ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/8056/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2025 року м. Київ

Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Маркєлової В.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування Житлового фонду Дарницького району м. Києва» про захист трудових прав,

У С Т А Н О В И В:

15.05.2025 Позивач засобами поштового зв`язку звернулась до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до КП "Керуюча компанія з обслуговування ЖФ Дарницького р-ну" про захист трудових прав.

До суду зазначений позов надійшов 19.05.2025.

У позові позивачка навела наступне обгрунтування.

За попередньою телефонною домовленістю з начальником договірно-обслуговуючого відділу Відповідача ОСОБА_2 мені була призначена на 01.04.2025 року зустріч та співбесіда на роботу.

01.04.2025 року під час співбесіди з начальником договірно-обслуговуючого відділу ОСОБА_2 мною було надано їй моє резюме (Копія на 2-х сторінках для дослідження судом додається). ОСОБА_2 запропонувала мені піти з нею до заступника директора ОСОБА_3 , бо згода на прийняття мене на роботу мала бути від ОСОБА_3 . На співбесіді з заступником директора ОСОБА_3 та з начальником договірно-обслуговуючого відділу ОСОБА_2 була усна згода обох працівників Відповідача на прийняття мене на роботу на посаду провідного економіста з договірних та претензійних робіт договірно-обслуговуючого відділу Відповідача з обов`язковим проходженням медичної комісії до написання заяви про прийняття на посаду та випробувальним терміном три місяці. Начальник відділу Відповідача ОСОБА_2 , після моєї співбесіди з заступником директора Відповідача ОСОБА_3 , надала мені перелік законодавчих актів, щоб я переписала і з якими я мала ознайомитись вдома до дати прийняття мене на посаду, це: ЗУ «Про оренду державного комунального майна», постанова КМУ №483 від 03.06.2020 «Деякі питання оренди державного майна», постанова КМУ №820 від 12.08.2020 «Примірний договір оренди нерухомого майна або іншого окремого індивідуального визначеного майна, що належить до державної власності», постанова КМУ №634 від 27.05.2022 «Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану», рішення КМР №424/10232 від 05.12.2024 «Про внесення змін до рішення КМР від 14,12.2023 №7531/7572 «Про бюджет міста Києва на 2024 рік», рішення КМР №6320/6361 від 20.04.2023 «Про затвердження методики розрахунку орендної плати за комунальне майно територіальної громади міста Києва», рішення КМР №50/9129 від 23.07.2024 «Про деякі питання оренди комунального майна територіальної громади міста Києва».

Надавши висновок медичної комісії та інші документи, які вимагаються при прийнятті на роботу в відділ кадрів, наказом Відповідача №274/к/тр. від 11.04.2025 року «Про прийняття на роботу ОСОБА_1» (Копія на 1-й сторінці для дослідження судом додається) мене з 14.04.2025 року було прийнято в договірно-обслуговуючий відділ на посаду провідного економіста з договірних та претензійних робіт з випробувальним терміном 2 (два) місяці, хоча в своїй заяві про прийняття на посаду на вимогу працівника відділу кадрів та начальника договірно-обслуговуючого відділу Відповідача я писала 3 (три) місяці.

14.04.2025 року я була ознайомлена зі своїми обов`язками, зазначеними в посадовій інструкції провідного економіста з договірних та претензійних робіт договірно-обслуговуючого відділу, затвердженої директором Відповідача від 2019 року №60 (Надалі - посадова інструкція), (Копія на 5-ти сторінках для дослідження судом додається), яку надала на мою вимогу 14.04.2025 року начальник договірно-обслуговуючого відділу ОСОБА_2

14.04.2025 року начальником договірно-обслуговуючого відділу ОСОБА_2 було надано мені усне розпорядження розібратися з умовами примірного договору Відповідача та було надано в електронній формі договір оренди нежитлового приміщення, який уклали з Головним управлінням Національної поліції у м. Києві. Використовуючи google пошук, бо крім вищезазначених ніяких законодавчих актів, наказів, інструкцій не було надано керівником відділу, я додатково знайшла рішення Київської міської Ради від 14 грудня 2023 року № 7579/7620 «Про затвердження примірних договорів оренди комунального майна територіальної громади міста Києва», Постанову Верховного Суду від 26.06.2018 у справі № 914/707/17, рішення Фонду держмайна, наказ Фонду держмайна № 1576 від 05.09.2023 «Про затвердження Примірного договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна (у тому числі місць загального користування та прибудинкової території) та надання комунальних послуг орендарю», інші законодавчі акти, і в мене виникли питання по такому примірному договору, які я озвучила начальнику договірно-обслуговуючого відділу ОСОБА_2 , це про затверджені КМР примірці договори оренди комунального майна, про рішення Фонду держмайна. Начальник відділу ОСОБА_2 усно сказала, що Відповідач використовує шаблон договору по-постанові КМУ №820 від 12.08.2020, який відредагувала та погодила Дарницька районна в місті Києві державна адміністрація з Відповідачем, але наказ чи рішення про затвердження такого примірного договору оренди, па моє прохання надати мені, начальник відділу не падала

Оскільки мені в роботі необхідно керуватись не словами, а законами та порядком укладення та оформлення договорів, іншими нормативними актами (п. 1.9 посадової інструкції), я використовуючи своє право (п.3.3 посадової інструкції «має право залучати фахівців підприємства до виконання покладених па провідного економіста завдань) я 17.04.2025 року звернулась з письмовими питаннями до юриста Відповідача ОСОБА_4 (кабінет 8, в який направила мене заступник директора ОСОБА_3 , коли я в приймальній директора запитала в якому кабінеті знаходяться юристи), і попросила її допомоги розібратись з питаннями, які надала письмово на 2-х сторінках, ось деякі з них:

«-Чи є рішення Київської міської Ради де зазначено в якому співвідношенні нам вираховувати сплату орендної плати, пені, неустойки до бюджету міста Києва та на наш рахунок (Балансоутримувачу) по Договорам оренди майна?

-В пункті 3.6. Підставою для сплати авансового внеску з орендної плати є розпорядження Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації від 28 лютого 2025 року №> 159 «Про внесення змін до умов договорів оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва». Де сканкопію розпорядження можна взяти для використання в роботі?

-В п. 4.3. Договору вказано про Акт невикористання майна. Чи є його затверджена форма? Який наказ?»

Інші запитання (Копія на 2-х сторінках для дослідження судом додається).

Після мого звернення з питаннями до юриста Відповідача начальник договірно-обслуговуючого відділу Відповідача ОСОБА_2. 17.04.2025 року, зайшовши в кабінет 1, де знаходилось моє робоче місце, почала запитувати в мене навіщо я шукала юристів, коли я відповіла, що в мене виникли питання і я попросила юриста ОСОБА_4 допомогти мені, ОСОБА_2 почала кричати навіщо я пішла до юристів і що я маю виконувати тільки її вказівки і розпорядження. Через деякий час (30 хвилин приблизно) в присутності працівників (кабінеті) вона сказала, що ми не спрацюємось і щоб я писала заяву на звільнення за власним бажанням, на що я відповіла незгодою і що я нічого незаконного не вчинила звернувшись з питаннями до юриста підприємства в якому я працюю. Потім по чату вона викликана мене до себе в кабінет і знову почала пропонувала звільнитись за власним бажанням, на що я відповіла відмовою так як в мене ще не закінчився випробувальний термін.

17.04.2025 начальник договірно-обслуговуючого відділу Відповідача ОСОБА_2. надала мені усне розпорядження написати відповідь на скаргу ФОП ОСОБА_5 до Відповідача та надала скаргу ФОП ОСОБА_5 , договір оренди, укладений з ФОП ОСОБА_5 , Акт приймання-передачі майна (Додаток до Договору оренди) і вказала роздрукувати таку відповідь па чернетці (додам, чисті аркуші паперу формату А-4 щоб роздрукувати договір чи відповідь дозволялось брати тільки з дозволу ОСОБА_2 і знаходиться такий папір в її кабінеті). Підготувавши відповідь на скаргу ФОП ОСОБА_5 па чернетці, того ж дня я подала її начальнику відділу ОСОБА_2, 17.04.2025 ОСОБА_2 сказала, що ознайомиться з відповіддю на скаргу пізніше, щоб документи я поклала на свій робочий стіл, що вона завтра можливо прийде раніше і почитає

18.04.2025 вранці документи лежали так як я їх залишила, я знову понесла їх начальнику договірно-обслуговуючого відділу Відповідача ОСОБА_2 , її не було на робочому місці і я попросила ОСОБА_6 (Працівника договірно-обслуговуючого відділу) сказати ОСОБА_2 , що я залишила відповідь на скаргу, роздруковану на чернетці, і документи на її робочому столі, щоб ОСОБА_7 подивилась чи так я зробила чи ні, що якщо будуть зауваження, то я готова їх виправити (Копія відповіді на скаргу на 3-х сторінках для дослідження судом додається).

18.04.2025 мені повідомила начальник договірно-обслуговуючого відділу Відповідача ОСОБА_2 , що мене викликає заступник директора Відповідача ОСОБА_3 . Зайшовши разом з ОСОБА_2 до ОСОБА_3 остання почала говорити, що відповідь на скаргу, яку я підготувала ФОП ОСОБА_5 , так не пишуть (відповідь, яку вона тримала була роздрукована на чернетці). На моє прохання показати примірні відповіді на скарги, які пишуть у Відповідача, ОСОБА_3 сказала, що вона не зобов`язана мені показувати і розказувати як це робити так само як і начальник відділу. Також вона почала говорити, що до моєї компетенції не входить дивитись шаблон договорів та звертатись до юристів, та вносити свої пропозиції по роботі з договорами, та, що юристи не повинні робити мою роботу, що я мала працювати з шаблоном договорів, які надає начальник відділу і який погоджений з держадміністрацією, що я випробувальний термін не пройшла. На мої слова, про надання мені наказу про затвердження форми договору, які погодив Відповідач з держадміністрацією, вона сказала, що ніякого наказу вона давати мені не буде. На мою пропозицію про внесення додаткового пункту до договору оренди по аналогії, як вимагає Фонд держмайна по державним підприємствам, що передаються в оренду (Додавати в договори пункт про припинення договорів оренди за несплату орендної плати), ОСОБА_3 сказала, що це не моя справа, не моя компетенція вирішувати і вказувати їй що потрібно робити. На моє запитання, що Ви так розмовляєте зі мною, бо хочете щоб я звільнилась, вона відповіла «Ви що не розумієте, що Ви нам не підходите і що Вам потрібно зробити?!». Після такої розмови, безпідставного прискіпування з боку двох «працюючих» в мене стався нервовий шок, я не могла витримувати таке зверхнє ставлення і погрози що в мене в трудовій буде запис по не проходженню випробувального терміну я вийшла з кабінету.

Відповідно до наданих мною копій відповіді на скаргу ФОП ОСОБА_5 та посадової інструкції можна встановити:

1) відповідь, яку я підготувала на скаргу, підготовлена відповідно до вимог ЗУ «Про звернення громадян», скаржнику роз`яснено реальне виконання прийнятих у зв`язку з його скаргою рішень щоб він не витрачав свій час та час працівників Відповідача на оскарження наших відповідей та на судові процеси;

2) відповідно до п. 2.19 посадової інструкції провідний економіст має за дорученням начальника відділу оформляти листи, відповіді на звернення, довідки, приписи тощо у встановлені законодавством терміни, про обов`язок провідного економіста відповідати на скарги мова не йдеться в посадовій інструкції. Зокрема, по посадовим інструкціям, які я дивилась, то вказано, що на скарги відповідає начальник відділу, а по роботі в інших організаціях знаю, що па скарги до організації відповідали юристи.

Тобто, за таких вищезазначених обставин можливо стверджувати, що начальником договірно-обслуговуючого відділу Відповідача ОСОБА_2 та заступником директора Відповідача ОСОБА_3 створена образлива атмосфера для мене, висміювання, що я написала відповідь як «адвокат орендаря», зневажливі зауваження, що «так не пишуть», ствердження заступника директора Відповідача ОСОБА_3 «Ви не умієте відповідати на скарги», та вимоги з забороною звертатись до юридичної служби, інших працівників Відповідача і що я не маю право просити для ознайомлення рішення держадміністрації про затвердження примірного договору, не вмотивовані та не обґрунтовані, та безпідставно негативно мене виокремлено з колективу. Також, по факту, такими особами були застосовані погрози, що я не пройду випробувальний термін, та були вимоги під психологічним тиском щоб я писала заяву на звільнення

Додатково слід зазначити, що під час такої розмови, коли в мене стався емоційний шок (Почалось нервове тремтіння рук і почало боліти серце) я дозволила собі сказати їм, що мені зле, я не бажаю продовжувати розмову в такому тоні, то ОСОБА_3 ще дозволили собі з посмішкою сказати мені, що ми можемо Вас звільнити за станом здоров`я. Повернувшись на робоче місце в інтернеті я знайшла що є різні типи керівників («красный террор» і т інш), знайшла як з такими співпрацювати, почала приймати заспокійливі засоби та ліки, які рекомендують приймати щоб не стався серцевий напад (інфаркт, інсульт), та чекати на нове «розпорядження» керівника відділу та збирати докази щоб подати скаргу про мобінг до суду.

21.04.2025 мені було заблоковано доступ до документів на Сервері до всіх папок, потім через деякий час доступ поновили і поставили «режим читання» до папки на сервері Аренда . Розпоряджень від керівника відділу про необхідність виконання завдань по роботі (Виконання обов`язків по посадовій інструкції) не було. Просидівши так півдня та подивившись трудове законодавство, я написала заяву голові профспілкового комітету Відповідача, членом якої я стала 14.04.2025 року, про мобінг (копія на 2-х сторінках для дослідження судом додасться) з проханням вплинути і поговорити з начальником договірно-обслуговуючого відділу Відповідача ОСОБА_2 , щоб припинити мобінг (Нерівномірний розподіл навантаження, психологічний тиск з погрозою, що я не пройду випробувальний термін, та вимоги писати заяву про звільнення «по хорошому»). Письмової відповіді голова профспілкового комітету Відповідача не надала до 01.05.2025 року, але начальник відділу ОСОБА_2 почала слідкувати за собою і більше криків по відношенню до мене не дозволяла собі, хоча по розподілу навантажень так нічого і не змінилось.

Начальник договірно-обслуговуючого відділу Відповідача ОСОБА_2 ніяких розпоряджень не надавала мені по роботі ні 121.04.2025, ні 22.04.2025, ні 23.04.2025, тобто виконувати обов`язки по своїй посадовій інструкції я не могла, тобто свій робочий час я витрачала на читання законодавства та аналітику і дослідження деяких особистих питань.

Слід також зазначити, що мене не було ознайомлено за весь час такої «роботи» у Відповідача, які звіти готувати (п.2.2 посадової інструкції), яким чином вживаються заходи щодо інвентаризації площ нежитлових приміщень (п.2.6 посадової інструкції), не надано базу по контролю вчасних оформлень договорів страхування орендарями (п.2.7 посадової інструкції) і таке інше по обов`язкам по посадовій інструкції. Працівники відділу на мої запитання про роботу, говорили, що роботу у відділі надає суто начальник договірно-обслуговуючого відділу Відповідача ОСОБА_2 . Коли запитувала у працівників про документи, щоб ознайомитись відповіді були: «дивіться на сервері», «да там бардак в папках, документи зникають, самі шукаємо» «ми також не знаходимо», один раз ОСОБА_9 (Працівник договірно-обслуговуючого) надала мені папку чорну і там я нічого нового не побачила, була постанова КМУ № 820, розпорядження КМР і таке інше, що я вже понаходила в інтернеті на сайтах.

Отже, по вищезазначеному та по моїм питанням до юриста від 17.04.2025 року на 2-х сторінках, які читали і начальник договірно-обслуговуючого відділу Відповідача ОСОБА_2 , і заступник директора Відповідача ОСОБА_3 , і юрист (каб.8) на які жодна з них не надали відповіді, встановлюється, що такі працівники порушують вимоги своїх посадових Інструкцій щодо внесення пропозицій керівництву щодо усунення виявлених в процесі діяльності порушень, інші, займаються наклепами, вводять інших працівників в оману, мобінг дозволений у Відповідача і таке інше.

