ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/388/25 Справа № 209/2265/21 Головуючий у першій інстанції: Лобарчук О. О. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2025 року Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Городничої В.С., Петешенкової М.Ю.,

за участю секретаря Сахарова Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури на рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі судді Лобарчук О.О. від 29 травня 2024 року по справі за позовом керівника Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави, в особі Кам`янської міської ради, до ОСОБА_1 , треті особи Департамент комунальної власності земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради, Комунальне підприємство "Дніпродзержинське житлове об`єднання", Товарна Біржа "Європейська", про повернення нежитлових приміщень,

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2021 року керівник Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області звернувся до суду з даним позовом в інтересах держави, в особі Кам`янської міської ради, посилаючись на те, що прокуратурою встановлено факт незаконного, в позаприватизаційний спосіб, вибуття нерухомого майна з комунальної власності територіальної громади. Так, рішенням Кам`янської міської ради №731-17/УІІ від 23.06.2017 «Про надання згоди на відчуження комунального майна, яке обліковується на балансі КП «ДЖО», надано згоду на відчуження комунального майна, яке обліковується на балансі комунального підприємства «Дніпродзержинське комунальне об`єднання» (далі КП «ДЖО»), в тому числі нежитлове приміщення (вбудоване приміщення №3), що розташоване за адресою по пр. Металургів 42, у м. Кам`янське Дніпропетровської області, площею 58,6 кв.м.; зобов`язано ліквідаційну комісію КП «ДЖО» здійснити відповідні заходи, передбачені чинним законодавством щодо відчуження комунального майна; організацію виконання цього рішення покладено на департамент житлово-комунального господарства та будівництва міської ради та департамент комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно міської ради. Вищезазначене рішення міської ради є незаконним з огляду на наступне. КП «ДЖО» створене рішенням Дніпродзержинської міської ради в 1999 році для обслуговування житлового фонду комунальної власності міста. Відповідно до п.п.6.1, 6.2 Статуту КП «ДЖО», затвердженого рішенням міської ради від 29.10.1998 року №45-4 XXIII на балансі підприємства знаходились будівлі та споруди, які передані фондом комунальної власності для використання у виробничих цілях, та не могли бути відчужені ним самостійно. Рішенням міської ради від 26.06.2013 року №825-37/УІ припинено юридичну особу КП «ДЖО» та створено ліквідаційну комісію, яку зобов`язано розглянути вимоги кредиторів та здійснити відповідні заходи, пов`язані з ліквідацією. Таким чином, спірне нерухоме майно реалізовувалось в процедурі ліквідації комунального підприємства в порядку, передбаченим ст. ст. 110-112 ЦК України. Водночас, реалізація майна в даній процедурі має здійснюватися відповідно до порядку приватизації, оскільки жодних застережень щодо особливості реалізації майна ці норми не містять. Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи дов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно ст. 345 ЦК України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації майна, що є в комунальній власності. З 07 березня 2018 року набув чинності Закон України «Про приватизацію державного і комунального майна» №2269-VIII від 18.01.2018 року. В розумінні вказаного закону нежитлове приміщення (вбудоване приміщення №3) за адресою по АДРЕСА_1 відноситься до об`єктів малої приватизації. Кам`янська міська рада мала право прийняти рішення про продаж об`єктів нерухомого майна, що перебувають у комунальній власності територіальної громади, лише шляхом приватизації, та така приватизації могла бути здійсненна виключно органами приватизації, створеними вказаною радою, яким КП «ДЖО» не являється. Тобто, продавцем комунального майна повинен виступати Департамент комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради, який відповідно до п. 2.3 Положення про Департамент комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради, затвердженого рішенням Дніпродзержинської міської ради №746-33/У від 29.03.2013, забезпечує реалізацію міської політики у сфері приватизації, оренди, використання, відчуження майна комунальної власності територіальної громади міста, а не КП «ДЖО». Таким чином, Кам`янська міська рада обрала незаконний спосіб та не уповноважений відповідно до закону орган на відчуження комунального майна, внаслідок чого відповідне рішення міської ради суперечить актам цивільного законодавства і порушує інтереси територіальної громади та є незаконним. А отже, розпорядження майном не у спосіб та не у межах повноважень, передбачених законом, не може бути оцінено як вираження волі територіальної громади на його відчуження. На даний час вказане рішення міської ради вже вичерпало свою дію. На виконання рішення Кам`янської міської ради №731-17/УІІ від 23.06.2017 року та на підставі Договору №1 про організацію та проведення аукціону від 23.12.2015 року, укладеного між КП «ДЖО» та Товарною біржою «Європейська», останньою 05.04.2018 року проведено аукціон з продажу комунального майна - нежитлового приміщення (вбудоване приміщення №3), площею 58,6 кв.м, розташованого в АДРЕСА_1 та об`єкт нерухомого майна реалізовано за 329315,10 грн. В той же день, між КП «ДЖО» та переможцем аукціону ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу майна №0504/18/2 від 05.04.2018 року. Вказаний договір в порушення ст. 657 ЦК України не був нотаріально посвідченим. Частиною 1 ст. 220 ЦК України, передбачено, що у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Вимогами ст. 216 ЦК України, встановлено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. Враховуючи, що договір купівлі-продажу майна №0504/18/2 від 05.04.2018 року в силу положень ч. 1 ст. 26 Закону України «Про приватизацію лержавного та комунального майна», ч. 4 ст.656 ЦК України та ст. 657 ЦК України підлягав нотаріальному посвідченню, однак ОСОБА_1 такого посвідчення здійснено не було, цей договір є нікчемним в силу закону. Відповідно право власності у ОСОБА_1 на нежитлове приміщення (вбудоване приміщення 3), що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , не виникло та не підлягало державній реєстрації. Не зважаючи на це, 13.06.2018 року державним реєстратором виконавчого комітету Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області Скороход О.О., на підставі договору купівлі-продажу №0504/18/2 від 05.04.2018 року, виданого Товарною біржою «Європейська», здійснила реєстрацію права приватної власності за ОСОБА_1 на нежитлове приміщення (вбудоване приміщення №3) по АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 104). Тому позивач просив застосувати наслідки недійсного правочину шляхом повернення нежитлового приміщення №3, що розташоване в будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 58.6 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 104) від ОСОБА_1 на користь територіальної громади м. Кам`янське, в особі Кам`янської міської ради.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 29 травня 2024 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового про задоволення позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що рішенням Кам`янської міської ради №731-17/VІІ від 23.06.2017 року «Про надання згоди на відчуження комунального майна, яке обліковується на балансі КП «ДЖО», надано згоду на відчуження комунального майна, яке обліковується на балансі комунального підприємства «Дніпродзержинське комунальне об`єднання», в тому числі нежитлове приміщення №3, що розташоване за адресою по АДРЕСА_1 , площею 58,6 кв.м.; зобов`язано ліквідаційну комісію КП «ДЖО» здійснити відповідні заходи, передбачені чинним законодавством щодо відчуження комунального майна; організацію виконання цього рішення покладено на департамент житлово-комунального господарства та будівництва міської ради та департамент комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно міської ради (а.с.43-54 т. 2).

