Провадження № 2-з/761/305/2025
УХВАЛА

про забезпечення позову

16 вересня 2025 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Романишеної І.П.,

за участю секретаря Луценка І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕРЛИНА НИВОК" про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

У травні 2025 року позивач звернулася до Шевченківського районного суду міста Києва з позовом про визнання права власності на квартиру та витребування майна з чужого незаконного володіння, а також із заявою про забезпечення позову.

Ухвалою суду від 30.05.2025 року заяву про забезпечення позову було повернуто позивачу.

Ухвалою суду від 30.05.2025 року було залишено позовну заяву без руху та надано строк на усунення недоліків.

Ухвалою суду від 20.08.2025 року задоволено клопотання позивача про звільнення позивача від сплати судового збору та відкрито загальне позовне провадження.

01.09.2025 року через систему "Електронний суд" надійшла заява про забезпечення позову.

Вказану заяву було передано судді 16.09.2025 року у зв`язку з перебуванням судді Романишеної І.П. у відпустці.

В поданій заяві позивач просить суд накласти арешт на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 200), а також заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не обмежуючись, державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно, скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, записи про скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, зміни до таких записів, щодо об`єкту нерухомого майна- квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2000).

Свою заяву заявник обгрунтовує тим, що між Позивачем та ПАТ «Артем-Банк», далі Управитель, 09 вересня 2008 року укладено Договір № 325, про участь у фонді фінансування будівництва, далі Договір, у відповідності до умов якого Довіритель (Позивач) прийняв на себе зобов`язання передати Управителю в управління грошові кошти з метою отримання Довірителем у власність об`єкта інвестування, а Управитель прийняв на себе зобов`язання після введення об`єкта будівництва в експлуатацію, закріпити за довірителем об`єкт інвестування та передати відповідні документи, які підтверджують права Довірителя.

На виконання умов Договору Позивачем було сплачено Управителю грошові кошти в розмірі 993 014,41 гривень, про що ПАТ «Артем-Банк» видано Довідку № 325 від 06 грудня 2011 року. 28 травня 2009 року між ПАТ «Артем-Банк» та Позивачем укладений Договір відступлення майнових прав № 325, у відповідності до умов договору Управитель відступив Довірителю майнові права на об`єкт інвестування квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , далі- Квартира.

Відповідно до Акта прийому-передачі квартири від 17.07.2012 у відповідності із Договором № 325 про участь у фонді фінансування будівництва від 09 вересня 2008 року Позивачу передано оспорювану квартиру. Головним управлінням житлового забезпечення Виконавчого органу КМР (КМДА) видано свідоцтво про право власності серія НОМЕР_1 від 07 серпня 2012 року, відповідно до якого, квартира АДРЕСА_2 , площею 67,20 кв.м., належить на праві приватної власності Позивачу - ОСОБА_1 . Свідоцтво видано на підставі Наказу Головного управління житлового забезпечення від 30 липня 2012 року №1132-С/КІ.

Згідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про право власності на зазначену квартиру від 02.12.2022 року рахується за ТОВ «ПЕРЛИНА НИВОК» ().

Заявник стверджує, що саме факт придбання Позивачем зазначеної квартири обумовлює виникнення права власності на неї. Державна реєстрація прав власності за Відповідачем сама по собі не створює правових підстав для набуття права власності на квартиру останнім. Дійсним власником Квартири є Позивач. Виключно власнику належить право розпорядження своїм майном. Рішень про відчуження спірного майна останньою не приймалося. Наявність на даний момент чинної державної реєстрації прав власності на Квартиру за ТОВ «ПЕРЛИНА НИВОК» () дає можливість останньому здійснити подальше незаконне відчуження вказаного нерухомого майна, а також здійснити інші дії, що значно утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду.

Вивчивши матеріали заяви, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень п. 3 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається: після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду) (ч. 1 ст. 153 ЦПК України).

Як передбачено ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно вимог ч. 1, 2 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується:1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Відповідно до ст. 129-1 Конституція України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Крім того, відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Як роз`яснено в постанові №9 Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Вказане свідчить, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

При цьому сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 149 ЦПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Суд, вивчивши матеріали заяви, враховуючи підстави та предмет позовної заяви, вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню в частині накладення арешту на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 200), оскільки теперішній власник квартири може в подальшому скористатись своїм правом власності та відчужити її, а невжиття заходів забезпечення може утруднити чи призведе до неможливості виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

При цьому, арешт, як заборона на право розпоряджатися майном, включає і обмеження на розпорядження таким майном. Тому при накладенні арешту на майно вжиття додаткових заходів забезпечення, направлених на обмеження розпорядження таким майном, не є необхідним (постанова Верховного Суд від 24 липня 2024 року у справі № 567/459/23, провадження № 61-10214св23), а тому суд не вбачає підстав задоволення заяви в частині забезпечення позову шляхом заборони державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо об`єкту нерухомого майна- квартири.

Слід зазначити, що відповідно до ч.ч. 1-3 статті 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову. Суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Враховуючи предмет позову та захід забезпечення позову, відсутність підстав щодо існування розміру збитків, яких можуть зазнати відповідачі у зв`язку із забезпеченням позову, суд приходить до висновку, що на даній стадії, зустрічне забезпечення судом не застосовується.

Разом із тим, суд роз`яснює учасникам судового розгляду, що згідно із вимогами ч. 6 статті 154 ЦПК України вони мають право подати клопотання про зустрічне забезпечення після застосування судом заходів забезпечення позову, яке вирішується судом протягом десяти днів після подання такого клопотання.

Керуючись ст.ст. 149-154, 259-261, 353-354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі задовольнити частково.

Накласти арешт на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 200).

В іншій частині заяви відмовити.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Строк пред`явлення ухвали до виконання протягом трьох років.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, шляхом подання апеляційної скарги. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Реквізити сторін:

ОСОБА_1 : РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 ;

Товариство з обмеженою відповідальністю "Перлина Нивок": , адреса: вул.Червоноткацька, буд. 61, м.Київ.

СУДДЯ І.П. РОМАНИШЕНА