24.04.2025 року о 12.15 годині начальник відділу ОСОБА_2 поклала мені на робочий стіл письмову вимогу від 24.04.2025 року під розписку в отриманні (копію відзняти не дозволила), щоб я написала пояснювальну записку чому встановила пароль на комп`ютер і яку роботу я виконала за період з 14.04.2025 по 23.04.2025 та надала усне розпорядження підготувати проект договору оренди нерухомого майна (Орендар Управління будівництва та житлово-комунального господарства Дарницької районної в місті Києві Державної адміністрації) до 17.00 години 24.04.2025 року

В 14.15 годині 24.04.2025 року начальник відділу ОСОБА_2 зайшла в кабінет 1 і сказала, що ще потрібно зробити додаткові умови до тих двох договорів, що вона надала до 17.00 години.

Я написала питання до начальника договірно-обслуговуючого відділу Відповідача ОСОБА_2. (по її прикладу письмово) про надання електронної форми договору так як в розпорядженні Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації №137 від 24.02.2025 р. було зазначено «унести зміни до умов договорів про передачу майна територіальної громади...». Начальник відділу ОСОБА_2 повідомила, що електронних договорів немає і двох в електронному вигляді договорів оренди за 2019 рік також немає, потрібно підготувати новий, щоб я брала любий договір із 4-х папок, які вона скинула на сервер в папку Аренда 01, і щоб я робила новий проект договору оренди для Орендодавця. На моє питання усне, що згідно з пунктом договорів за 2019 рік, які вона надала мені, то потрібно робити повідомлення Орендарю про припинення договору оренди, а не додаткові угоди, або мас бути заява Орендаря про припинення договору згідно постанови КМУ, то слухати мене вона не захотіла почала говорити «я сказала Вам робити додаткові угоди».

На її вимогу я написала пояснювальну записку та звіт (Копія мого звіту від 24.04.2025 року про проведену роботу за 23.04.2025. з 14.04.2025 по 22.04.2025 за письмовою вимогою ОСОБА_2 від 24.04.2025 року на 2-х сторінках, копія моєї пояснювальної записки від 24.04.2025 року на 1-й сторінці для дослідження судом додається), а також до 17.00 я встигла зробити та подати начальнику договірно-обслуговуючого відділу Відповідача ОСОБА_2 проект Договору з додатками до нього та проект повідомлення Орендарю па чернетках. Зауважень по такому проекту договору на чернетках у начальника відділу ОСОБА_2 на 24.04.2025 року не було.

25.04.2025 року вранці начальник договірно-обслуговуючого відділу Відповідача ОСОБА_2 сказала щоб я зайшла до заступника директора Відповідача ОСОБА_3 . Зайшовши до ОСОБА_3 кабінет, як кажуть «з порога» та почала мені вказувати на помилки по проекту договору такі як: тимчасово виконуючий обов`язки в держадміністрації вже інша особа, що держадміністрація пишеться з маленької літери, що я не зробила додаткові угоди до двох договорів оренди майна, невірно вказала суму орендної плати по проекту договору, що має бути 0,08 сума згідно розпорядження Дарницької районної в місті Києві Державної адміністрації №137 від 24.02.2025 і таке інше. На мої заперечення, що згідно п.9.7 Договору не додатковою угодою припиняється дія договору, потрібно щоб Орендодавець надавав Орендарю повідомлення про закінчення строку договору та повернення майна, а не Балансоутримувач. (Відповідач) його готував, або має бути заява Орендаря, що потрібно було б уточнити у контактної особи Орендодавця, чи була можливо допущена помилка у вказаній орендній платі по розпорядженню Дарницької районної в місті Києві Державної адміністрації №137 від 24.02.2025 (всі ми люди), так як по Методиці розрахунку орендної плати за державне майно (постанова КМУ №630 від 28.04.2021) ми маємо вказати в договорі 1 (Одну) гри. ОСОБА_3 сказала, що хто я така щоб вказувати їй як робити, що я маю виконувати те, що скажуть і почала повторювати слова начальника договірно-обслуговуючого відділу ОСОБА_2 , що ми з Вами не спрацюємось, що Ви не знаєте хто зараз керівник в держадміністрації, давайте Ви напишете па звільнення, що вона змушена сама переробляти договір, бо я некомпетентна. На мою пропозицію, що я сама виправлю помилки вона сказала, що не хоче щоб я це робила, ОСОБА_3 тричі повторила, що в проекті Договору не потрібно виправляти помилки, що вона сама це зробить, а мене звільнять, бо я не підхожу як спеціаліст такому підприємству. На моє прохання надати контактний номер телефону працівника держадміністрації стосовно уточнення "суми орендної плати, що можливо допущена була помилка, ОСОБА_3 сказала, що давати мені нічого не буде, па моє прохання надати мені подивитись як Комунальне підприємство в її особі написало відповідь на скаргу по ФОП ОСОБА_5 і подивитись як вона зробить проект договору щоб виправитись і робити все вірно, ОСОБА_3 сказала, що не надасть нічого ніяких документів і «Ви що не розумієте що Ви нам не підходите?!», на моє запитання навіщо вони мене прийняли на роботу щоб знущатись, вона чітко нічого відповісти не змогла, почала щось придумувати про якусь рекомендацію якої не було, про те, що я щось про себе розказувала на співбесіді, хоча на співбесіді від ОСОБА_3 було лише одне питання: чому Ви звільнились з попередньої роботи, і вона почала розказувати, що вони чекають на зміни в організаційній формі комунального підприємства. В результаті я відмовилась писати на її слова «давайте мирно розійдемось» заяву про звільнення за власним бажанням, і почула, що буду звільнена в зв`язку з не проходженням випробувального терміну. Начальник відділу ОСОБА_2,, яка була присутня при цій розмові, почала в процесі розмови моєї з ОСОБА_3 говорити, що ніяких документів (наказів і так далі) ми Вам не маємо надавати, використовуйте в роботі інтернет і поставила запитання, які типи договорів по оренді є, я принципово не захотіла повторювати за нею тип з аукціоном та тип без аукціону, бо це вже чистої води знущання наді мною було, а не робота і виправлення помилок по проекту договору на чернетці, ОСОБА_2 ще вказала, що я не знаю постанову КМУ від 27 травня 2022 р. № 634 і як потрібно припиняти дію договорів оренди. ОСОБА_3 ще викликала мене в цей день запитувала, що я вирішила по звільненню, я повідомила, що своє рішення не змінила. Помилки по проекту Договору я все ж таки виправила і подала такий проект1 договору ОСОБА_3 повторно

Слід зазначити, що відповідно до п. 5 постанови КМУ від 27 травня 2022 р. № 634 «Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану» Договори оренди комунального майна в період воєнного стану можуть бути достроково припинені за заявою орендаря, яку начальник відділу Відповідача та заступник директора Відповідача не надали мені.

Таким чином встановлюється, що начальник договірно-обслуговуючого відділу Відповідача та заступник директора Відповідача не зрозуміли або не хотіли чути про яку заяву я запитувала їх під час розмови, не надали примірний договір, яким я могла б як провідний економіст і повинна була користуватися для створення нового проекту договору для Орендодавця, а надали чотири різні договори (4-ри електронні папки) і потім сказали ще, що вони мене перевіряли чи правильний договір я виберу чи ні, ствердження про мою невідповідність посаді (див. далі Доповідну записку) це просто наклеп з вчиненням мобінгу та психологічного тиску щоб принизити, звісно вони «спеціалісти» стільки років пропрацювати у Відповідача а не те що я, 10 днів такого "досвіду". Отже, вважаю, такі дії начальника відділу та заступника директора умисними, щоб я не змогла належним чином виконати їхнє розпорядження, схема наклепів та звільнення працівників відпрацьована такими керівниками.

28.04.2025 року я, перевіривши ще раз по орендній платі законодавство, написала по чату начальнику відділу ОСОБА_2 як ще вираховують орендну плату, що є Реєстр неприбуткових установ та організацій (для типу Б без аукціону) якщо код 0031 то розмір орендної плати 1 гривня Якщо код 0043 то 3% від вартості орендованого майна. І що по проекту договору, який я в п`ятницю доопрацювала, суму орендної плати 1 гри (бюджетна установа (код 0031)), я розрахувала вірно. Також написала, що класифікація майна визначена в ЗУ «Про приватизацію державного майна», а типи в ЗУ «Про оренду державного комунального майна»».

28.04.2025 року мені надали повідомлення від 28.04.2025 вих №474 від 28.04.2025 про звільнення у зв`язку з невідповідністю займаній посаді, встановленою під час випробування (Копія па 1-й сторінці для дослідження судом додається), що буду звільнена 01.05.2025 року за пунктом 11 частини 1 статті 40 КЗпП України і надано доповідну записку начальника відділу ОСОБА_2. та заступника директора ОСОБА_3 вих. №473/2025 від 28.04.2025 на ім`я директора Відповідача ОСОБА_10 про невідповідність працівника займаній посаді за результатами випробувального терміну без додатків (Копія на 2-х сторінках для дослідження судом додається). В вищевказаній доповідній записці було зазначено: «..відсутність сприйняття зауважень щодо вирішення проблемних питань, які виникають в процесі роботи; відсутність належного рівня знань; незадовільному виконанні доручених завдань... при неодноразовому поясненні допущені суттєві помилки. На протязі двох робочих днів ОСОБА_11 виправляла надані їй зауваження щодо проекту7 договору, але безрезультатно, відповідний проект договору не придатний до застосування..».

Відповідно до зазначених моїх пояснень вище, встановлюється, що ствердження в доповідній записці начальника договірно-обслуговуючого відділу Відповідача ОСОБА_2 та заступника директора Відповідача ОСОБА_3 щодо моєї професійної компетентності, ділових якостей це просто наклеп.

До доповідної записки йдуть додатки і зазначено про фотофіксацію робочого місця ОСОБА_12 станом на 23.04.2025 о 16 год.32 хв. на 7 аркушах. Слід зазначити, що таку фотофіксацію мені не надали, що вона була зроблено за моєї відсутності, хоча я в цей час була на робочому місці, і відповідно це засвідчує відстеження інформації, яка знаходилась на моєму робочому комп`ютері без моєї усної та письмової згоди, без мого відома, що можливо трактувати по Кримінальному кодексу України як переслідування (злочин проти людяності), що і підтверджує приниження моєї честі керівниками Відповідача.

Також, слід зазначити, що по факту згідно чинного законодавства вищевказана Доповідна записка директором Відповідача належним чином не була розглянута, директором не перевірялись факти про мене та мою роботу про які зазначають в такій Доповідній записці начальник відділу Відповідача та заступник директора Відповідача та порушені мої права щодо ознайомлення з усіма матеріалами доданими до Доповідної записки, право особисто надавати усні та письмові пояснення та брати участь у дослідженні доказів по такій Доповідній записці, знати про дату час і місце та бути присутньою під час розгляду Доповідної записки і таке інше, а отже доказує його бездіяльність.

28.04.2025 також ніяких розпоряджень по роботі начальником договірно-обслуговуючого відділу Відповідача надано не було

Зробивши свої висновки про те, як керують працівниці на підприємстві Відповідача, я подала па ім`я директора Комунального підприємства Службову записку від 28.04.2025 через відділ діловодства та не згоду про моє звільнення від 28.04.2025 року. По службовій записці директор Відповідача мене не викликав, по не згоді про моє звільнення також, комісія по трудовим спорам Відповідачем не створювалась, отже, це додатково підтверджує бездіяльність директора Відповідача та вчинення мобінгу окремими працівниками трудового колективу Відповідача.

2.8.04.2025 року мені на чат від заступника директора Відповідача ОСОБА_3 прийшло повідомлення, що завтра 29.04.2025 о 10.30 в її кабінеті 22 буде розглядатися моя заява до голови профспілкового комітету Відповідача, за ЇЇ участі та голови профспілкового комітету і щоб я була присутня, ще ОСОБА_3 написала, що профспілка не розглядає такі питання про мобінг згідно чинного законодавства

29.04.2025 року на розгляді моєї заяви від 21.04.2025 року я подала голові профспілкового комітету додаткову заяву до заяви від 21.04.2025 року та додатки до неї (Копія на 2-х сторінках для дослідження судом додається) з проханням надати її висновок по цій «справі». ОСОБА_3 сказала, що голова профспілки некомпетентна розглядати мою некомпетентність і помилки по проекту договору, і помилки по відповіді на скаргу ФОП ОСОБА_5 . Я попросила розглянути додаткову заяву і надати письмову відповідь. Засідання профспілки в особі голови профспілки та заступника директора проводилась без складання протоколу. Відповіді на свої заяви до голови профспілки на дату подачі цієї позовної заява (скарги) я не отримала

Слід додати, що 28.04.2025 року та 29.04.2025 року розпоряджень від начальника договірно-обслуговуючого відділу Відповідача ОСОБА_2 по роботі (обов`язкам по посадовій інструкції) я не отримувача.

Після наради в кабінеті 22 у заступника директора Відповідача ОСОБА_3 начальник відділу ОСОБА_2 надала мені усний наказ виключити робочий комп`ютер і не включати.

30.04.2025 року я була у відпустці за сімейними обставинами.

01.05.2025 року начальник договірно-обслуговуючого відділу ОСОБА_2 знову відключила мій робочий комп`ютер, перший раз за моєї відсутності, другий раз за присутності працівників. Нова працівниця, яка влаштувалась до Відповідача ( ОСОБА_13 ), також підтримала таке розпорядження ОСОБА_2 «Вам же сказали не включать компьютер!» З 9.00 ранку до 18.00 вечора я просто просиділа на стільці за робочим столом.

01.05.2025 року в 14.30 мені видали наказ про припинення трудового договору №336/к/тр. від 01.05.2025 (Копія на 1 сторінці для дослідження судом додається) за підписом Директора Відповідача ОСОБА_14 причина: у зв`язку з виявленою невідповідністю займаній посаді пункт 11 частини 1 статті 40 КзПП, підстава:

1. Повідомлення про звільнення у зв`язку з невідповідністю займаній посаді ОСОБА_12 від 28.04.2025 №474;

2. Доповідна заступника директора ОСОБА_15 від 28.04.2025 №473/2025;

3. Фотофіксація робочого місця ОСОБА_16 станом на 23.04.2025 о 16 год 32 хв на 7 арк.

4. Доручення начальника відділу від 24.04.2025 щодо падання пояснювальної записки та звітів на 1 арк.

5. Пояснювальна записка ОСОБА_12 від 24.04.2025 на 1 арк.

6. Звіт з додатками (в кількості - один) ОСОБА_12 від 24.04.2025 на 6 аркушах (на 6 аркушах я ніяких звітів не робила)

7. Лист ОСОБА_12 від 24.04.2025 до начальника відділу на 1 арк.

8. Проект договору (три зразки), який готувала ОСОБА_11 від 24.04.2025 та 25.04.2025 на 44 аркушах;

9. Звіт ОСОБА_12 від 24.04.2025 на 1 арк.

В моїй трудовій книжці НОМЕР_1 на сторінках 76.77 в.о. начальника відділу кадрів Поліщук Т. зробила запис «63. 01.05.2025 Звільнена у зв`язку з виявленою невідповідністю займаній посаді пункт 11 частини 1 стаття 40 КзПП України Наказ від 01.05.2025 №336/к/тр.» (копія на 1 сторінці для дослідження судом додається).

По вищевказаному слід зазначити наступне:

Письмового трудового договору між мною та Відповідачем укладено не було.

Відповідно до статті 4'2 КзПП вимоги до компетентностей, обов`язків та кваліфікацій працівників визначаються професійними стандартами. За відсутності професійних стандартів такі вимоги можуть визначатися кваліфікаційними характеристиками.

Відповідно до статті 21 КзПП трудовим договором можуть встановлюватися умови щодо виконання робіт, які вимагають професійної та/або часткової професійної кваліфікації, а також умови щодо виконання робіт, які не потребують наявності у особи професійної або часткової професійної кваліфікації.

Отже, за ті три завдання, які були надані мені начальником договірно-обслуговуючого відділу з 14.04.2025 року по 01.05.2025 року, по вивченню умов примірного договору оренди, по написанню відповіді на скаргу па чернетці для погодження, по підготовці на чернетці проекту договору оренди для погодження в період проходження випробувального строку два місяці, термін якого не сплинув на 01.05.2025 року, і па підставі наклепів в доповідній записці з фотофіксацією мого робочого місця працівницями Відповідача та на підставі моїх звітів не 4 дає директору Відповідача законних підстав для мого звільнення по п .11 ч.І ст.40 КзШ Ї, що відбулося 02-05.2025року , так як такі документи не підтверджують мою невідповідність займаній посаді.

