Провадження № 2/761/3996/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

09 липня 2025 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді: Савицького О.А.,

при секретарі: Тихій П.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , неповнолітньої ОСОБА_4 та малолітнього ОСОБА_5 , в інтересах яких діє їх законний представник ОСОБА_1 , неповнолітньої ОСОБА_6 , в інтересах якої діє її законний представник ОСОБА_7 , до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіалінії Візз Ейр Україна» про стягнення компенсації та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

09.08.2024 р. ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , неповнолітня ОСОБА_4 та малолітній ОСОБА_5 , в інтересах яких діє їх законний представник ОСОБА_1 , неповнолітня ОСОБА_6 , в інтересах якої діє її законний представник ОСОБА_7 , звернулись до суду з позовом до ТОВ «Авіалінії Візз Ейр Україна» про стягнення компенсації та відшкодування моральної шкоди.

Свої вимоги позивачі обґрунтовують тим, що 09.06.2022 р. вони уклали з відповідачем договір на здійснення перевезення пасажирів та багажу авіаційним транспортом в міжнародному сполученні за маршрутом Гданськ (Республіка Польща) - Гаугесун (Норвегія). Вказаний договір та авіаційні квитки були оформлені он-лайн на офіційному інтернет-сайті відповідача, після чого здійснено оплату у повному обсязі позивачем ОСОБА_1 11.06.2022 р. позивачі заздалегідь прибули до аеропорту «Гданськ» для реєстрації на рейс, але у подальшому дізнались, що перевізник - «Візз Ейр » відмінила їх рейс W 6 1749 без попередження та без пояснення причин такої відміни. Позивачі фактично змогли здійснити виліт по запланованому маршруту Гданськ (Республіка Польща) - Гаугесун (Норвегія) тільки 14.06.2022 р. 25.06.2022 р. позивач ОСОБА_1 звернувся з офіційною письмовою претензією до відповідача, направивши її засобами електронної пошти та оформивши он-лайн на офіційному інтернет-сайті відповідача, у якій просив здійснити всім позивачам компенсацію у сумі 250,00 Євро кожному, відповідно до статті 7 Регламенту Європейського Парламенту І Ради (ЄС) № 261/2004 від 11.02.2004 р. про запровадження спільних правил компенсації та допомоги пасажирам у разі відмови у перевезенні та скасування чи тривалої затримки рейсів, оскільки рейс позивачів W 6 1749 було скасовано, а відстань до пункту призначення становила менше 1500 кілометрів. Також позивач ОСОБА_1 просив відповідача відшкодувати кожному з позивачів витрати у сумі 592,30 польських злотих, пов`язані з переміщенням (трансфер) та харчуванням в м.Краків у зв`язку зі скасуванням рейсу W 6 1749. Однак, письмовою відповіддю від 16.08.2022 р. позивачам було відмовлено у виплаті компенсації на підставі того, що затримка рейсу була викликана надзвичайними обставинами. Оскільки в досудовому порядку вирішити спір не вбачається можливим, позивачі вимушені були звернутись до суду з даним позовом для захисту свого порушеного права.

Ухвалою від 07.01.2025 р. відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання.

Представник позивачів в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі з підстав викладених в позові, проти проведення заочного розгляду справи не заперечив.

Відповідач в судове засідання свого представника не направив, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, причин неявки не повідомив та відзиву не подав.

Враховуючи, що представник позивачів не заперечив проти проведення заочного розгляду справи, при цьому відповідач, що належним чином повідомлявся про розгляд справи, в судове засідання свого представника не направив, відзиву не подав, а тому відповідно до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Вислухавши пояснення представника позивачів,дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як зазначають позивачі у своєму позові, що 09.06.2022 р. вони уклали з відповідачем договір на здійснення перевезення пасажирів та багажу авіаційним транспортом в міжнародному сполученні за маршрутом Гданськ (Республіка Польща) - Гаугесун (Норвегія). Вказаний договір та авіаційні квитки були оформлені он-лайн на офіційному інтернет-сайті відповідача, після чого здійснено оплату у повному обсязі позивачем ОСОБА_1

11.06.2022р. позивачі заздалегідь прибули до аеропорту «Гданськ» для реєстрації на рейс, але у подальшому дізнались, що перевізник - Авіакомпанія Візз Ейр відмінила їх рейс W 6 1749 без попередження та без пояснення причин такої відміни. Позивачі фактично змогли здійснити виліт по запланованому маршруту Гданськ (Республіка Польща) - Гаугесун (Норвегія) тільки 14.06.2022 р.

25.06.2022р. позивач ОСОБА_1 звернувся з офіційною письмовою претензією до відповідача, направивши її засобами електронної пошти та оформивши он-лайн на офіційному інтернет-сайті відповідача, у якій просив здійснити всім позивачам компенсацію у сумі 250,00 Євро кожному, відповідно до статті 7 Регламенту Європейського Парламенту І Ради (ЄС) № 261/2004 від 11.02.2004р. про запровадження спільних правил компенсації та допомоги пасажирам у разі відмови у перевезенні та скасування чи тривалої затримки рейсів, оскільки рейс позивачів W61749 було скасовано, а відстань до пункту призначення становила менше 1500 кілометрів.