На виконання рішення Кам`янської міської ради № 731-17/VІІ від 23.06.2017 року та на підставі договору №1 про організацію та проведення аукціону від 23.12.2015 року, укладеного між КП «ДЖО» та Товарною біржею «Європейська», останньою 05.04.2018 проведено аукціон з продажу комунального майна - нежитлового приміщення №3за адресою по АДРЕСА_1 , площею 58,6 кв.м. тареалізовано за 329315,10 грн )а.с. 52-53 т.2).

Між КП «ДЖО» та переможцем аукціону - ОСОБА_1 укладено у письмовій формі договір купівлі-продажу майна №0504/18/2 від 05.04.2018 року - нежитлового приміщення №3 по АДРЕСА_1 , який зареєстрований Товарною біржею «Європейська» (а.с. 33 т.2, 47-48 т.4).

13.06.2018 року державним реєстратором виконавчого комітету Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області Скороход О.О., на підставі договору купівлі-продажу №0504/18/2 від 05.04.2018, виданого Товарною біржею «Європейська», проведено державну реєстрацію права приватної власності за ОСОБА_1 на нежитлове приміщення (вбудоване приміщення №3) по АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 104) (а.с. 32 т.2).

Відповідно до ч. 8 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (тут і надалі в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин), право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб`єктів. Об`єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб`єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом.

Відповідно до приписів частини 5 статті 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Отже, правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності належать органу місцевого самоврядування, яким у спірних правовідносинах є відповідна міськрада.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Територіальна громада міста як власник спірного об`єкта нерухомості делегує міськраді повноваження щодо здійснення права власності від її (громади) імені, в її інтересах, виключно у спосіб та у межах повноважень, передбачених законом.

Згідно зі статтею 15 Закону України «Про товарну біржу» (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин), не підлягали нотаріальному посвідченню угоди, які зареєстровані на біржі, якщо вони являють собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі.

Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі (ч. 4 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу»).

Згідно з частиною четвертою статті 656 ЦК України (в редакції, станом на момент укладення договору купівлі-продажу від 05.04.2018) до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

Згідно зі статтями 6, 11 та 12 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною першою статті 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені статтею 203 ЦК України, зокрема, відповідно до частини п`ятої даної статті правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до частини першої статті 202, частини третьої статті 203 ЦК України головною умовою правомірності правочину є вільне волевиявлення та його відповідність внутрішній волі сторін, які спрямовані на настання певних наслідків, тому основним юридичним фактом, який суд повинен встановити, є дійсна спрямованість волі сторін при укладенні договору, а також з`ясувати питання про те, чи не укладено цей правочин з метою приховати інший та який саме.

Встановлено, що вищевказаний договір купівлі-продажу укладено у письмовій формі на біржі.

Обґрунтовуючи свої вимоги, прокурор вказує на нікчемність договору купівлі-продажу майна №0504/18/2 від 05.04.2018 року, укладеного між КП «ДЖО» та ОСОБА_1 , у зв`язку з відсутністю його нотаріального посвідчення.

Однак, судом установлено, що сторони вказаного вище договору досягли згоди з усіх його істотних умов, правочин спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним (купівлю-продаж об`єкту нерухомості), а умови цього договору були фактично виконані сторонами, а саме покупець сплатив грошові кошти, а продавець передав покупцю об`єкт нерухомості, про що складено акт передачі нерухомого майна (а.с. 36).

Ураховуючи наявність законодавчої колізії щодо регулювання спірних правовідносин відносно оформлення договору купівлі-продажу нерухомого майна, укладеного на біржі, наявність судової практики щодо визнання відповідних договорів дійсними, можна виснувати, що нотаріально не посвідчений договір купівлі-продажу нерухомого майна, укладений на біржі, за обставинами цієї справи не може вважатися нікчемним (недійсним в силу закону).

Такі висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду, яка викладена, зокрема, у постанові від 11 жовтня 2023 року у справі №175/3609/20.

Доводи прокурора, що до спірних правовідносин необхідно застосовувати положення Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна», який набрав чинності 07.03.2018, а тому Кам`янська міська рада мала право прийняти рішення про продаж об`єкту нерухомого майна, що перебувають у комунальній власності територіальної громади, лише шляхом приватизації, є безпідставним, з огляду на наступне.

Закон України «Про приватизацію державного і комунального майна», який регулює правові, економічні та організаційні основи приватизації державного і комунального майна, набрав чинності з 07.03.2018, а рішення Кам`янської міської ради №731-17/VІІ, яким було надано згоду на відчуження спірного комунального майна, прийнято 23.06.2017.

Згідно ч.2 Прикінцевих та Перехідних положень зазначеного Закону встановлено, що приватизація (продаж) об`єктів, щодо яких рішення про приватизацію було прийнято до набрання чинності цим Законом, здійснюється та завершується відповідно до вимог цього Закону, крім об`єктів, за якими:

дата проведення аукціону, конкурсу, викупу, продажу пакетів акцій (часток, паїв) господарських товариств, зазначена в опублікованому інформаційному повідомленні про продаж державного або комунального майна, припадає на день після набрання чинності цим Законом.

Рішення Кам`янської міської ради від 23.06.2017 №731-17/УІІ, яким надано згоду на відчуження майна, було опубліковано в 2017 році у відповідності до вимог законодавства України на сайті міської ради із переліком майна на яке надано згоду на продаж.

Відповідні повідомлення щодо проведення аукціону з продажу комунального майна з визначенням дати проведення аукціону і перелік майна, яке підлягало продажу на аукціоні, було опубліковане відповідно 12 та 13 лютого 2018 року (а.с. 32-33, 34-35 т.4).

Тобто, публікації були здійснені до набрання чинності Законом від 18 січня 2018 року №2269-VIII із призначенням дати проведення аукціону після набрання чинності вказаного Закону. У зв`язку з цим, є безпідставним посилання апелянта на те, що відчуження комунального майна повинно бути здійснено у відповідності до вимог Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна».

Окрім того, для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

Як правило, суб`єкт порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права (пункт 5.6 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі №925/1265/16 (провадження №12-158гс18)). Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі №338/180/17 (провадження №14-144цс18), від 11 вересня 2018 року у справі №905/1926/16 (провадження №12-187гс18), від 30 січня 2019 року у справі №569/17272/15-ц (провадження №14-338цс18). Відтак застосування судом того чи іншого способу захисту має приводити до відновлення порушеного права позивача.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (частина друга статті 328 ЦК України, у редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин).