Зокрема, по факту викладених мною пояснень та обгрунтувань в цій позовній заяві (скарзі) та доданих документів (доказів) по них, підтверджується наступне:

- незаконне звільнення мене з посади за п.11 ч.І ст.40 КзПП без надання належних документів: рішення комісії з трудових спорів, профспілкового комітету про звільнення, рішення атестаційної комісії, інше.

- вчинення мобінгу у Відповідача начальником договірно-обслуговуючого відділу ОСОБА_2 , заступником директора ОСОБА_3 та директором ОСОБА_10 з застосуванням такими особами наклепів на мене: «відсутність сприйняття зауважень щодо вирішення проблемних питань, які виникають в процесі роботи, відсутність належного рівня знань, незадовільне виконання доручених завдань, неналежне професійний рівень володіння та знання законодавства» і таке інше про що зазначають в доповідній записці вих. №473/2025 від 28.04.2025 під підпис і відповідно це зроблено щоб висміяти мене перед працівниками відділу кадрів, головою профспілки і іншими хто її читав, з умисним приниженням моєї честі та гідності, моєї ділової репутації, у тому числі з метою зміни та припинення моїх трудових прав та обов`язків з застосуванням вимагань, психологічного тиску, бездіяльності.

Також, в таких вищезазначених діях вищезазначених осіб підтверджуються:

- з боку начальника договірно-обслуговуючого відділу Відповідача ОСОБА_2 : невміння керувати працівником відділу, не вбачає та не вказує на допущені помилки в роботі провідного економіста для їх подальшого недопущення в роботі, подання документів, які я підготувала, на підпис заступнику директора ОСОБА_3 з помилками, необґрунтовані вимоги щодо написання по кожній виконаній роботі звітів та пояснювальної записки, незаконна фотофіксація мого робочого місця, мобінг: зверхнє ставлення до моїх питань по роботі, небажання слухати мої питання та пропозиції по роботі, непорядність, оскільки умисно ввела в оману інших працівників, що я не так щось роблю, «робить не те, що я кажу», «рівень професійної підготовки є недостатнім» і таке інше, здійснює наклепи доповідною запискою і по факту це все повторювальні тривалі умисні дії з 18.04.2025 року по 01.05.2025 року, які повторююсь, спрямовані на приниження моєї ділової репутації, честі та гідності з метою припинення мною трудових прав та обов`язків, оскільки неодноразово мені було вказано писати заяву на звільнення за власним бажанням та по факту звільнення за її доповідною запискою, фотофіксацією робочого місця та моїх звітів про виконану за її розпорядженнями роботу;

- з боку заступника директора Відповідача ОСОБА_3 : незаконна фотофіксація мого робочого місця, мобінг: зверхнє ставлення до моїх питань по роботі, небажання слухати мої пропозиції та питання по роботі, непорядність, оскільки умисно ввела в оману інших працівників, що я не так щось роблю: «рівень професійної підготовки є недостатнім» і такс інше, здійснює наклеїш доповідною запискою і по факту це все повторювальні тривалі умисні дії з 18.04.2025 року по 01.05.2025 року, які повторююсь спрямовані на приниження моєї ділової репутації, честі та гідності з метою припинення мною трудових прав та обов`язків, оскільки неодноразово мені було вказано писати за я в /н а звільнення за власним бажанням та по факту: звільнення за її доповідною запискою, фотофіксацією робочого місця та моїх звітів про виконану роботу за наданими розпорядженнями начальника договірно-обслуговуючого відділу, її підлеглою:

- з боку директора Відповідача ОСОБА_10 : небажання розглядати належним чином мої звернення та доповідну записку працівників, а отже мобінг: бездіяльність, упереджене ставлення у сфері праці, яке спрямовану на підтримку вищевказаних дій начальника відділу та заступника директора Відповідача, приниження моєї честі та гідності як працівника, моєї ділової репутації, у тому числі з метою припинення мною трудових прав та обов`язків та по факту звільнення на підставі наклепів, умисних дій працівників, які подали таку доповідну записку з незаконною фотофіксацією мого робочого місця та моїх звітів про виконану роботу за наданими розпорядженнями начальника договірно-обслуговуючого відділу Відповідача.

Відповідно до ст. Т 2 КЗпП вчинення мобінгу (цькування) роботодавцем, окремими працівниками або групою працівників трудового колективу заборонено.

Мобінг (цькування) - систематичні (повторювані) тривалі умисні дії або бездіяльність роботодавця, окремих працівників або групи працівників трудового колективу, які спрямовані на приниження честі та гідності працівника, його ділової репутації, у тому числі з метою набуття, зміни або припинення ним трудових прав та обов`язків, що проявляються у формі психологічного та/або економічного тиску, зокрема із застосуванням засобів електронних комунікацій, створення стосовно працівника напруженої, ворожої, образливої атмосфери, у тому числі такої, що змушує його недооцінювати свою професійну придатність.

Особи, які вважають, що вони зазнали мобінгу (цькування), мають право звернутися Із скаргою до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, та/або до суду.

Відповідно до статті 5-1 КзПП України Держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України:

правовий захист від незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи;

правовий захист від мобінгу (цькування), дискримінації, упередженого ставлення у сфері праці, захист честі та гідності працівника під час здійснення ним трудової діяльності, а також забезпечення особам, які зазнали таких дій та/або бездіяльності, права на звернення до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, та до суду щодо визнання таких фактів та їх усунення (без припинення працівником трудової діяльності на період розгляду скарги, провадження у справі), а також відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок таких дій та^або бездіяльності, на підставі судового рішення, що набрало законної сили.

Оскільки визнання фактів мобінгу та їх усунення встановлюється без припинення працівником трудової діяльності на період розгляду скарги, провадження у справі, то додатково встановлюються умисні дії вищезазначених працівників Відповідача щодо швидкого звільнення мене з посади по невідповідній статті КзПП України, з ціллю приховати мобінг на підприємстві та позбавити мене права отримати захист через суд.

По порушенням чинного законодавства Відповідачем встановлюється ще й неправильно здійснений Відповідачем розрахунок зі мною всіх сум при звільненні, що обгрунтовую та доказую нижче наведеними розрахунками та поясненнями:

Згідно наказу Відповідача №274/к/тр. від 11.04.2025 року «Про прийняття на роботу ОСОБА_12 » посадовий оклад мені встановлено у розмірі 22 724 гри (Двадцять дві тисячі сімсот двадцять чотири гривні 00 копійок).

Відповідно до наказу про припинення трудового договору №336/к/тр. від 01.05.2025 (Копія на 1-й сторінці для дослідження судом додається) дата останнього робочого дня 01.05.2025 року. Всього мною відпрацьовано дванадцять днів, один день була відпустка за свій рахунок (30.04.2025 року). Письмовий трудовий договір Відповідачем зі мною укладено не було, Відповідач не надавав мені письмовий трудовий договір.

За період з 14.04.2025 року по 01.05.2025 року у мене був один день відпустки за свій рахунок (Копія заяви на 1-й сторінці додається для врахування), копію наказу про відпустку

Відповідач не надав. Відповідач надав мені письмове повідомлення про нараховані та виплачені мені суми при звільненні (Надалі - розрахунок Відповідача) (Копія на 1-й сторінці для дослідження додається).

Досліджуючи розрахунок Відповідача та перевіряючи на відповідність до чинного законодавства нараховані суми та відраховані суми податку па доходи фізичних осіб (Надалі - ПДФО), єдиного внеску на загальнообов`язкове держави? соціальне страхування (Надалі - ЄВ на ЗДСС), військового збору, встановлюється наступне:

Оклад:12394,91 грн.

ПДФО (18%) 2231.09 грн.

Військовий збір (5%):619.75 грн.

На руки:9544,07грн.

Відтак, ЄВ на ЗДСС (22%): 2726.88 грн. не нарахований та не сплачений Відповідачем.

Оклад: 1032.91 грн. ПДФО (18%): 185.93 грн. Військовий збір (5%): . 51.65 грн.

На руки: 795.33 грн.

Відтак, ЄВ на ЗДСС (22%): 227.24 гри. не нарахований та не сплачений Відповідачем.

В розрахунку КП компенсація відпустки при звільненні нараховано 747,09 грн.,

ПДФО (18%): 134,48 грн. Військовий збір (5%): 37,36 грн.

На руки 575,25 грн

Отже, відповідно до вищезазначеного встановлюється, що ЄВ на ЗДСС (22%) у сумі 2954,12 грн. (Дві тисячі дев`ятсот п`ятдесят чотири гривні 12 копійок) (2726,88 грп+227,24 грн) не нарахований та не сплачений Відповідачем.

Примітка: Згідно норм чинного законодавства на суму компенсації за невикористану відпустку, яка виплачується після звільнення, ЄВ на ЗДСС (22%) не нараховується

Слід зазначити, відповідно до розділу IV Методики, затвердженої наказом ДПС, та до листа ДФС від 13.01.2016 № 204/Щ /99-99-17-03-03-14 під час нарахування доходів у формі заробітної плати база оподаткування податком на доходи фізичних осіб визначається як нарахована заробітна плата, зменшена на с у м у єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, страхових внесків до Накопичувального пенсійного фонду загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, а у випадках, передбачених законодавством, - обов`язкових страхових внесків до недержавного пенсійного фонду, які відповідно до законодавства сплачуються за рахунок заробітної плати працівника, а також на суму податкової соціальної пільги за її наявності (пункт 164.6 статті 164 ПКУ).

Відтак розраховуємо правильно ПДФО з заробітної плати:

12394,91грн (Оклад за 12 днів) х22%=2726,88грн (ЄВ на ЗДСС).

12394,9Ігрн(Оклад) -2726,88грн (СВ на ЗДСС) =9668,03 грн х 18%=1740,25 грн (ПДФО), а не 2231,09 грн (ПДФО) як у розрахунку Відповідача.

Отже, встановлюється, що нарахування та відрахування ПДФО із заробітної плати Відповідачем зроблені з порушеннями і на 490,84 грн більше і мною недоотримано дохід у такій сумі.

Відповідно до п. 162.1. статті 162 Податкового кодексу України платниками податку є:

162.1.1. фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи;

Відповідно до п. 1.16. Підрозділ 10. Інші перехідні положення ПКУ Річне податкове зобов`язання з військового збору з доходів платників, визначених пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу, що включаються до складу загального річного оподатковуваного доходу за 2024 звітний (податковий) рік та остаточний розрахунок податкових зобов`язань щодо яких проводиться в поданій річній податковій декларації про майновий стан і доходи, у тому числі з іноземних доходів, визначається за ставкою військового збору у розмірі 1,5 відсотка (крім випадків, передбачених абзацом третім цього підпункту).

Таким чином, встановлюється, що військовий збір із сум заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку мав нараховуватися у розмірі 1,5 відсотка

Військовий збір 5% відрахований Відповідачем у сумі 619.75 грн.+ 51.65 грн +37,36 грн.=708,75 грн, а мало бути: 1,5% у сумі 33,47гри+15,50грн+11,21 грн=60,18 гри

Отже, відповідно до вищезазначеного військовий збір із таких сум відрахований Відповідачем в більшому розмірі ніж визначено законодавством і мною недоотримано дохід у сумі 648,57 грн

Відповідно до п. 7 розділу 4 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ №100 від 08.02.1995: Обчислення середньої заробітної плати для оплати часу відпусток або компенсації за невикористані відпустки проводиться шляхом ділення сумарного заробітку за останні перед наданням відпустки 12 місяців або за фактично відпрацьований період (розрахунковий період) на відповідну кількість календарних , днів розрахункового періоду. Із розрахунку виключаються святкові та неробочі дні, встановлені законодавством. Отриманий результат множиться на число календарних днів відпустки. Святкові та неробочі дні (стаття 73 Кодексу законів про працю України), які припадають на період відпустки, у розрахунок тривалості відпустки не включаються і не оплачуються.

Якщо у працівника відсутній розрахунковий період, то середня заробітна плата обчислюється відповідно до абзаців третього - п`ятого пункту 4 Порядку.

Відповідно до абзацу 3 гі.4 Порядку якщо в розрахунковому періоді у працівника не було заробітної плати, розрахунки проводяться з установлених йому в трудовому договорі тарифної ставки, посадового (місячного) окладу.

Відтак, розрахункового періоду у мене не було заробітної плати, посадовий (місячний) оклад у мене 24724,00 грн, відповідно компенсація за невикористану відпустку вираховується так:

щорічна відпустка у мене 24 календарних днів згідно Колективного договору Відповідача. Відраховуємо з 02.05.2025 24 календарні дні мінусуємо 8 вихідних, отримуємо 16 (Шістнадцять) календарних днів відпустки.

Як вказано в розрахунку Відповідача денний посадовий оклад мені встановлено у квітні у розмірі 1032.91 грн

Відповідно 1032,91 грн (Денний посадовий оклад) х 16 (календарних дні відпустки)= 16526,56 грн отримуємо суму компенсації за невикористану відпустку 16526,56грн (Шістнадцять тисяч п`ятсот двадцять шість гривень 56 копійок)

Відповідачем нарахована компенсація за невикористану відпустку у розмірі 747,09 грн., 575,25 гри до виплати.

Відтак сума компенсації за невикористану відпустку 16526,56 грн відраховуємо

ПДФО (18%) 2974.78 грн. Військовий збір (1,5%) 247,90 грн

До виплати: 16526,56грн - 2974.78грн - 247,90грн = 13303,88 грн (Тринадцять тисяч триста три гривень 88 копійки) компенсації за невикористану відпустку, а не 575.25 грн. як виплатив мені Відповідач.

Відтак 12728,63 грн компенсації за невикористану відпустку мною недоотримано.

1740,25грн.(ПДФО) +2974,78грн (ПДФО із компенсації за невикористану відпустку) =4715,03грн (Чотири тисячі сімсот п`ятнадцять гривень 03 копійки) мало бути сплачено ПДФО із всієї суми по звільненню.

ЄВ на ЗДСС (22%) 2726,88 грн. (Дві тисячі сімсот двадцять шість гривень 88 копійок) не нарахований та не сплачений КП.

Отже сума податків (ПДФО, ЄВ на ЗДСС) всього 7441,91 грн, а Відповідач нарахував та сплатив 2551,48 грн. (ПДФО).

Також, слід зазначити, що Відповідач мав нараховувати всі суми до виплати не за 13 (Тринадцять) днів, а за 12 (Дванадцять) днів моєї роботи у Відповідача, так як у мене був один день відпустки за свій рахунок, таким чином встановлюється, що розрахунок КП хибний.

Отже, нарахування та виплата Відповідачем всіх сум по звільненню зроблене з порушеннями та невірно. Відповідач виплатив мені 10772,93грн (Десять тисяч сімсот сімдесят дві гривні 93 копійки), не сплатив суми ПДФО та військового збору у належному розмірі, не нарахував та не сплатив ЄВ на ЗДСС, що є порушенням законодавства.

Відтак, мною зроблено такий Розрахунок по нарахуванню заробітної плати та компенсації за невикористану відпустку, по нарахуванню ЄВ на ЗДСС, ПДФО, військового збору:

Оскільки з колективним договором Відповідач мене не ознайомив, але відділ кадрів попросили поставити підпис в ознайомленні, на що я погодилася і зараз жалкую, то як нараховує Відповідач і визначає посадові оклади та місячну заробітну плату пояснити не можу, трудовий договір Відповідачем зі мною також не було укладено, тому я досліджувала законодавство

Відповідно до статті З 'ЗУ «Про оплату праці» розмір заробітної плати працівника за повністю виконану місячну (годинну) норму праці не може бути нижчим за розмір мінімальної заробітної плати. Тобто місячна норма праці вказано вираховується в годинах.

Працівникам бюджетних установ таким як: працівникам закладів охорони здоров`я, суддям, нараховують заробітну плату за місяць погодинно.

Відповідно до опублікованих на сайті норм тривалості робочого часу на 2025 місячна, встановлюємо, що норма тривалості робочого часу у воєнний період становить за квітень 158 годин, за травень 158 годин.

В зв`язку з вищезазначеним робимо висновок, що посадовий оклад за 1 день у розмірі 1032,91грн Відповідач розраховував мені хибно, так як:

Встановлюємо мою заробітну плату за годину:

22724,00 грн (Посадовий оклад) /158 (Місячна норма тривалості робочого часу) =143.8228 (Сума по посадовому окладу за годину).