Також позивач ОСОБА_1 просив відповідача відшкодувати кожному з позивачів витрати у сумі 592,30 польських злотих, пов`язані з переміщенням (трансфер) та харчуванням в м.Краків у зв`язку зі скасуванням рейсу W 6 1749.

Однак, письмовою відповіддю від 16.08.2022р. позивачам було відмовлено у виплаті компенсації на підставі того, що затримка рейсу була викликана надзвичайними обставинами.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивачі, зазначаючи відповідачем саме ТОВ «Авіалінії Візз Ейр Україна», наголошують на тому, що саме з боку відповідача були порушені їх права, оскільки саме ним не виплачено компенсацію за скасування перевезення.

Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (ст. 48 ЦПК України).

Сторонами справи не завжди є сторони спору (наприклад, коли позивач або відповідач неналежний) (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.10.2021 р. у справі № 233/2021/19).

Великою Палатою Верховного Суду у пункті 138 постанови від 14.11.2018 р. у справі № 183/1617/16, вказано, що поняття «сторона у спорі» може не бути тотожним за змістом поняттю «сторона у цивільному процесі»: сторонами в цивільному процесі є такі її учасники, як позивач і відповідач, тоді як сторонами у спорі є належний позивач і той належний відповідач, до якого звернута відповідна матеріально-правова вимога позивача.

Неналежними сторонами є особи, які не є суб`єктами права вимоги чи несення обов`язку (постанова об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 12.04.2021 р. у справі № 564/2227/17).

Слід зауважити, що належним відповідачем є особа, яка є суб`єктом матеріального правовідношення, тобто особа, за рахунок якої можливо задовольнити позовні вимоги, захистивши порушене право чи інтерес позивача (постанова Верховного Суду від 30.01.2024 р. у справі № 924/564/22).

Неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві (постанова Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 27.01.2022 р. у справі № 395/853/19).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 р. у справі № 523/9076/16-ц зроблено висновок, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Водночас встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.

Лише за наявності належного складу відповідачів у справі суд у змозі вирішувати питання про обґрунтованість позовних вимог та вирішити питання про їх задоволення, без залучення таких належних відповідачів позовні вимоги вирішені бути не можуть (постанова Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15.05.2023 р. у справі № 352/371/21).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 01.04.2020 р. у справі № 520/13067/17 зробила висновок, що встановивши, що позов заявлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє у позові до такого відповідача.

З наданих стороною позивачів доказів не вбачається, що саме із зареєстрованою в Україні юридичною особою ТОВ «Авіалінії Візз Ейр Україна», позивачами, які перебували у Республіці Польща, укладався договір на здійснення перевезення, а не з юридичною особою «Wizz Air», яка є угорською авіакомпанією, що має підтверджуватись наданими квитками, в яких відсутні такі відомості.

Отже, судом не встановлено, що ТОВ «Авіалінії Візз Ейр Україна» мала здійснювати перевезення позивачів авіаційним транспортом в міжнародному сполученні за маршрутом Гданськ (Республіка Польща) - Гаугесун (Норвегія), а тому відсутні підстави вважати, що з боку юридичної особи, яка зазначена відповідачем, були порушені права позивачів.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 51 ЦПК України, суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

За змістом ст. 51 ЦПК України належними є сторони, які є суб`єктами спірних правовідносин. Належним є відповідач, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права. Відтак, неналежним відповідачем є особа, яка не має відповідати за пред`явленим позовом.

З аналізу наведеної статті слідує, що законодавець поклав на позивача обов`язок визначати відповідача у справі і суд повинен розглянути позов щодо тих відповідачів, яких визначив позивач. Водночас, якщо позивач помилився і подав позов до тих, хто відповідати за позовом не повинен, або притягнув не всіх, він не позбавлений права звернутись до суду з клопотанням про заміну неналежного відповідача чи залучення до участі у справі співвідповідачів і суд таке клопотання задовольняє. Тобто, ініціатива щодо заміни неналежного відповідача повинна виходити від позивача, який повинен подати клопотання. У цьому клопотанні позивач обґрунтовує необхідність такої заміни, а саме, чому первісний відповідач є неналежним і хто є відповідачем належним. Подання позивачем такого клопотання свідчить, що він не лише згідний, але й просить про заміну неналежного відповідача належним.

З врахуванням принципу диспозитивності суд не має права проводити заміну неналежного відповідача належним з власної ініціативи, при цьому сторона позивачів клопотання про заміну неналежного відповідача не заявляла та наголошувала на тому, що відповідачем має бути саме ТОВ «Авіалінії Візз Ейр Україна».

За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності та враховуючи, що відповідач ТОВ «Авіалінії Візз Ейр Україна», до якого заявлено вимоги, не є належним відповідачем, оскільки ним права позивачів не порушувались, при цьому під час розгляду справи позивачі не скористались своїм правом на заміну первісного відповідача належним відповідачем, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 12, 13, 76-81, 133, 141, 259, 263-265, 268, 273, 280-282, 289, 352-355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , неповнолітній ОСОБА_10 та малолітньому ОСОБА_5 , в інтересах яких діє їх законний представник ОСОБА_1 , неповнолітній ОСОБА_6 , в інтересах якої діє її законний представник ОСОБА_7 , в задоволенні позову до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіалінії Візз Ейр Україна» про стягнення компенсації та відшкодування моральної шкоди.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а також рішення може бути оскаржене позивачем до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: