У Х В А Л А

про розгляд заяви про відвід судді

08 вересня 2025 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі :

головуючого судді - Бенца К.К.

при секретарі - Майор Ю.В.

за участі:

позивача - Роман Р.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород в режимі відео конференції заяву позивача Роман Р.М. про відвід судді у цивільній справі за позовом приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Роман Романа Михайловича до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_4 про визначення частки майна боржника в спільному майні,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Ужгородського міськрайонного суду перебуває справа за позовом приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Роман Романа Михайловича до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_4 про визначення частки майна боржника в спільному майні.

04.09.2025 року від позивача Роман Р.М. надійшла заява про забезпечення позову. Заява мотивована тим, що з офіційного інтернет сайту ДП «Сетам» йому стало відомо, що 12 вересня 2025 року відбудуться прилюдні торги з реалізації спірного майна - кафе літ. А, загальною площею 291,7 м.кв., реєстраційний номер: 3220446, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1. Право власності належить дружині ОСОБА_2 - ОСОБА_3 . Продавцем майна є приватний виконавець Закарпатського округу Лукеча Олександр Васильович, який виконує виконавчий документ по стягненню грошових коштів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 .

В судовому засіданні приватний виконавець заявив про відвід головуючого судді Бенца К.К. у розгляді справи у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 працювала у безпосередньому підпорядкуванні судді Бенца К.К. на посаді помічника судді, а відтак у нього виникли сумніви в неупередженості судді. З підстав п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, а саме наявні інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді, заявив відвід головуючого судді Бенца К.К.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, хоча були повідомлені про час та місце розгляду справи.

Розглянувши заяву позивача Роман Р.М. про відвід судді, суд приходить до наступного висновку.

Враховуючи приписи ч. 8 ст. 40 ЦПК України, суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Підстави для заяви відводу судді передбачені ст. ст. 36,37 ЦПК України.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до ст. 39 ЦПК України, з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід. З підстав, зазначених у статях 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу. Встановлення обставин, вказаних у пунктах 1-4 частини першої статті 36 цього Кодексу, статті 37 цього Кодексу, звільняє заявника від обов`язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу. Якщо відвід заявляється повторно з підстав, розглянутих раніше, суд, який розглядає справу, залишає таку заяву без розгляду.

Для відведення судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість або необєктивність.

Отже, за умовами ч. 3 ч. 4 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим, а заявник зобов`язаний надати докази упередженості судді у випадку наявності обставин, що викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності судді (п. 5 ст. 36 ЦПК України).

Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.

Згідно ч. ч. 1, 2, 3 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Що стосується доводів позивача про наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності судді, суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 36 ЦПК України, суддя відводиться за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості або об`єктивності.

Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст.9 Конституції України, п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу, оскільки є обставини, які викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

У контексті ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

У національному законодавстві відсутні будь-які роз`яснення щодо визначення критеріїв чи обставин, які би могли враховуватися судом при надані оцінки фактам щодо неупередженості, а саме які складові елементи повинні містити обставини, щоб можна було прийти до висновку в неупередженості суду.

У розумінні ст.3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до положень ст.9 Конституції України та ст.17 Закону України «Про міжнародні договори», міжнародні договори, згода на обовязковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Статтею 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» (ратифікована Україною 17 липня 1997 року) визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

З огляду на основні засади і практику Європейського суду з прав людини, неупередженість (безсторонність) суду, відповідно до п.1 ст.6 вказаної вище Конвенції, повинна визначатися за критеріями субєктивними, при яких беруться до уваги особисті переконання і поведінка судді та обєктивними, які визначаються, серед інших аспектів, чи забезпечував суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Щодо об`єктивної неупередженості, Європейський суд з прав людини у справі «Фей проти Австрії» вказав, що така полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на обєктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

Згідно п.12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень відносно сторін у судовому розгляді, судді повинні бути безсторонніми, а саме: вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає - або може сприйматися як таке, що впливає - на здатність судді приймати незалежні рішення. В цьому випадку незалежність судової влади є втіленням загального принципу: "ніхто не може бути суддею у власній справі". Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони в будь-якій суперечці. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін по конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. І суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Відповідно до положень п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя підлягає відводу від участі в розгляді справи у тому випадку коли, у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Згідно ст. 15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Вимога «безсторонності», згідно з судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Білуха проти України», «Салов проти України», «Мироненко і Мартенко проти України», «Фельдман проти України») характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий -у з`ясуванні того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін.