Враховуємо один день відпустки 30.04.2025 року за свій рахунок, відповідно з 14.05.2025 року по 01.05.2025 року мною відпрацьовано 12 (Дванадцять) робочих днів.

Якщо 11 робочих днів це 88 відпрацьованих годин (1 1х8годин в день) і 1 день (п`ятниця, скорочений день на 1 годину) це 7 годин (1х7годгга), то всього відпрацьовано мною 95 (Дев`яносто п`ять) робочих годин.

Розрахунок по сумі заробітної плати за 12 днів наступний: 143,8228 грн (Сума по посадовому окладу за годину) х 95 (Відпрацьованих мною робочих годин)= 13663,17 грн (Нарахована заробітна плата за 12 днів (95 годин)).

Отже, нарахована заробітна плата за дев`яносто п`ять годин (Дванадцять днів) становить 13663,17 грн (Тринадцять тисяч шістсот шістдесят три гривні 17 копійок).

Тз 13663,17 грн. (Нарахована заробітна плата за 12 днів (95 годин)):

ЄВ на ЗДСС (22% ) становить 3005,90 грн. (13663,17x22%).

Відповідно до п. 1.16. Підрозділ 10. Інші перехідні положення Податкового кодексу України річне податкове зобов`язання з військового збору з доходів платників, визначених пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу, що включаються до складу загального річного оподатковуваного доходу за 2024 звітний (податковий) рік та остаточний розрахунок податкових зобов`язань щодо яких проводиться в поданій річній податковій декларації про майновий стан і доходи, у тому числі з іноземних доходів, визначається за ставкою військового збору у розмірі 1,5 відсотка (крім випадків, передбачених абзацом третім цього підпункту).

Військовий збір (1,5% ) становить 204,95 грн. (13663,ї 7x1,5%).

Відповідно до розділу IV Методики, затвердженої наказом ДГІС, та листа ДФС від 13.01.2016 № 204/Щ /99-99-17-03-03-14 під час нарахування доходів у формі заробітної плати база оподаткування податком на доходи фізичних осіб визначається як нарахована заробітна плата,-зменшена_на_суму єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, страхових внесків до Накопичувального пенсійного фонду загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, а у випадках, передбачених законодавством, - обов`язкових страхових внесків до недержавного пенсійного фонду, які відповідно до законодавства сплачуються за рахунок заробітної плати працівника, а також на суму податкової соціальної пільги за її наявності (пункт 164.6 статті 164 ПКУ).

Таким чином, з 13663,17 (Нарахована заробітна плата за 12 днів (95 годин)) - 3005,90 (ЄВ)=10657,27 грн (Сума на яку нараховується ПДФО);

ПДФО (18%) становить 1918,31 грн. (10657,27x18%).

Відтак, вираховуємо суму заробітної плати до сплати:

13663,17 грн. (Нарахована заробітної плата за 12 днів (95 годин)) -3005,90 грн. (ЄВ (22%)) -204,95 грн (Військовий збір (1.5%)) - 19Г8,31грн. (ПДФО (18%))=8534.01 грн. (Заробітна плата за 95 годин до виплати)

Отже, сума моєї заробітної плати за 9$ годин (12 днів) до виплати становить 8534,01 грн (Вісім тисяч п`ятсот тридцять чотири гривень 01 копійок).

Відповідно до п. 7 розділу 4 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ №100 від 08.02.1995: Обчислення середньої заробітної плати для оплати часу відпусток або компенсації за невикористані відпустки проводиться шляхом ділення сумарного заробітку за останні перед наданням відпустки 12 місяців або за фактично відпрацьований період (розрахунковий період) на відповідну кількість календарних днів розрахункового періоду. Із розрахунку виключаються святкові та неробочі дні, встановлені законодавством. Отриманий результат множиться на число календарних днів в і д п у с т к и . Святкові та неробочі дні (стаття 73 Кодексу законів про працю України), які припадають на період відпустки, у розрахунок тривалості відпустки не включаються і не оплачуються.

Якщо у працівника відсутній розрахунковий період, то середня заробітна плата обчислюється відповідно до абзаців третього - п`ятого пункту 4 Порядку

Відповідно до абзацу 3 п.4 Порядку якщо в розрахунковому періоді у працівника не було заробітної плати, розрахунки проводяться з установлених йому в трудовому договорі тарифної ставки, посадового (місячного) окладу.

Відтак, посадовий (місячний) оклад у мене 24724,00 грн, відповідно компенсація за невикористану відпустку вираховується так:

Щорічна відпустка у мене 24 календарних днів згідно Колективного договору за словами відділу кадрів Відповідача. Відраховуємо з 02.05.2025 24 календарні дні мінусуємо 8 вихідних, отримуємо 16 (Шістнадцять) календарних днів відпустки.

8 годин х 143,8228 (Сума по посадовому окладу за годину)=1150,58 грн - сума денного посадового окладу.

1150,58 грн (Денний посадовий оклад) х 16 (календарних дні відпустки)=18409,32 грн - нарахована компенсація за невикористану відпустку.

Таким чином, з 18409,32 грн (Нарахована компенсація за невикористану відпустку)

ПДФО (18%) становить 3313,68 грн. (18409,32x18%).

Військовий збір (1,5%) становить 276,14 грн (18409,32x1,5%)

Відраховуємо з 18409,32 грн. (Нарахована компенсація за невикористану відпустку) - 3313,68 (ПДФО) - 276,14грн (Військовий збір (1,5%)) = 14819,50 гри компенсація за невикористану відпустку до виплати.

Отже, до виплати сума компенсації за невикористану відпустку становить 14819,50 грн (Чотирнадцять тисяч вісімсот дев`ятнадцять гривень 50 копійок)

Відтак 8534,01 грн. (Заробітна плата за 95 годин до виплати)+ 14819,50 грн (Компенсація за невикористану відпустку до виплати)=23353,51 грн сума всіх сум до виплати по звільненню.

Отже, загальна сума всіх сум по звільненню до виплати мені становить 23353,51 грн (Двадцять три тисячі триста п 'ятдесят три гривні 5 З копійок).

Відтак вираховуємо борг Відповідача переді мною: 23353,51 грн.- 10772,93грн=12580,58 грн. (Дванадцять тисяч п`ятсот вісімдесят гривень 58 копійок) мною недоотримано.

В розрахунку Відповідача:

ПДФО(18%): 2231,09+185,93+134,48=2551,50 грн.;

Військовий збір (5%): 708.75грн.:

ЄВ на ЗДСС (22%) у сумі 2954,12грн. не нарахований та не сплачений Відповідачем.

По моєму розрахунку:

ЄВ (22%): 3005,90 грн.

Військовий збір (1,5%): 204,95 гри. +276,14 гри = 481,09 грн

ПДФО (18%): 1918,31 грн. + 3313.68 грн = 5231,99 грн.

3005,90 грн (ЄВ на ЗДСС) + 5231,99грн (ПДФО) +481,09 грн (Військовий збір) =8718,98грн (Вісім тисяч сімсот вісімнадцять гривень 88 копійок) всього сум податків до бюджету, а Відповідачем сплачено 2231,09грн +619,75грн +185,93грн +51,65грн +134,48грн. +37,36грн =г 3260,26 грн податків до бюджету.

Отже, по вищезазначеному моєму розрахунку §орг Відповідача по виплаті всіх сум по звільненню переді мною становить 12580,58 грн. (Дванадцять тисяч п`ятсот вісімдесят гривень 58 копійок) і має бути сплачений мені Відповідачем з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення з трьома процентами річних від простроченої суми відповідно після винесеного компетентними органами грошового зобов`язання.

Згідно ч. 8 та ч.9 ст. 78 Господарського кодексу України комунальні унітарні підприємства в обов`язковому порядку оприлюднюють інформацію про свою діяльність, крім випадків, установлених законом, шляхом розміщення її на власній веб-сторінці (веб-сайті) або на офіційному веб-сайті суб`єкта управління об`єктами комунальної, у строки та в порядку, визначені рішенням відповідної місцевої ради. Доступ до таких веб-сторінок та веб-сайтів має бути цілодобовим і безоплатним.

Обов`язковому оприлюдненню підлягає інформація

- квартальна, річна фінансова звітність комунального унітарного підприємства за останні три роки, включаючи (за наявності) видатки на виконання некомерційних цілей державної політики та джерела їх фінансування;

- аудиторські висновки щодо річної фінансової звітності комунальних підприємств за останні три роки, якщо аудит проводився відповідно до вимог закону або за рішенням наглядової ради комунального підприємства (у разі її утворення) або суб`єкта управління об`єктами комунальної власності, що здійснює управління підприємством;

Збитки, завдані комунальному унітарному підприємству внаслідок виконання рішень органів державної влади чи органів місцевого самоврядування, підлягають відшкодуванню зазначеними органами добровільно або за рішенням суду.

На сайті Відповідача оприлюднено «Звіт незалежного аудитора Фінансова звітність за 12 місяців 2024 КП КК з ОЖФ Дарницького р-ну м. Києва» та інші звіти за 2023-2017 роки. Відповідно до таких аудиторських звітів встановлюється, що аудит та контроль нарахування заробітної плати по посадовим окладам, іншим виплатам працівникам та відрахуванням ПДФО, ЄСВ т а г військового збору, профспілкового внеску з таких сум у Відповідача не здійснювався, достовірність та відповідність встановленим стандартам і законодавчим вимогам не перевірялась.

Аналізуючи судову практику, встановлюється, що судам дозволено зобов`язувати юридичні особи (Відповідачів) проводити аудит (аудиторську перевірку).

Відповідно до норм КзПП при незаконному звільненні способом захисту прав працівника є поновлення на роботі та виплата середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Розрахунок середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку на дату подання позовної заяви (скарги) становить: 13663,85грн (Нарахована заробітна плата згідно мого розрахунку) /12 (відпрацьованих дні)=1138,66 грн (Одна тисяча сто тридцять вісім гривень 66 копійок).

Відповідно до ст. 235 КЗпП у разі звільнення без законної підстави, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Відповідно до ч. 1 статті 172 ККУ незаконне звільнення працівника з роботи з особистих мотивів чи у зв`язку з повідомленням ним як викривачем про вчинення іншою особою корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення, інших порушень Закону України "Про запобігання корупції", а також інше грубе порушення законодавства про працю - караються штрафом від двох тисяч до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, або виправними роботами на строк до двох років, або пробаційним наглядом на той самий строк.

Відповідно до ч.І статті 173 ККУ грубе порушення угоди про працю службовою особою підприємства, установи, організації незалежно від форми власності, а також окремим громадянином або уповноваженою ними особою шляхом обману чи зловживання довірою або примусом до виконання роботи, не обумовленої угодою, - карається штрафом до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певного діяльністю на строк до п`яти років, або пробаційним наглядом на строк до двох років, або обмеженням волі на той самий строк.

Відповідно до статті 5-1 КзПП України Держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України:

правовий захист від незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи;

правовий захист від мобінгу (цькування), дискримінації, упередженого ставлення у сфері праці, захист честі та гідності працівника під час здійснення ним трудової діяльності, а також забезпечення особам, які зазнали таких дій та/або бездіяльності, права на звернення до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, та до суду щодо визнання таких фактів та їх усунення (без припинення працівником трудової діяльності на період розгляду скарги, провадження у справі), а також відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок таких дій та/або бездіяльності, на підставі судового рішення, що набрало законної сили.

Відповідно до ч. 1 та п.1,2 ч.2 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є:

1) витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права(реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Розрахунок упущеної вигоди:

22724,00 гри (посадовий оклад на місяць) х 3 місяці (Травень, червень, серпень) =68172,00 грн. - упущена вигода за неотримання належного заробітку (доходу).

Отже, упущена вигода за неотримання належного заробітку (доходу) для забезпечення себе всім необхідним для життя за травень, червень, липень 2025 року становить 68172,00 гри. (Шістдесят вісім тисяч сто сімдесят дві гривні 00 копійок) і винні особи Відповідача мають її відшкодувати солідарно.

Відповідно до п.2.23. розділу 2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом №58 від 29.07.1993 року Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України, зареєстрованого Міністерством юстиції України 17.08.1993 року, питання визнання недійсними відповідних записів, внесених до трудових книжок громадян: "звільнений від роботи (посади) у зв`язку із незаконним засудженням або звільненням з посади у зв`язку із незаконним притягненням до кримінальної відповідальності" і про видачу їм дублікатів трудових книжок, а також питання до позбавлення права займати певні посади або займатися певною діяльністю і про порядок надання їм дублікату трудової книжки регулюються чинним законодавством.

Відповідно до ст. 237-1 КЗнП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Відповідно до частини першої статті 1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілими особами

Відповідно до статті 4 ЗУ «Про судовий збір» судовий збір за позовну заяву про захист честі та гідності фізичної особи, ділової репутації для фізичної особи встановлено 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Згідно з Державним бюджетом на 2025 рік (Закон 4059-ІХ, стаття 7), з 1 січня показник прожиткового мінімуму для працездатних осіб -З 028 грн.

Просить суд:

1. Залучити до справи центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, надати їм | спеціальне направлення на проведення перевірки до Відповідача щодо встановлення фактів; незаконного звільнення мене наказом № 336/к/тр від 01.05.2025 року «Про припинення трудового договору ОСОБА_17 » на підставі зазначених в такому наказі документів, щодо не здійснення розрахунків зі мною всіх сум по звільненню і заборгованості переді мною у сумі 12580,58 грн. (Дванадцять тисяч п`ятсот вісімдесят гривень 58 копійок), щодо незаконної фотофіксації робочого місця, щодо встановлення фактів грубого порушення угоди про працю і інші факти, які допоможуть суду встановити факти вчинення мобінгу окремими працівниками Відповідача при розгляді пункту 8 та 9 цієї позовної заяви (скарги).

2. Зобов`язати центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю подати по цій справі до суду за результатами проведеної перевірки: Акт про порушення Відповідачем законодавства У про працю та оплату праці, по виплатам компенсації за невикористану відпустку, несплати ССВ, інші виявлені в ході перевірки правопорушення, Припис щодо усунення порушень вимог законодавства про працю (3 вимогами до Відповідача про негайне здійснення виплати боргу по компенсації за невикористану відпустку, про скасування наказу №336/к/тр. від 01.05.2025 року Відповідача про припинення трудового договору, по іншим встановленим правопорушенням), протокол про правопорушення - Відповідача, рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу на Відповідача, рішення правоохоронних органів у разі їх залучення.

3. Зобов`язати Відповідача провести незалежний аудит (аудиторську перевірку) нарахування та виплату заробітної плати по посадовим окладам та іншим виплатам та відрахуванням ПДФО, ССВ та військового збору, достовірності та відповідності встановленим стандартам і законодавчим вимогам шляхом надання документів аудитору компанії «ЕВ$» (Адреса: вул. Університетська, 13-А, м. Київ, 03110) та вчиненням необхідних дії для завершення аудиту та надати звіт по результатам здійсненої перевірки до суду.

4. Зобов`язати Відповідача негайно здійснити виплату мені боргу по компенсації за невикористану відпустку у розмірі 12580,58 грн. (Дванадцять тисяч п`ятсот вісімдесят гривень 58 копійок), та середнього заробітку за весь час затримки виплати таких всіх сум по звільненню, по день фактичного розрахунку у розмірі 1138,60 грн (Одна тисяча сто тридцять вісім гривень 60 копійок).

5. Визнати наказ про припинення трудового договору № 336/к/тр. від 01.05.2025 та запис в трудовій книжці про моє звільнення такими, що винесені з порушенням чинного законодавства на підставі документів, що засвідчують наклепи та переслідування.

6. Поновити мене на посаді провідного економіста з договірних та претензійних робіт Відповідача та зобов`язати Відповідача виплатити мені середній заробіток за час вимушеного прогулу.

7. Зобов`язати Відповідача зробити запис в моїй трудовій книжці НОМЕР_2 на сторінках 76, 77, що запис: «63. 01.05.2025 Звільнена у зв`язку з виявленою невідповідністю займаній посаді пункт 31 частими 1 стаття 40 КзПП України Наказ від 01.05.2025 №336/к/тр в.о. начальника відділу кадрів Поліщук Т.» с недійсним па підставі рішення (номер та дата).

