплачував аліменти на неповнолітню дитину ОСОБА_2 на підставі судового наказу у справі №638/14776/21, виданого 27.09.2021 Шевченківським (Дзержинським) районним судом міста Харкова, у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Зазначене підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень.

Відповідно до довідки, виданої Харківським національним економічним університетом ім. С. Кузнеця, ОСОБА_2 здобуває вищу освіту у вказаному університеті з 01.01.2024 на денній формі навчання. Навчається за рахунок коштів фізичних осіб, закінчує навчання 30.06.2028.

З платіжних інструкцій від 01.09.2024 та від 31.01.2025 вбачається, що Позивачка сплатила вартість навчання ОСОБА_2 у розмірі, визначеному пунктом 3.2 договору №2024.01.061.020.6.01.001/1 від 16.08.2024 про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців.

Представник Позивачки стверджує, що ОСОБА_2 не працює, самостійного доходу не має, фінансову підтримку отримує виключно від матері ОСОБА_1 .

Частинами першою та третьою статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Згідно зі статтею 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частинами першою та третьою статті 199 СК України визначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Суд встановив, що ОСОБА_2 після досягнення повноліття продовжує навчання на денній формі навчання у навчальному закладі, у зв`язку з цим суд вважає доведеним потребу ОСОБА_1 у матеріальній допомозі.

Навчання, крім побутових витрат, також потребує значних коштів на придбання літератури, методичного матеріалу, щоденного виділення коштів на харчування та транспорт.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчання.

Відповідач доказів на підтвердження неможливості надавати матеріальну допомогу своїй дитині не надав.

Враховуючи, що Відповідач, як батько, зобов`язаний утримати свою дитину на рівні із матір`ю, суд вважає обґрунтованими заявлені позовні вимоги щодо стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання.

Статтею 182 СК України встановлено, що суд при визначенні розміру аліментів враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та /або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Враховуючи вищенаведені обставини, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову, та вважає за можливе визначити аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) Відповідача, щомісячно, починаючи з 06.05.2025 і до припинення навчання ОСОБА_2 , але не більш, ніж до досягнення нею двадцяти трьох років.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України, рішення суду в межах суми платежу за один місяць допускається до негайного виконання.

Згідно зі статтею 141 ЦПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на Відповідача та підлягають стягненню на користь держави.

Керуючись статтями 81-83, 133, 141, 206, 258-259, 263-265, 430 ЦПК України, статтями 180-183, 191, 199, 200 СК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНКОПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_2 , яка продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) ОСОБА_2 , щомісячно, починаючи з 06.05.2025 і до припинення навчання ОСОБА_2 , але не більш, ніж до досягнення нею двадцяти трьох років.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 (РНКОПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 );

Відповідач: ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ).

Рішення складено 04.09.2025.

Суддя О.В. Малахова