Так, у справі «Пєрсак проти Бельгії» від 01.10.1982 р. Європейський суд уточнив зміст поняття «неупереджений суд», зазначивши, що для того, щоб суди могли вселяти громадськості необхідну довіру, слід враховувати також і питання їх внутрішньої організації. Правова позиція Суду по цій справі полягає в тому, що суб`єктивний підхід до неупередженості відображає особисті переконання цього судді у конкретній справі, об`єктивний визначає, чи мали місце достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Презумпція особистої неупередженості діє до тих пір, поки не доведено інше. Будь-який суддя, відносно неупередженості якого є законні сумніви, повинен вийти зі складу суду, який розглядає справу. Інакше підривається довіра, якою у демократичному суспільстві мають користуватися суди.

Таким чином, достатньою підставою для відводу є обґрунтоване припущення про існування обставин, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді, який в силу впливу певних факторів може бути необ`єктивним.

Таким чином, суд піддавши аналізу підстави для відводу у справі №308/22504/23, з врахуванням позиції Європейського Суду з прав людини, зважаючи на те, що ОСОБА_5 , яка виступає стягувачем у виконавчому провадженні та на користь якої проводиться стягнення грошових коштів з ОСОБА_3 , була помічником в Ужгородському міськрайонному суді Закарпатської області та перебувала в підпорядкуванні головуючого судді К.К. Бенца, а відтак у сторони провадження виникли обєктивні сумніви в неупередженості судді, суд вважає, що наявні об`єктивні компоненти, які змушують сторону сумніватися в неупередженості суду незалежно від його поведінки, оскільки вони не залежать від волі самого суду (судді), однак об`єктивно існують, від так з метою уникнення у сторін будь-яких сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді при розгляді даної справи, та недопущення будь-яких сумнівів у постановленому за наслідками розгляду справи рішення суду та приймаючи до уваги, що суддя, у відношенні якого маються щонайменші сумніви в неупередженості, зобов`язаний вийти з процесу з метою уникнення потенційної підозри певної особистої заінтересованості в результатах розгляду справи, вважаю доцільним і необхідним в інтересах правосуддя та сторін по справі заяву про відвід судді задовольнити.

При цьому, враховуючи специфіку обставин, що можуть зумовити виникнення сумнівів у безсторонності та неупередженості судді Бенца К.К., суд приходить до висновку про неможливість в даному випадку збереження ознаки безсторонності та неупередженості суду, а відтак з метою уникнення будь-яких можливих сумнівів щодо об`єктивності розгляду справи та ухвалення кінцевого рішення, як у сторони у справі, так і будь-якої іншої сторонньої особи, вважаю за доцільне задовольнити заяву про відвід головуючого судді Бенца К.К.

Заяву про відвід у даній справі слід задовольнити з метою недопущення виникнення в учасників судового процесу будь-яких сумнівів щодо можливості необ`єктивного розгляду справи та ухвалення несправедливого рішення, з метою виключення всіх підстав, які можуть вплинути на об`єктивність та неупередженість судді.

Відповідно до ч. 11 ст. 40 ЦПК України за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 ЦПК України у разі задоволення заяви про відвід судді, який розглядає справу одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею, який визначається у порядку, встановленому статтею 33 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 33, 36, 38-40, 182, 260,261 ЦПК України,-

П О С Т А Н О В И В :

Заяву позивача Роман Р.М. про відвід судді у цивільній справі за позовом приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Роман Романа Михайловича до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_4 про визначення частки майна боржника в спільному майні-задовольнити.

Відвести суддю Бенца К.К. від розгляду справи за позовом приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Роман Романа Михайловича до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_4 про визначення частки майна боржника в спільному майні.

Передати матеріали цивільної справи №308/22504/23 до канцелярії Ужгородського міськрайонного суду для виконання вимог, передбачених ст.33 ЦПК України.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Дата оголошення повного тексту ухвали 08.09.2025 року.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду К.К. Бенца