8. Встановити факти вчинення мобінгу окремими працівниками трудового колективу Відповідача, встановити солідарну відповідальність окремих працівників трудового колективу Відповідача за мобінг та винести рішення щодо їх усунення після поновлення мене на посаді провідного економіста з договірних та претензійних робіт договірно-обслуговуючого відділу.

9. Зобов`язати винних осіб трудового колективу Відповідача негайно та солідарно відшкодувати мені шкоду, заподіяну внаслідок вчинення мобінгу у розмірі: витрат на таблетки 499,20 грн, повного заробітку за період з 02.05.2025 по дату поновлення на посаді провідного економіста з договірних та претензійних робіт договірно-обслуговуючого відділу (упущена вигода) у розмірі 68172,00 грн. (Шістдесят вісім тисяч сто сімдесят дві гривні 00 копійок).

10. Звільнити мене від сплати судових витрат, витрати за судовий збір, забезпечення та попередні оплати судових витрат, інших, пов`язаних із розглядом цієї позовної заяви (скарги) покласти на Відповідача та зобов`язати повернути мені сплачену суму судового збору у розмірі 1211,20 грн (Одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок). 11. Зобов`язати Відповідача сплатити борг мені, визначений у рішенні суду, з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення з трьома процентами річних від простроченої суми.

Ухвалою від 04.06.2025 суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі, призначив розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, установив сторонам строки для подання заяв по суті справи; відмовив у задоволенні клопотань позивачки про:

1. Залучення до участі у справі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю;

2. Зобов?язання центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю подати по ній справі до суду за результатами проведеної перевірки: Акт про порушення Відповідачем законодавства про працю та оплату праці, по виплатам компенсації за невикористану відпустку, несплати ЄССВ, інші виявлені в ході перевірки правопорушення, Припис щодо усунення порушень вимог законодавства про працю (3 вимогами до Відповідача про негайне здійснення виплати боргу по компенсації за невикористану відпустку, про скасування наказу № 336/к/тр. від 01.05.2025 року Відповідача про припинення трудового договору, по іншим встановленим правопорушенням), протокол про правопорушення Відповідача, рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу на Відповідача, рішення правоохоронних органів у разі їх залучення

3. Зобов?язання Відповідача провести незалежний аудит (аудиторську перевірку) нарахування та виплату заробітної плати по посадовим окладам та іншим виплатам та відрахуванням ПДФО, ССВ та військового збору, достовірності та відповідності встановленим стандартам і законодавчим вимогам шляхом надання документів аудитору компанії «EBS» (Адреса: вул. Університетська, 13-А. м. Київ, 03110, телефон +38 , електронна адреса: та вчиненням необхідних дії для завершення аудиту та надати звіт по результатам здійсненої перевірки до суду.

24.06.2025 відповідач подав відзив, у якому позовні вимоги не визнає в повному обсязі, зазначаючи наступне.

Щодо обраних Позивачем способів захисту та розміру сплаченого Позивачем судового збору, що підтверджується квитанцією із призначенням платежу «за позов у розмірі 1211,20 грн.

Відповідач наполягає на тому, що Позивач обрав невірний спосіб захисту своїх порушених прав та інтересів.

Відповідно до частини першої статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частини першої статті 5 Цивільного процесуального кодексу України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до частини другої статті 16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало до порушення;

5) примусове виконання обов`язку в натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Під способами захисту суб`єктивних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав і вплив на правопорушника (пункт 5.5 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі №925/1265/16).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 лютого 2021 року у справі №925/642/19 зазначено, що порушенням вважається такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб єктивне право особи зменшилося або зникло як таке; порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково. Разом з тим позивач, тобто особа, яка подала позов, самостійно визначається з порушеним, невизнаним чи оспорюваним правом або охоронюваним законом Інтересом, які потребують судового захисту. Обґрунтованість підстав звернення до суду оцінюються судом у кожній конкретній справі за результатами розгляду позову.

Відповідач наполягає на тому, що Позивач недоплатив судовий збір за заявленими вимогами.

Згідно пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються:

1) позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі; Однак, якщо у трудовому спорі є інші вимоги, не пов`язані зі стягненням заробітної плати та поновленням на роботі, то судовий збір може бути сплачено на загальних підставах.

Отже, пільги зі сплати судового збору можуть стосуватися наступних вимог Позивача:

- Зобов`язати Відповідача негайно здійснити виплату боргу по компенсації за невикористану відпустку у розмірі 12 580,58 грн. та середнього заробітку за весь час затримки виплати таких всіх сум по звільненню по день фактичного розрахунку у розмірі 1138,60 грн.;

- Визнати наказ про припинення трудового договору № 336/к/тр від 01.05.2025 та запис в трудовій книжці про моє звільнення такими, що винесені з порушенням чинного законодавства на підставі документів, що засвідчують наклепи та переслідування;

- Поновити мене на посаді провідного економіста з договірних та претензійних робіт та зобов`язати Відповідача виплатити мені середній заробіток за час вимушеного прогулу;

- Зобов`язати Відповідача зробити запис в моїй трудовій книжці НОМЕР_3 на сторінках 76,77, що запис «63.01.05.2025 Звільнена [...] є недійсним на підставі рішення (номер та дата)».

Проте, Позивачем також заявлені наступні вимоги:

- Встановити факти вчинення мобінгу окремими працівниками трудового колективу Відповідача, встановити солідарну відповідальність окремих працівників трудового колективу Відповідача за мобінг та винести рішення щодо їх усунення після поновлення мене на посаді (3 нематеріальні вимоги);

- Зобов`язати винних осіб трудового колективу Відповідача негайно та солідарно відшкодувати шкоду, заподіяну внаслідок вчинення мобінгу у розмірі: витрат на таблетки 499,20 грн. - це майнова вимога, спосіб захисту - відшкодування майнової шкоди;

- Зобов`язати винних осіб трудового колективу Відповідача негайно та солідарно відшкодувати повний заробіток за період з 02.05.2025 по дату поновлення на посаді провідного економіста з договірних та претензійних робіт (упущена вигода) у розмірі 68 172,00 грн. - це майнова вимога, спосіб захисту - відшкодування майнової шкоди, а не стягнення заробітної плати;

- Зобов`язати Відповідача сплатити борг мені, визначений у рішенні суду з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення з трьома процентами річних від простроченої суми - це ще одна майнова вимога.

Враховуючи вищезазначене, Відповідачу незрозуміло відсутність в даному позові ціни позову.

Крім того, Відповідачу незрозуміло, на яку саме суму боргу, на думку Позивача, потрібно здійснити нарахування індексу інфляції за весь час прострочення та трьох відсотків річних - лише на суму 12 580,58 грн., яка зазначена на стор.15 позовної заяви як «борг Відповідача по виплаті всіх сум по звільненню», а на стор.17 позову як «боргу по компенсації за невикористану відпустку», чи на суму середнього заробітку за весь час затримки виплати таких всіх сум по звільненню по день фактичного розрахунку у розмірі 1138,60 гри., чи і на суму упущеної вигоди у розмірі 68 172,00 грн., чи і на суму відшкодування збитків 499,20 грн.

Відповідно до частини 1,6 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Щодо повноважень та предмета діяльності Відповідача.

Керуюча компанія створена на підставі рішення Київської міської ради від 09.10.2014 № 270/270. Відповідно до п. 6 вищезазначеного рішення, комунальними підприємствами «Господар Дарницького району міста Києва», «Дирекція по обслуговуванню нежитлового фонду Дарницького району міста Києва» та «Дирекція замовника з управління житловим господарством Дарницького району міста Києва» було передано новоствореній Керуючій компанії житловий фонд, який був переданий до сфери управління Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації та знаходиться у них на балансі станом на 01 серпня 2014 року.

Відповідно до розпорядження Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації від 30.01.2015 № 33 «Про закріплення за комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» об`єктів комунальної власності територіальної громади міста Києва» за Керуючої компанією на праві господарського відання закріплено об`єкти комунальної власності територіальної громади міста Києва, що перебувають у сфері управління Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації.

Відповідно до Статуту, затвердженого розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 06.01.2015 № 2, дата державної реєстрації 27.01.2015, номер запису 0019930 (далі - Статут), предметом діяльності підприємства є:

2.2.3 Управління нерухомим майном.

2.2.16. Передача в оренду комунального майна територіальної громади міста Києва в установленому порядку.

Відповідно до пункту 5.1.11. Статуту Підприємство має права: укладати договори оренди комунального майна територіальної громади міста Києва, нараховувати та здійснювати збір орендної плати, тощо.

Відповідно до пункту 5.2 Статуту обов`язки Підприємства:

5.2.1 Виконувати рішення Власника, розпорядження Київського міського голови, виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації.

5.2.5. Забезпечити ефективне використання, збереження та утримання в належному стані комунального майна, що закріплено за Підприємством на праві господарського відання.

5.2.7. Формувати штат працівників, виходячи з виробничих потреб та фінансових можливостей, створювати належні умови для високопродуктивної праці, забезпечувати додержання вимог законодавства про працю, соціальне страхування, правил і норм охорони праці, техніки безпеки.

Обґрунтування заперечень Відповідача проти позову в частині неправильного утримання та не перерахування до бюджету податку на доходи фізичних осіб, військового збору та єдиного соціального внеску.

Твердження Позивача про невиплату у повному обсязі всіх сум по звільненню посади провідного економіста з договірних та претензійних робіт (стор. 1. позову) щодо того, що Єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - ЄСВ 20%) не нарахований та не сплачений Позивачем (стор.11 позову), що нарахування та відрахування податку на доходи фізичних осіб (далі - ПДФО 18%) із заробітної плати Відповідачем зроблені з порушеннями і на 490,84 грн. більше і недоотримано дохід у такій сумі (стор. 11 позову), що військовий збір 5% відрахований Відповідачем у більшому розмірі ніж визначено законодавством і недоотримано дохід у сумі 648,57 грн (стор 11 позову) ґрунтується виключно на особистій думці Позивача без надання належних доказів.

Ці твердження Керуюча компанія вважає недостовірними, а здійснений Позивачем розрахунок нібито недоотриманих виплат - помилковим, а вимоги, що ґрунтуються на вищезазначених твердженнях такими, що не підлягають задоволенню.

Зокрема, гр. ОСОБА_1 - провідний економіст з договірних та претензійних робіт із посадовим окладом згідно штатного розкладу - 22 724,00 грн., що підтверджується штатним розкладом підприємства, що введений в дію з 01.03 2025 .

Гр. ОСОБА_1 прийнята на зазначену вище посаду 14 квітня 2025 року та звільнена 1 травня 2025 року, що підтверджується наказом від 11.04.2025 аг т а с /7 'ТР" ПР° прийняття на Роботу ОСОБА_18 та наказом від 01.05 2025 № 335/к/тр. про припинення трудового договору з ОСОБА_19 .

Розрахунок за квітень 2025:

Гр. ОСОБА_1 відпрацьовано 12 роб. днів /96,50 роб годин. (план - 22 роб. дні), що підтверджується табелем обліку робочого часу працівників апарату КП «КК з ОЖФ Дарницького району м. Києва» за квітень 2025.

Оплата за відпрацьовані дні: 22 724,00 грн./22р.д.*12р.д = 12 394,91 грн.

З них утримано:

ПДФО 18%: 12 394,91 х 18% = 2 231,08грн., перераховано 01.05.2025р., що підтверджується платіжною інструкцією № 20777 від 01.05.2025, призначення платежу -податок на доходи фізичних осіб із заробітної плати (відпускні) за 05.2025.

Військовий збір 5%: 12 394,91 х 5% = 619,75 грн. (перераховано 01.05.2025р„ що підтверджується платіжною інструкцією № 20778 від 01.05.2025, призначення платежу - військовий збір із заробітної плати за 05.2025. Профспілкові внески 1%: 12 394,91 х 1% = 123,95 грн. (відраховуються відповідно до заяви гр. ОСОБА_1 від 11.04.2025).

Таким чином, до видачі за квітень 2025: 12 394,91 грн. -2231,08 грн. - 619,75 грн. -123,95 грн. - 9420,13 грн,, що підтверджується розрахунковою відомістю, на ім`я ОСОБА_1 за квітень 2025.

Щодо даного працівника розраховано до перерахування до бюджету ЄСВ 22%: 12 ->94,91 грн. х 22% - 2 726,88 грн. (перераховано 01.05.2025 р., що підтверджується платіжної інструкцією № 20779 від 01.05.2025, призначення платежу - єдиний соціальний внесок на заробітну плату (відпускні) за 05.2025.

Розрахунок за травень 2025:

Гр. ОСОБА_1 відпрацьовано 1 роб. днів (план - 22 роб. дні), що підтверджується табелем обліку робочого часу працівників апарату КП «КК з ОЖФ Дарницького району м. Києва» за травень 2025.

Оплата за відпрацьовані дні: 22 724,00 грн./22р.д.*1 р.д= 1032,91 грн.

Компенсація відпустки при звільненні 1 календарний день (розраховується, виходячи з посадового окладу : 22 724,00 х 12 місяців / 365 календарних днів - 747,09 грн. середньоденна заробітна плата): Ік.дн. х 747,09 грн. = 747,09 грн.

Всього нараховано за травень 2025: 1780,00 грн.

З них утримано:

ПДФО 18%: 1780,00 х 18% = 320,40 грн. перераховано 01.05.2025р., що підтверджується платіжною інструкцією № 20777 від 01.05.2025, призначення платежу - податок на доходи фізичних осіб із заробітної плати (відпускні) за 05.2025.

Військовий збір 5%: 1780,00 х 5% = 89 грн. (перераховано 01.05.2025р., що підтверджується платіжною інструкцією № 20778 від 01.05.2025, призначення платежу - військовий збір із заробітної плати за 05.2025;

Профспілкові внески 1%: 1780,0 х 1% = 17,8 грн.

Таким чином, до видачі за травень: 1780,00 грн. - 320,4 грн. - 89,00 грн. -17,80 грн. = 1352,80 грн. (що підтверджується розрахунковою відомістю на ім`я ОСОБА_1 за травень 2025.

Щодо даного працівника розраховано до перерахування до бюджету ЄСВ 22%: 1780,00 х 22% = 391,60 грн. (перераховано 01.05.2025 р., що підтверджується платіжної інструкцією № 20779 від 01.05.2025, призначення платежу - єдиний соціальний внесок на заробітну плату (відпускні) за 05.2025.

Разом до видачі при звільненні: 10772,93 грн. (9420,13 грн +1352,8 грн.)

Вищезазначену суму виплачено шляхом перерахувати! на картковий рахунок ОСОБА_1 , що підтверджується платіжною інструкцією № 20780 від 01.05.2025, призначення платежу - перерахування заробітної плати (відпускні) за 05.2025.

Крім того, з метою підтвердження проведення остаточних розрахунків із гр. ОСОБА_1 , утримання та перерахування до бюджету податку на доходи фізичних осіб, військового збору та єдиного соціального внеску надаємо суду належним чином завірені наступні документи:

- реєстр перерахувань в банк № 254 міжрозрахунку (відпускні за травень 2025);

- відомість розподілу виплат від 01.05.2025 № 250501РВ63;

- відомості про нарахування заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) застрахованим особам (додаток Д1) за квітень 2025;

- відомості про суми нарахованого доходу , утриманого та сплаченого податку на доходи фізичних осіб та військового збору (додаток 4ДФ) за квітень 2025;

- відомості про трудові відносини осіб та період проходження військової служби за квітень 2025(додаток Д5)

- відомості про нарахування заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) застрахованим особам (додаток Д1) за травень 2025;

- відомості про суми нарахованого доходу , утриманого та сплаченого податку на доходи фізичних осіб та військового збору (додаток 4ДФ) за травень 2025;

- відомості про трудові відносини осіб та період проходження військової служби за травень 2025 (додаток Д5).

Отже, твердження Позивача стосовно того, що «Відповідач виплатив мені 10 772,93 грн. (визнано Позивачем, а також підтверджується реєстром перерахувань в банк № 254 МІжрозрахунку (відпускні за травень 2025) та відомістю розподілу виплат від 01.05.2025 № 250501РВ63;), не сплатив суми ПДФО та ВІЙСЬКОВОГО Збору

у належному розмірі, не нарахував та не сплатив ЄВ, що є порушенням законодавства», спростовані Керуючою компанією відповідно до вищезазначеного розрахунків та доданими до відзиву письмовими доказами.