Суд наголошує, що спірне нерухоме майно вибуло з власності позивача (міської ради) за договором купівлі-продажу (відплатним договором) з волі власника - Кам`янської міської ради, якою було видане відповідне рішення №731-17/VІІ від 23.06.2017 року «Про надання згоди на відчуження комунального майна, яке обліковується на балансі КП «ДЖО».

Зазначене вище рішення органу місцевого самоврядування не скасовувалось, не оспорене та є чинним.

Добросовісність набувача спірного майна - ОСОБА_1 прокурором не спростована. ОСОБА_1 придбав нежитлове приміщення АДРЕСА_2 на аукціоні, проведеному товарною біржею Європейська, на підставі рішення Кам`янської міської ради №731-17/VІІ від 23.06.2017 року «Про надання згоди на відчуження комунального майна, яке обліковується на балансі КП «ДЖО» та укладеного договору про організацію та проведення аукціону від 23.12.2015.

Також ОСОБА_1 в день укладення договору купівлі-продажу 05.04.2018 був членом товарної біржі Європейська, відповідно до копії свідоцтва члена біржі (а.с. 118, 119 т.4).

Спірне майно продане ОСОБА_1 на аукціоні за 329315,10 грн, з урахуванням ПДВ (пункт 2 договору купівлі-продажу майна від 05.04.2018), а 13.04.2018 нежитлове приміщення №3 по АДРЕСА_1 передане відповідачу, про що складено акт передачі нерухомого майна (а.с. 36).

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності; враховуючи відсутність підстав для встановлення нікчемності договору купівлі-продажу майна №0504/18/2 від 05.04.2018 року; встановивши надання Кам`янською міською радою дозволу на відчуження спірного нерухомого майна комунального підприємства «Дніпродзержинське житлове об`єднання» з метою проведення заходів щодо ліквідації комунального підприємства та погашення кредиторської заборгованості; приймаючи до уваги також неспростування добросовісності набувача спірного майна ( ОСОБА_1 ), - колегія дійшла висновку про відсутність підстав для застосування наслідків недійсного правочину шляхом повернення нежитлового приміщення АДРЕСА_2 , загальною площею 58.6 кв.м. від ОСОБА_1 на користь територіальної громади м. Кам`янське, в особі Кам`янської міської ради.

Добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК України) - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Згідно зі статтею 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства.

В основі доктрини venire contra factum proprium знаходиться принцип добросовісності. Наприклад, у статті I.-1:103 Принципів, визначень і модельних правил європейського приватного права вказується, що поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них.

У зв`язку з цим, добросовісність при правовому регулюванні цивільних відносин повинна розглядатися як відповідність реальної поведінки учасників таких відносин вимогам загальносоціальних уявлень про честь і совість. Іншими словами, щоб бути добросовісним, дії та вчинки учасників цивільних відносин мають здійснюватися таким чином, щоб вони викликали схвальну оцінку з боку суспільної моралі, зокрема в аспекті відповідності застосованих засобів правового регулювання тим цілям, які перед ним ставляться. Цивільний оборот ґрунтується на презумпції добросовісності та чесності учасників цивільних відносин, які вправі розраховувати саме на таку поведінку інших учасників, яка відповідатиме зазначеним критеріям і уявленням про честь та совість.

У свою чергу, Кам`янська міська рада, в інтересах якої поданий позов прокуратурою, стверджує про наявність її волевиявлення, як власника спірної нерухомості, на продаж такого майна, законність відчуження нежитлового приміщення відповідачу та заперечує щодо задоволення позову в даній справі, що стверджується змістом письмових пояснень Кам`янської міської ради до місцевого та апеляційного судів (а.с. 1-23 т.4, 1-9 т.5).

Суд також звертає увагу, що, згідно зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини втручання держави в право власності повинне відповідати критеріям правомірного втручання в право особи на мирне володіння майном у розумінні Конвенції. Зокрема, згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» будь-яке втручання у права особи передбачає необхідність сукупності таких умов: втручання повинне здійснюватися «згідно із законом», воно повинне мати «легітимну мету» та бути «необхідним у демократичному суспільстві».

Задоволення необґрунтованого та недоведеного позову у даній справі призведе до порушення прав відповідача, який є фізичною особою, на мирне володіння своїм майном.

Отже, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування районним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Оскаржуване судове рішення є правильним по суті, не підлягає скасуванню, враховуючи наведені вище висновки.

Суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на вищевикладене, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури залишити без задоволення.

Рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 29 травня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 15 вересня 2025 року.

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді В.С. Городнича

М.Ю. Петешенкова