Щодо вимоги Позивача зобов`язати Відповідача негайно здійснити виплату боргу по компенсації за невикористану відпустку у розмірі 12 580,58 грн.

Звертаємо увагу суду, що твердження Позивача щодо розміру нібито недоотриманої компенсації за невикористану відпустку при звільненні («відтак 12 728,63 грн. компенсації за невикористану відпустку мною недоотримано» є хибним, а здійснений Позивачем розрахунок (стор. 12 позову) суперечить чинному законодавству.

Зокрема, за відпрацьований час 12 роб. днів квітня та 1 роб. день травня Позивач відповідно до чинного законодавства про працю має право на 1 календарний день відпустки, а не 16 календарних днів, як хотілося б Позивачу та зазначено ним у розрахунку.

У даному випадку при звільненні компенсація за невикористану відпустку, виходячи з посадового окладу у розмірі 22 724,00 грн.5 розраховується наступним чином:

22 724,00 грн х 12 місяців / 365 календарних днів = 747,09 грн. середньоденна заробітна плата): 1к.дн. х 747,09 грн. = 747,09 грн.

Враховуючи вищезазначене, компенсація за невикористану відпустку Позивачу була нарахована Керуючою компанією правильно, із врахуванням вимог «Порядку обчислення середньої заробітної плати», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8.02.1995 № 100, та виплачена вчасно тау повному обсязі.

Щодо твердження Позивача, що в заяві про прийняття на посаду провідного економіста з договірних та претензійних робіт договірно-обслуговуючого відділу гр. ОСОБА_1 писала «з випробувальним терміном на 3 (три) місяці».

Гр. ОСОБА_1 прийнята на роботу 14.04.2025 згідно наказу від 11.04.2025 № 274/к.тр. про прийняття на роботу ОСОБА_18 з випробувальним терміном 2 (два) місяці.

Відповідно до статті 26 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП), при укладенні трудового договору за згодою сторін може бути встановлено випробування з метою перевірки відповідності працівника роботі, яка йому доручається. Умова про випробувальний термін повинна бути передбачена в наказі про прийняття на роботу, а також вказана в самому трудовому договорі.

Згідно з статтею 27 КЗпП, строк випробування при прийнятті на роботу, якщо інше не встановлено законодавством України, не може перевищувати трьох місяців, а в окремих випадках, за погодженням з відповідним виборним органом первинної профспілкової організації, - шести місяців. Строк випробування при прийнятті на роботу робітників не може перевищувати одного місяця.

Відповідно до пункту 1.2. Посадової інструкції провідного економіста з договірних та претензійних робіт договірно-обслуговуючого відділу, затвердженої директором Керуючої компанії за № 60 від 01 вересня 2019 року (далі - посадова інструкція) (копія посадової інструкції міститься в матеріалах справи) провідний економіст з договірних та претензійних робіт договірно-обслуговуючого відділу відноситься до професійної категорії «Професіонали».

Стаття 28 КЗпП передбачає, що у разі невідповідності працівника займаній посаді, роботодавець має право розірвати трудовий договір до закінчення строку випробування, без попереднього повідомлення за два тижні, але з вмотивованим повідомленням працівника про причини звільнення.

При цьому, відповідно до частини третьої статті 26 КЗпП, випробування не встановлюється для: випробування не встановлюється при прийнятті на роботу: осіб, які не досягай вісімнадцяти років; молодих робітників після закінчення професійних навчальновиховних закладів; молодих спеціалістів після закінчення вищих закладів освіти; осіб, звільнених у запас з військової чи альтернативної (невійськової) служби; осіб з інвалідністю, направлених на роботу відповідно до законодавства; осіб, обраних на посаду; переможців конкурсного відбору на заміщення вакантної посади; осіб, які пройшли стажування при прийнятті на роботу з відривом від основної роботи; вагітних жінок; одиноких матерів, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; осіб, з якими укладається строковий трудовий договір строком до 12 місяців; осіб на тимчасові та сезонні роботи; внутрішньо переміщених осіб. Випробування не встановлюється також при прийнятті на роботу в іншу місцевість і при переведенні на роботу на інше підприємство, в установу, організацію, а також в інших випадках, якщо це передбачено законодавством.

Таким чином, встановлення випробувального терміну можливе лише за дотриманням вимог КЗпП, із зазначенням строку у наказі про прийняття на роботу, та за відсутності обмежень, визначених законом

Враховуючи вищезазначене, роботодавцем було погоджено строк випробування для гр. ОСОБА_1 - 2 (два) місяці, тобто меншого, ніж очікував Позивач.

Щодо вимоги Позивача зобов`язати винних осіб трудового колективу Відповідача негайно та солідарно відшкодувати повний заробіток за період з 02.05.2025 по дату поновлення на посаді провідного економіста з договірних та претензійних робіт (упущена вигода) у розмірі 68 172,00 грн.

Відповідальність роботодавця передбачена ст.ст. 235-235 КЗпП, згідно яких роботодавець повинен виплатити працівнику середній заробіток за час вимушеного прогулу. «Оплата вимушеного прогулу» в певній мірі відповідає цивілістичній конструкції «відшкодування упущеної вигоди» («відшкодування неодержаного доходу»).

Очікування гр. ОСОБА_1 , що її строк випробування буде тривати 3 (три) місяці, і є тією єдиною підставою для здійснення нею розрахунку нібито упущеної вигоди за неотримання належного заробітку (доходу) у розмірі 68 1 72,00 грн., (стор. 16 позову).

Відповідно до частини 2 ст. 22 Цивільного кодексу України збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Однак докази того, що за звичайних обставин Позивач успішно пройшла б випробувальний термін в матеріалах справи відсутні, однак підставами для винесення наказу про припинення трудового договору № 336/к/тр від 01.05.2025 є письмові документи та фотосвідчення щодо невідповідності гр. ОСОБА_1 займаній посаді.

При цьому, при здійсненні розрахунку упущеної вигоди із виплати як заробітної плати Позивачем не відраховано ПДФО 18%, військовий збір 5%, профспілкові внески 1%, тому цей дохід є теоретичним. Водночас, доказів реальної можливості отримувати вказаний дохід Позивачем не надано, що вказує на наявність лише теоретичного обґрунтування можливості отримання доходу та не може бути підставою для його стягнення

Відповідно до статті 22 Цивільного кодексу України у вигляді упущеної вигоди відшкодовуються тільки ті збитки, які б могли бути реально отримані при належному виконанні зобов`язання.

Пред`явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на позивача обов`язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані. Позивач повинен довести також, що він міг і повинен був отримати визначені доходи, і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток. Вказаної правової позиції дотримувався Верховний Суд України в постанові від 18 травня 2016 року у справі № 6- 237цс16.

Щодо ситуацій, які склалися під час проходження Позивачем випробувального терміну 17.04. та 18.04., які розцінені Позивачем як мобінг, перераховані на стор. 4. Позовної заяви, Відповідач категорично заперечує з огляду на наступне.

Відповідно ст. 141 КЗпП на роботодавця покладається обов`язок правильно організувати працю працівників, створювати умови для зростання продуктивності праці, забезпечувати трудову і виробничу дисципліну, неухильно додержувати законодавства про працю і правил охорони праці, здійснювати заходи щодо запобігання та протидії мобінгу (цькуванню), уважно ставитися до потреб і запитів працівників, поліпшувати умови їх праці та побуту.

Також відповідно ч. 2 ст. 158 КЗпП, роботодавець зобов`язаний вживати заходів для забезпечення безпеки і захисту фізичного та психічного здоров`я працівників, здійснювати профілактику ризиків та напруги на робочому місці, проводити інформаційні, навчальні та організаційні заходи щодо запобігання та протидії мобінгу (цькуванню).

Поняття мобінгу визначено в статті 2-2 КЗпП встановлює заборону мобінгу (цькування).

Мобінг (цькування) - систематичні (повторювані) тривалі умисні дії або бездіяльність роботодавця, окремих працівників або групи працівників трудового колективу, які спрямовані на приниження честі та гідності працівника, його ділової репутації, у тому числі з метою набуття, зміни або припинення ним трудових прав та обов`язків, що проявляються у формі психологічного та/або економічного тиску, зокрема із застосуванням засобів електронних комунікацій, створення стосовно працівника напруженої, ворожої, образливої атмосфери, у тому числі такої, що змушує його недооцінювати свою професійну придатність.

Формами психологічного та економічного тиску, зокрема, є: створення стосовно працівника напруженої, ворожої, образливої атмосфери (погрози, висміювання, наклепи, зневажливі зауваження, поведінка загрозливого, залякуючого, принизливого характеру та інші способи виведення працівника із психологічної рівноваги); безпідставне негативне виокремлення працівника з колективу або його ізоляція (не запрошення на зустрічі і наради, в яких працівник, відповідно до локальних нормативних актів та організаційно-розпорядчих актів має брати участь, перешкоджання виконанню ним своєї трудової функції, недопущення працівника на робоче місце, перенесення робочого місця в непристосовані для цього виду роботи місця); нерівність можливостей для навчання та кар`єрного росту; нерівна оплата за працю рівної цінності, яка виконується працівниками однакової кваліфікації; безпідставне позбавлення працівника частини виплат (премій, бонусів та інших заохочень); необґрунтований нерівномірний розподіл роботодавцем навантаження і завдань між працівниками з однаковою кваліфікацією та продуктивністю праці, які виконують рівноцінну роботу

З наведеної норми вбачається, що ознаками мобінгу є систематичність та тривалість діянь, наявність умислу та мети, спеціальний суб`єкт: роботодавець або члени трудового колективу.

Вимоги роботодавця щодо належного виконання працівником трудових обов`язків, зміна робочого місця, посади працівника або розміру оплати праці в порядку, встановленому законодавством, колективним або трудовим договором, не вважаються мобінгом (цькуванням).

Відповідно до пункту 2.25. посадової інструкції провідний економіст з договірних та претензійних робіт договірно-обслуговуючого відділу зобов`язаний: виконувати окремі доручення начальника договірно-обслуговуючого відділу, заступника директора та директора підприємства в межах своїх посадових обов`язків.

Начальник договірно-обслуговуючого відділу Відповідача ОСОБА_2. надала доручення гр. ОСОБА_1 написати відповідь на скаргу Фізичній особі - підприємцю ОСОБА_20 від 07.04.2025 № 04, зареєстровану за вхідним від 11.04.2025 № 101/50/664.

Проект відповіді на скаргу, підготовлений ОСОБА_1 , як вона стверджує на стор. З позову, з її слів не було належно оцінено керівництвом, що розцінено Позивачем як знецінення її ділових якостей

З метою порівняння надаємо суду відповідь Керуючої компанії на скаргу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_20 від 30.04.2025 № 101/50-1379, виконавцем якої є начальник договірно-обслуговуючого відділу Відповідача ОСОБА_2., у зв`язку з тим, що проект відповіді гр. ОСОБА_1 (до позову додано) не стосувався суті скарги, не відображав позицію підприємства.

Відповідно до посадової інструкції провідний економіст з договірних та претензійних робіт договірно-обслуговуючого відділу зобов`язаний:

2.19. за дорученням начальника відділу оформляти листи, відповіді на звернення, довідки, приписи, тощо у встановлені законодавством терміни.

2.23. забезпечувати розгляд вхідної кореспонденції у встановлені законодавством терміни.

Звертаємо увагу суду, що відповідно до частини першої статті 3 Закону України «Про звернення громадян» 02.10.1996 № 393/96-ВР (зі змінами) під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Відповідно до частини четвертої статті 3 Закону України «Про звернення громадян» скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.

Тому нижченаведені твердження Позивача:

1) що відповідь Фізичній особі - підприємцю ОСОБА_20 , яку підготувала на скаргу, підготовлена відповідно до вимог Закону України «Про звернення громадян», та скаржнику роз`яснено реальне виконання прийнятих у зв`язку з його скаргою рішень (стор.4 позову);

2) що про обов`язок провідного економіста з договірних та претензійних робіт договірно-обслуговуючого відділу відповідати на скарги, мова в посадовій інструкції не йдеться, про що нібито свідчить п. 2.19 посадової інструкції (стор.4 позову), лише виявляють факт некомпетентності Позивача у сфері діловодства та незнання Закону України «Про звернення громадян».

Щодо ситуації з доступом до серверу, яка склалася під час проходження Позивачем випробувального терміну 21.04.2025, що розцінена Позивачем як мобінг та вказана на стор. 4. позовної заяви

Відповідач надає службову записку на ім`я заступника директора з організаційно-правових питань ОСОБА_21 від провідного інженера відділу обслуговування комп`ютерних систем ОСОБА_22 від 21.04.2025.

Відповідно до цієї службової записки для роботи провідного економіста з договірних та претензійних робіт договірно-обслуговуючого відділу ОСОБА_12 до 14.04.2025 було підготовлено комп`ютер, на якому були встановлені всі необхідні програми за напрямом діяльності фахівця, крім того забезпечено безперебійний доступ з даного робочого місця до мережі Інтернет та серверу зберігання документів договірно-обслуговуючого відділу на загальному сервері під назвою «//».

Можливість вільного використання документів, розміщених на «//» для робочого комп`ютера, на якому працювала ОСОБА_11 , був наданий у тому ж режимі доступу, як і іншим фахівцям відділу, але з обмеженням щодо видалення документів з серверу.

Отже, користувач мав повне право користуватися документами, переглядати їх, копіювати, зберігати та інше, однак не мав адміністративних прав на видалення будь- яких файлів з серверу.

Повного блокування доступу до «//» для комп`ютеру, на якому працює ОСОБА_1 не було.

Щодо ситуації із дорученням підготувати проект договору, яка склалася під час проходження Позивачем випробувального терміну 24.04.2025, що розцінена Позивачем як мобінг та вказана на стор. 5.-6 позовної заяви.

Аналіз детального опису подій та розмов між Позивачем та керівництвом (на стор. 5-6 позовної заяви), на думку представника Відповідача, свідчить про неможливість працівника, якого перевіряють на відповідність роботі, яка йому доручається, у зв`язку із проходженням ним випробувального терміну, самостійно виконати доручення навіть за наявності 4-х аналогічних договорів.

Це підтверджується викладеним самим Позивачем, а саме: «начальник відділу повідомила, що електронних договорів немає (напевно, в позовній заяві Позивачем малося па увазі, що необхідні договори відсутні у форматі Word, щоб я брала любий із 4-х папок, які вона скинула на сервер в папку Аренда1» (архів договорів у скан-копіях).

Також із зазначеного Позивачем можна зробити висновок про відсутність у гр. ОСОБА_1 сприйняття зауважень керівництва щодо вирішення проблемних питань, які виникають в процесі роботи; про бажання сперечатися та доказувати правильність своїх висновків працівникам, які мають стаж роботи на цьому підприємстві та безпосередньо у сфері управління комунальним майном більше 10 років.

Щодо вимоги Позивача про визнання наказу про припинення трудового договору № 336/к/тр від 01.05.2025 таким, що винесений з порушенням чинного законодавства на підставі документів, що засвідчують наклепи та переслідування, Відповідач зазначає наступне.

При звільненні Позивача Керуюча компанія керувалася вимогами п. 11 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, з урахуванням ч. 2 ст. 28 КЗпП України про те, що звільнення має відбуватися за наступних умов: 1) встановлення власником або уповноваженим ним органом невідповідності працівника займаній посаді, на яку його прийнято, або виконуваній роботі; 2) письмове попередження працівника про звільнення за три дні; 3) звільнення проводиться протягом строку випробування.

Якщо працівника прийнято на роботу з випробувальним строком, то він має отримувати завдання відповідно до посадових обов`язків, звітувати за їх виконання, а особа, в підпорядкуванні якої знаходиться працівник, контролювати їх виконання.

Із наказом про припинення трудового договору № 336/к/тр від 01.05.2025 гр. ОСОБА_1 ознайомлена під підпис та копію якого нею отримано.

До наказу про припинення трудового договору № 336/к/тр від 01.05.2025, додані:

1. Повідомлення про звільнення від 28.04.2025 № 474, що є письмовим попередженням працівника про звільнення за три дні, гр. ОСОБА_1 здійснила запис на документі - «отримала 28.04.2025».;

2. Доповідна записка заступника директора ОСОБА_15 ,- начальника договірно-обслуговуючого відділу ОСОБА_2 від 28.04.2025 № 473/2025 (далі - доповідна від 28.04.2025 № 473/2025) про невідповідність працівника займаній посаді за результатами випробувального терміну (копія надана Позивачем в позові) - в якості пояснення роботодавця щодо невідповідності працівника займаній посаді, на яку його прийнято;

3. Фотофіксація робочого місця ОСОБА_12 станом на 23.04.2025 об 16 год. 32 хв. (копія фотофіксації на 7 арк. додається до відзиву) в якості документів, які підтверджують невідповідність працівника зайнятій посаді;

4. Проект договору (три зразки), який готувала ОСОБА_11 від 24.04.2025 та 25.04.2025 (копія проектів договорів на 44 арк. із правками керівництва роботодавця додається до відзиву) в якості документів, які підтверджують невідповідність працівника зайнятій посаді;

5. Доручення начальника відділу від 24.04.2025 щодо надання пояснювальної записки та звітів, пояснювальна записка ОСОБА_12 від 24.04.2025 та звіт від 24.04.2025 з додатками (містяться в матеріалах справи), що є доказами невиконання Позивачем доручень роботодавця та доказом контролю з боку начальника договірно-обслуговуючого відділу роботодавця виконання посадових обов`язків Позивачем.

Звертаємо увагу суду, що на дату звільнення для Позивача ще тривав строк випробування.

Звертаємо увагу суду, що випадки, коли Позивач у період випробування незадовільно виконував доручення начальника договірно-обслуговуючого відділу Відповідача ОСОБА_2 були документально зафіксовані.

Більше того, станом на 23.04.2025 об 16 год. 32 хв. начальником договірно-обслуговуючого відділу була здійснена фотофіксація робочого місця гр. ОСОБА_1 , відповідно до якої можна зробити висновки, що у робочий час цей працівник займався особистими справами, а не дорученнями керівника.

Зокрема, на фото можна побачити, що на робочому столі знаходяться написані власноруч Позивачем листи адресату - Свято-Благовіщенському чоловічому монастирю Української Православної церкви і жіночому монастирю, які не стосуються зазначеної вище у відзиві статутної діяльності Керуючої компанії чи посадових обов`язків провідного економіста з договірних та претензійних робіт договірно-обслуговуючого відділу.

Крім того, гр. ОСОБА_1 були надані:

- типовий договір оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва;

- зразки заповнення (під конкретного орендаря) договорів оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва;

- розпорядження Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації (копія розпорядження Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації від 24.02.2025 № 137 до відзиву додається), на підставі яких потрібно було зробити проект договору оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва з відповідним орендарем Управлінням будівництва та житлово-комунального господарства Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації (ідентифікаційний код -39682379). (підтверджено Позивачем стор. 5 позову).

Проте, відповідно до Доповідної від 28.04.2025 ЛФ 473/2025: «під час виконання доручення щодо підготовки договору оренди нерухомого майна комунальної власності територіальної громади міста Києва, при неодноразовому поясненні, ОСОБА_19 знову невраховане законодавство, що регулює питання орендних відносин, допущені суттєві помилки».

Представник Відповідача надає суду пояснення щодо однієї із найсуттєвіших помилок, а саме: допущена помилка в істотній умові договору - місячна орендна плата. В розпорядженні Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації від 24.02.2025 № 137 зазначено - 0,08 коп., Позивачем у першому проекті договору зазначено - 1 грн. (нею сплутано поняття «ставка орендної плати % на рік» та «місячна орендна плата у грн.»).

Враховуючи вищезазначене, цей проект договору та інші надані суду для ознайомлення варіанти, які підготувала ОСОБА_11 протягом двох робочих днів - 24.04.2025 та 25.04.2025, містять належні зауваження та виправлення, здійснені керівництвом.

При звільненні через незадовільні результати випробування у наказі про звільнення та у трудовій книжці слід посилатися на п. 11 ст. 40 КЗпП України. Таке звільнення слід розглядати як розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу (з ініціативи роботодавця), оскільки ця підстава вказана у ст. 40 КЗпП України. До наказу про звільнення додається документ, що підтверджує невідповідність працівника займаній посаді. Така позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 05.12.2019 року у справі N522/3864/18.

Частина 2 ст. 28 КЗпП України, передбачає, що у разі встановлення власником або уповноваженим ним органом невідповідності працівника займаній посаді, на яку його прийнято, або виконуваній роботі він має право протягом строку, випробування звільнити такого працівника, письмово попередивши його про це за три дні. Розірвання трудового договору з цих підстав може бути оскаржене працівником в порядку, встановленому для розгляду трудових спорів у питаннях звільнення.

Розірвання трудового договору з працівником під час терміну випробування не можна визнати таким, що провадиться з ініціативи власника або уповноваженого ним органу, оскільки працівник при прийнятті на роботу, даючи згоду на випробування, фактично дає згоду і на можливість розірвання з ним трудового договору, якщо протягом строку випробування буде встановлено невідповідність його роботі, на яку його прийнято.

Підставою для звільнення за результатами випробування може бути тільки невідповідність працівника посаді, на яку він прийнятий.

При цьому, вирішення питання відповідності працівника займаній посаді є правом роботодавця, який приймає таке рішення за наслідками роботи працівника в період строку випробування.

Такі правові висновки викладено у постанові Верховного Суду від 11.12.2019 року у справі N 374/274/18-ц (провадження N 61-13082св19).

У постанові Верховного Суду від 22.07.2020 року у справі N 826/12446/17 вказано, що у період випробувального терміну суб`єкт призначення з`ясовує професійні та ділові якості працівника, його здатність виконувати якісно і сумлінно свої обов`язки. У разі, якщо суб`єкт призначення в період випробування працівника прийде до негативного висновку щодо відповідності працівника роботі, яка йому доручається, він має право його звільнити з причини незадовільного результату випробування. При цьому суб`єкт призначення самостійно визначає, чи відповідає працівник посаді, на яку його призначено, і, визначаючи у цьому контексті критерії якості виконання роботи за посадою, наділений певною свободою розсуду.

Враховуючи вищезазначене, припинення трудових відносин із гр. ОСОБА_1 відповідає чинному законодавству про працю.

Щодо вимоги Позивача про визнання запису в трудовій книжці про звільнення таким, що винесений з порушенням чинного законодавства на підставі документів, що засвідчують наклепи та переслідування, Відповідач зазначає наступне.

3 10 червня набув чинності Закон «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обліку трудової діяльності працівника в електронній формі» від 05.02.2021 №1217 - IX (далі - Закон № 1217), яким внесені зміни до КЗпП щодо нових правил обліку трудової діяльності працівника.

Із цієї дати запроваджено електронний облік трудової діяльності в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування у порядку, визначеному Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Згідно положень статті 24 КЗпП у попередній редакції працівник при укладанні трудового договору був зобов`язаний подати трудову книжку. Нова редакція цієї статті передбачає, що трудова книжка подаватиметься роботодавцю лише у разі її наявності у працівника. Наразі працівник має вибір, що надавати: трудову книжку або відомості про трудову діяльність з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а у випадках, передбачених законодавством, - також документ про освіту (спеціальність, кваліфікацію), про стан здоров`я, відповідний військово-обліковий документ та інші документи.

Згідно частини третьої статті 48 КЗпП роботодавець на вимогу працівника зобов`язаний вносити до трудової книжки, що зберігається у працівника, записи про прийняття на роботу, переведення та звільнення, заохочення та нагороди за успіхи в роботі.

Гр. ОСОБА_1 за власним бажанням надала Керуючій компанії трудову книжку з метою внесення запису про прийняття на роботу та відповідно підприємство (заступник директора, начальник відділу кадрів) попередило працівника про внесення запису до трудової книжки у випадку звільнення, а саме: про звільнення з 01.05.2025, у зв`язку з виявленою невідповідністю займаній посаді згідно пункту 11 частини першої статті 40 КЗпП.

Відповідно Керуюча компанія керувалась вимогами чинного законодавства про працю та будь-який тиск на Позивача зі сторони Відповідача у цьому питанні відсутній.

Щодо вимоги Позивача зобов`язати винних осіб трудового колективу Відповідача негайно та солідарно відшкодувати шкоду, заподіяну внаслідок вчинення мобінгу у розмірі: витрат на таблетки 499,20 грн.

Частиною першою статті 22 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до частини першої статті 1166 Цивільного кодексу України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоду завдано не з її вини.

За змістом цієї статті обов`язок відшкодувати заподіяну шкоду покладається на особу, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Крім застосування принципу вини шкода підлягає відшкодуванню за умови безпосереднього причинного зв язку між неправомірними діями особи, яка заподіяла шкоду і самою шкодою. Відсутність хоча б одного з елементів складу цивільного правопорушення виключає настання відповідальності, передбаченої статтею 1166 Цивільного кодексу України.

Згідно з частиною 2 статті 173 КЗпП, у разі ушкодження здоров`я працівника, причиною якого став мобінг (цькування), факт якого підтверджено судовим рішенням, що набрало законної сили, заподіяна шкода відшкодовується у розмірі понесених витрат на лікування.

Представник Відповідача вважає, що Позивачем не доведено протиправність дій Відповідача, зокрема незаконність звільнення, невиплату компенсації за невикористану відпустку, вчинення мобінгу працівниками трудового колективу Керуючої компанії, а також що начебто саме цими діями завдано шкоди здоров ю Позивача, що, на думку Відповідача, виключає його матеріальну відповідальність.

Крім того, представник Відповідача звертає увагу суду, що Позивачем не зазначено які саме «заспокійливі засоби та ліки, які рекомендують приймати, щоб не стався серцевий напад» (стор. 4 позову) були нею придбано за 499,20 грн., не надано чек про їх купівлю в аптеці, відсутній висновок сімейного лікаря про стан пацієнта, рецепт сімейного лікаря чи будь-який інший доказ, на підставі якого можна було б зробити висновок про причини (фізичні чи душевне хвилювання) хворобливого стану Позивача, що спонукало її до придбання цих ліків, чи навіть про те, що цей медичний препарат буде використовувати для лікування саме Позивач, а не члени її сім`ї чи знайомі.

Частиною першою статті 76 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 Цивільного процесуального кодексу України).

Відповідно до частини першої статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Повідомляємо, що попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, понесених Відповідачем, і які очікується понести, у зв`язку із розглядом справи - відсутній.

Враховуючи вищезазначене, Відповідач позовні вимоги, заявлені гр. ОСОБА_1 не визнає та просить суд відмовити у їх задоволенні в повному обсязі.

Правом подати відповідь на відзив позивачка не скористалась.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову з таких мотивів.

Відповідно до частини першої статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частини першої статті 5 Цивільного процесуального кодексу України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до частини другої статті 16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало до порушення;

5) примусове виконання обов`язку в натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Відповідно до частини 1,6 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Фактичні обставини,встановлені судом, застосовані норми права та мотиви суду.

Керуюча компанія створена на підставі рішення Київської міської ради від 09.10.2014 № 270/270. Відповідно до п. 6 вищезазначеного рішення, комунальними підприємствами «Господар Дарницького району міста Києва», «Дирекція по обслуговуванню нежитлового фонду Дарницького району міста Києва» та «Дирекція замовника з управління житловим господарством Дарницького району міста Києва» було передано новоствореній Керуючій компанії житловий фонд, який був переданий до сфери управління Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації та знаходиться у них на балансі станом на 01 серпня 2014 року.

Відповідно до розпорядження Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації від 30.01.2015 № 33 «Про закріплення за комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» об`єктів комунальної власності територіальної громади міста Києва» за Керуючої компанією на праві господарського відання закріплено об`єкти комунальної власності територіальної громади міста Києва, що перебувають у сфері управління Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації.

Відповідно до Статуту, затвердженого розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 06.01.2015 № 2, дата державної реєстрації 27.01.2015, номер запису 0019930 (далі - Статут), предметом діяльності підприємства є:

2.2.3 Управління нерухомим майном.

2.2.16. Передача в оренду комунального майна територіальної громади міста Києва в установленому порядку.

Відповідно до пункту 5.1.11. Статуту Підприємство має права: укладати договори оренди комунального майна територіальної громади міста Києва, нараховувати та здійснювати збір орендної плати, тощо.

Відповідно до пункту 5.2 Статуту обов`язки Підприємства:

5.2.1 Виконувати рішення Власника, розпорядження Київського міського голови, виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації.

5.2.5. Забезпечити ефективне використання, збереження та утримання в належному стані комунального майна, що закріплено за Підприємством на праві господарського відання.

5.2.7. Формувати штат працівників, виходячи з виробничих потреб та фінансових можливостей, створювати належні умови для високопродуктивної праці, забезпечувати додержання вимог законодавства про працю, соціальне страхування, правил і норм охорони праці, техніки безпеки.

Наданими Відповідачем докази спростовують твердження Позивача про невиплату у повному обсязі всіх сум по звільненню посади провідного економіста з договірних та претензійних робіт (стор. 1. позову) щодо того, що Єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - ЄСВ 20%) не нарахований та не сплачений Позивачем (стор.11 позову), що нарахування та відрахування податку на доходи фізичних осіб (далі - ПДФО 18%) із заробітної плати Відповідачем зроблені з порушеннями і на 490,84 грн. більше і недоотримано дохід у такій сумі (стор. 11 позову), що військовий збір 5% відрахований Відповідачем у більшому розмірі ніж визначено законодавством і недоотримано дохід у сумі 648,57 грн (стор 11 позову).

Здійснений Позивачем розрахунок недоотриманих виплат є помилковим, а вимоги, що ґрунтуються на вищезазначених твердженнях такими, що не підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 - провідний економіст з договірних та претензійних робіт із посадовим окладом згідно штатного розкладу - 22 724,00 грн, що підтверджується штатним розкладом підприємства, що введений в дію з 01.03 2025 .

ОСОБА_1 прийнята на зазначену вище посаду 14 квітня 2025 року та звільнена 1 травня 2025 року, що підтверджується наказом від 11.04.2025 аг т а с /7 'ТР" ПР° прийняття на Роботу ОСОБА_18 та наказом від 01.05 2025 № 335/к/тр. про припинення трудового договору з ОСОБА_19 .

Розрахунок за квітень 2025:

Гр. ОСОБА_1 відпрацьовано 12 роб. днів /96,50 роб годин. (план - 22 роб. дні), що підтверджується табелем обліку робочого часу працівників апарату КП «КК з ОЖФ Дарницького району м. Києва» за квітень 2025.

Оплата за відпрацьовані дні: 22 724,00 грн./22р.д.*12р.д = 12 394,91 грн.

З них утримано:

ПДФО 18%: 12 394,91 х 18% = 2 231,08грн., перераховано 01.05.2025р., що підтверджується платіжною інструкцією № 20777 від 01.05.2025, призначення платежу -податок на доходи фізичних осіб із заробітної плати (відпускні) за 05.2025.

Військовий збір 5%: 12 394,91 х 5% = 619,75 грн. (перераховано 01.05.2025р„ що підтверджується платіжною інструкцією № 20778 від 01.05.2025, призначення платежу - військовий збір із заробітної плати за 05.2025. Профспілкові внески 1%: 12 394,91 х 1% = 123,95 грн. (відраховуються відповідно до заяви гр. ОСОБА_1 від 11.04.2025).

Таким чином, до видачі за квітень 2025: 12 394,91 грн. -2231,08 грн. - 619,75 грн. -123,95 грн. - 9420,13 грн,, що підтверджується розрахунковою відомістю, на ім`я ОСОБА_1 за квітень 2025.

Щодо даного працівника розраховано до перерахування до бюджету ЄСВ 22%: 12 ->94,91 грн. х 22% - 2 726,88 грн. (перераховано 01.05.2025 р., що підтверджується платіжної інструкцією № 20779 від 01.05.2025, призначення платежу - єдиний соціальний внесок на заробітну плату (відпускні) за 05.2025.

Розрахунок за травень 2025:

ОСОБА_1 відпрацьовано 1 роб. днів (план - 22 роб. дні), що підтверджується табелем обліку робочого часу працівників апарату КП «КК з ОЖФ Дарницького району м. Києва» за травень 2025.

Оплата за відпрацьовані дні: 22 724,00 грн./22р.д.*1 р.д= 1032,91 грн.

Компенсація відпустки при звільненні 1 календарний день (розраховується, виходячи з посадового окладу : 22 724,00 х 12 місяців / 365 календарних днів - 747,09 грн. середньоденна заробітна плата): Ік.дн. х 747,09 грн. = 747,09 грн.

Всього нараховано за травень 2025: 1780,00 грн.

З них утримано:

ПДФО 18%: 1780,00 х 18% = 320,40 грн. перераховано 01.05.2025р., що підтверджується платіжною інструкцією № 20777 від 01.05.2025, призначення платежу - податок на доходи фізичних осіб із заробітної плати (відпускні) за 05.2025.

Військовий збір 5%: 1780,00 х 5% = 89 грн. (перераховано 01.05.2025р., що підтверджується платіжною інструкцією № 20778 від 01.05.2025, призначення платежу - військовий збір із заробітної плати за 05.2025;

Профспілкові внески 1%: 1780,0 х 1% = 17,8 грн.

Таким чином, до видачі за травень: 1780,00 грн. - 320,4 грн. - 89,00 грн. -17,80 грн. = 1352,80 грн. (що підтверджується розрахунковою відомістю на ім`я ОСОБА_1 за травень 2025.

Щодо даного працівника розраховано до перерахування до бюджету ЄСВ 22%: 1780,00 х 22% = 391,60 грн. (перераховано 01.05.2025 р., що підтверджується платіжної інструкцією № 20779 від 01.05.2025, призначення платежу - єдиний соціальний внесок на заробітну плату (відпускні) за 05.2025.

Разом до видачі при звільненні: 10772,93 грн. (9420,13 грн +1352,8 грн.)

Вищезазначену суму виплачено шляхом перерахування на картковий рахунок ОСОБА_1 , що підтверджується платіжною інструкцією № 20780 від 01.05.2025, призначення платежу - перерахування заробітної плати (відпускні) за 05.2025.

Крім того, з метою підтвердження проведення остаточних розрахунків із гр. ОСОБА_1 , утримання та перерахування до бюджету податку на доходи фізичних осіб, військового збору та єдиного соціального внеску Відповідач надав суду належним чином завірені наступні документи:

- реєстр перерахувань в банк № 254 міжрозрахунку (відпускні за травень 2025);

- відомість розподілу виплат від 01.05.2025 № 250501РВ63;

- відомості про нарахування заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) застрахованим особам (додаток Д1) за квітень 2025;

- відомості про суми нарахованого доходу , утриманого та сплаченого податку на доходи фізичних осіб та військового збору (додаток 4ДФ) за квітень 2025;

- відомості про трудові відносини осіб та період проходження військової служби за квітень 2025(додаток Д5)

- відомості про нарахування заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) застрахованим особам (додаток Д1) за травень 2025;

- відомості про суми нарахованого доходу , утриманого та сплаченого податку на доходи фізичних осіб та військового збору (додаток 4ДФ) за травень 2025;

- відомості про трудові відносини осіб та період проходження військової служби за травень 2025 (додаток Д5).

Отже, твердження Позивача стосовно того, що «Відповідач виплатив Позивачці 10 772,93 грн. (визнано Позивачем, а також підтверджується реєстром перерахувань в банк № 254 МІжрозрахунку (відпускні за травень 2025) та відомістю розподілу виплат від 01.05.2025 № 250501РВ63;), не сплатив суми ПДФО та ВІЙСЬКОВОГО Збору

у належному розмірі, не нарахував та не сплатив ЄВ, що є порушенням законодавства», спростовані Керуючою компанією відповідно до вищезазначеного розрахунків та доданими до відзиву письмовими доказами.

Щодо вимоги Позивача зобов`язати Відповідача негайно здійснити виплату боргу по компенсації за невикористану відпустку у розмірі 12 580,58 грн.

Твердження Позивача щодо розміру недоотриманої компенсації за невикористану відпустку при звільненні («відтак 12 728,63 грн. компенсації за невикористану відпустку мною недоотримано» є хибним, а здійснений Позивачем розрахунок (стор. 12 позову) суперечить чинному законодавству.

Зокрема, за відпрацьований час 12 роб. днів квітня та 1 роб. день травня Позивач відповідно до чинного законодавства про працю має право на 1 календарний день відпустки, а не 16 календарних днів, як зазначила Позивач у розрахунку.

У даному випадку при звільненні компенсація за невикористану відпустку, виходячи з посадового окладу у розмірі 22 724,00 грн.5 розраховується наступним чином:

22 724,00 грн х 12 місяців / 365 календарних днів = 747,09 грн. середньоденна заробітна плата): 1к.дн. х 747,09 грн. = 747,09 грн.

Враховуючи вищезазначене, компенсація за невикористану відпустку Позивачу була нарахована Керуючою компанією правильно, із врахуванням вимог «Порядку обчислення середньої заробітної плати», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8.02.1995 № 100, та виплачена вчасно та у повному обсязі.

Щодо твердження Позивача, що в заяві про прийняття на посаду провідного економіста з договірних та претензійних робіт договірно-обслуговуючого відділу гр. ОСОБА_1 писала «з випробувальним терміном на 3 (три) місяці».

ОСОБА_1 прийнята на роботу 14.04.2025 згідно наказу від 11.04.2025 № 274/к.тр. про прийняття на роботу ОСОБА_18 з випробувальним терміном 2 (два) місяці.

Відповідно до статті 26 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП), при укладенні трудового договору за згодою сторін може бути встановлено випробування з метою перевірки відповідності працівника роботі, яка йому доручається. Умова про випробувальний термін повинна бути передбачена в наказі про прийняття на роботу, а також вказана в самому трудовому договорі.

Згідно з статтею 27 КЗпП, строк випробування при прийнятті на роботу, якщо інше не встановлено законодавством України, не може перевищувати трьох місяців, а в окремих випадках, за погодженням з відповідним виборним органом первинної профспілкової організації, - шести місяців. Строк випробування при прийнятті на роботу робітників не може перевищувати одного місяця.

Відповідно до пункту 1.2. Посадової інструкції провідного економіста з договірних та претензійних робіт договірно-обслуговуючого відділу, затвердженої директором Керуючої компанії за № 60 від 01 вересня 2019 року (далі - посадова інструкція) (копія посадової інструкції міститься в матеріалах справи) провідний економіст з договірних та претензійних робіт договірно-обслуговуючого відділу відноситься до професійної категорії «Професіонали».

Стаття 28 КЗпП передбачає, що у разі невідповідності працівника займаній посаді, роботодавець має право розірвати трудовий договір до закінчення строку випробування, без попереднього повідомлення за два тижні, але з вмотивованим повідомленням працівника про причини звільнення.

При цьому, відповідно до частини третьої статті 26 КЗпП, випробування не встановлюється для: випробування не встановлюється при прийнятті на роботу: осіб, які не досягай вісімнадцяти років; молодих робітників після закінчення професійних навчальновиховних закладів; молодих спеціалістів після закінчення вищих закладів освіти; осіб, звільнених у запас з військової чи альтернативної (невійськової) служби; осіб з інвалідністю, направлених на роботу відповідно до законодавства; осіб, обраних на посаду; переможців конкурсного відбору на заміщення вакантної посади; осіб, які пройшли стажування при прийнятті на роботу з відривом від основної роботи; вагітних жінок; одиноких матерів, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; осіб, з якими укладається строковий трудовий договір строком до 12 місяців; осіб на тимчасові та сезонні роботи; внутрішньо переміщених осіб. Випробування не встановлюється також при прийнятті на роботу в іншу місцевість і при переведенні на роботу на інше підприємство, в установу, організацію, а також в інших випадках, якщо це передбачено законодавством.

Таким чином, встановлення випробувального терміну можливе лише за дотриманням вимог КЗпП, із зазначенням строку у наказі про прийняття на роботу, та за відсутності обмежень, визначених законом

Враховуючи вищезазначене, роботодавцем було погоджено строк випробування для гр. ОСОБА_1 - 2 (два) місяці, тобто меншого, ніж очікував Позивач, що не суперечить зазначеним вище нормам трудового законодавства.

Щодо вимоги Позивача зобов`язати винних осіб трудового колективу Відповідача негайно та солідарно відшкодувати повний заробіток за період з 02.05.2025 по дату поновлення на посаді провідного економіста з договірних та претензійних робіт (упущена вигода) у розмірі 68 172,00 грн.

Відповідальність роботодавця передбачена ст.ст. 235-235 КЗпП, згідно яких роботодавець повинен виплатити працівнику середній заробіток за час вимушеного прогулу. «Оплата вимушеного прогулу» в певній мірі відповідає цивілістичній конструкції «відшкодування упущеної вигоди» («відшкодування неодержаного доходу»).

Очікування гр. ОСОБА_1 , що її строк випробування буде тривати 3 (три) місяці, є єдиною підставою для здійснення нею розрахунку нібито упущеної вигоди за неотримання належного заробітку (доходу) у розмірі 68 1 72,00 грн., (стор. 16 позову).

Відповідно до частини 2 ст. 22 Цивільного кодексу України збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Однак докази того, що за звичайних обставин Позивач успішно пройшла б випробувальний термін в матеріалах справи відсутні, однак підставами для винесення наказу про припинення трудового договору № 336/к/тр від 01.05.2025 є письмові документи та фотосвідчення щодо невідповідності гр. ОСОБА_1 займаній посаді.

При цьому, при здійсненні розрахунку упущеної вигоди із виплати як заробітної плати Позивачем не відраховано ПДФО 18%, військовий збір 5%, профспілкові внески 1%, тому цей дохід є теоретичним. Водночас, доказів реальної можливості отримувати вказаний дохід Позивачем не надано, що вказує на наявність лише теоретичного обґрунтування можливості отримання доходу та не може бути підставою для його стягнення

Відповідно до статті 22 Цивільного кодексу України у вигляді упущеної вигоди відшкодовуються тільки ті збитки, які б могли бути реально отримані при належному виконанні зобов`язання.

Пред`явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на позивача обов`язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані. Позивач повинен довести також, що він міг і повинен був отримати визначені доходи, і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток. Вказаної правової позиції дотримувався Верховний Суд України в постанові від 18 травня 2016 року у справі № 6- 237цс16.

Щодо ситуацій, які склалися під час проходження Позивачем випробувального терміну 17.04. та 18.04., які розцінені Позивачем як мобінг, перераховані на стор. 4. Позовної заяви, Відповідач категорично заперечує з огляду на наступне.

Відповідно ст. 141 КЗпП на роботодавця покладається обов`язок правильно організувати працю працівників, створювати умови для зростання продуктивності праці, забезпечувати трудову і виробничу дисципліну, неухильно додержувати законодавства про працю і правил охорони праці, здійснювати заходи щодо запобігання та протидії мобінгу (цькуванню), уважно ставитися до потреб і запитів працівників, поліпшувати умови їх праці та побуту.

Також відповідно ч. 2 ст. 158 КЗпП, роботодавець зобов`язаний вживати заходів для забезпечення безпеки і захисту фізичного та психічного здоров`я працівників, здійснювати профілактику ризиків та напруги на робочому місці, проводити інформаційні, навчальні та організаційні заходи щодо запобігання та протидії мобінгу (цькуванню).

Поняття мобінгу визначено в статті 2-2 КЗпП встановлює заборону мобінгу (цькування).

Мобінг (цькування) - систематичні (повторювані) тривалі умисні дії або бездіяльність роботодавця, окремих працівників або групи працівників трудового колективу, які спрямовані на приниження честі та гідності працівника, його ділової репутації, у тому числі з метою набуття, зміни або припинення ним трудових прав та обов`язків, що проявляються у формі психологічного та/або економічного тиску, зокрема із застосуванням засобів електронних комунікацій, створення стосовно працівника напруженої, ворожої, образливої атмосфери, у тому числі такої, що змушує його недооцінювати свою професійну придатність.

Формами психологічного та економічного тиску, зокрема, є: створення стосовно працівника напруженої, ворожої, образливої атмосфери (погрози, висміювання, наклепи, зневажливі зауваження, поведінка загрозливого, залякуючого, принизливого характеру та інші способи виведення працівника із психологічної рівноваги); безпідставне негативне виокремлення працівника з колективу або його ізоляція (не запрошення на зустрічі і наради, в яких працівник, відповідно до локальних нормативних актів та організаційно-розпорядчих актів має брати участь, перешкоджання виконанню ним своєї трудової функції, недопущення працівника на робоче місце, перенесення робочого місця в непристосовані для цього виду роботи місця); нерівність можливостей для навчання та кар`єрного росту; нерівна оплата за працю рівної цінності, яка виконується працівниками однакової кваліфікації; безпідставне позбавлення працівника частини виплат (премій, бонусів та інших заохочень); необґрунтований нерівномірний розподіл роботодавцем навантаження і завдань між працівниками з однаковою кваліфікацією та продуктивністю праці, які виконують рівноцінну роботу

З наведеної норми вбачається, що ознаками мобінгу є систематичність та тривалість діянь, наявність умислу та мети, спеціальний суб`єкт: роботодавець або члени трудового колективу.

Вимоги роботодавця щодо належного виконання працівником трудових обов`язків, зміна робочого місця, посади працівника або розміру оплати праці в порядку, встановленому законодавством, колективним або трудовим договором, не вважаються мобінгом (цькуванням).

Відповідно до пункту 2.25. посадової інструкції провідний економіст з договірних та претензійних робіт договірно-обслуговуючого відділу зобов`язаний: виконувати окремі доручення начальника договірно-обслуговуючого відділу, заступника директора та директора підприємства в межах своїх посадових обов`язків.

Начальник договірно-обслуговуючого відділу Відповідача ОСОБА_2. надала доручення ОСОБА_1 написати відповідь на скаргу Фізичній особі - підприємцю ОСОБА_20 від 07.04.2025 № 04, зареєстровану за вхідним від 11.04.2025 № 101/50/664.

Проект відповіді на скаргу, підготовлений ОСОБА_1 , як вона стверджує на стор. 3 позову, з її слів не було належно оцінено керівництвом, що розцінено Позивачем як знецінення її ділових якостей

З метою порівняння Відповідач надав суду відповідь Керуючої компанії на скаргу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_20 від 30.04.2025 № 101/50-1379, виконавцем якої є начальник договірно-обслуговуючого відділу Відповідача ОСОБА_2., у зв`язку з тим, що проект відповіді гр. ОСОБА_1 (до позову додано) не стосувався суті скарги, не відображав позицію підприємства.

Відповідно до посадової інструкції провідний економіст з договірних та претензійних робіт договірно-обслуговуючого відділу зобов`язаний:

2.19. за дорученням начальника відділу оформляти листи, відповіді на звернення, довідки, приписи, тощо у встановлені законодавством терміни.

2.23. забезпечувати розгляд вхідної кореспонденції у встановлені законодавством терміни.

Відповідно до частини першої статті 3 Закону України «Про звернення громадян» 02.10.1996 № 393/96-ВР (зі змінами) під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Відповідно до частини четвертої статті 3 Закону України «Про звернення громадян» скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.

Тому нижченаведені твердження Позивача:

1) що відповідь Фізичній особі - підприємцю ОСОБА_20 , яку підготувала на скаргу, підготовлена відповідно до вимог Закону України «Про звернення громадян», та скаржнику роз`яснено реальне виконання прийнятих у зв`язку з його скаргою рішень (стор.4 позову);

2) що про обов`язок провідного економіста з договірних та претензійних робіт договірно-обслуговуючого відділу відповідати на скарги, мова в посадовій інструкції не йдеться, про що нібито свідчить п. 2.19 посадової інструкції (стор.4 позову), лише виявляють факт некомпетентності Позивача у сфері діловодства та незнання Закону України «Про звернення громадян».

Щодо ситуації з доступом до серверу, яка склалася під час проходження Позивачем випробувального терміну 21.04.2025, що розцінена Позивачем як мобінг та вказана на стор. 4. позовної заяви

Відповідач надає службову записку на ім`я заступника директора з організаційно-правових питань ОСОБА_21 від провідного інженера відділу обслуговування комп`ютерних систем ОСОБА_22 від 21.04.2025.

Відповідно до цієї службової записки для роботи провідного економіста з договірних та претензійних робіт договірно-обслуговуючого відділу ОСОБА_12 до 14.04.2025 було підготовлено комп`ютер, на якому були встановлені всі необхідні програми за напрямом діяльності фахівця, крім того забезпечено безперебійний доступ з даного робочого місця до мережі Інтернет та серверу зберігання документів договірно-обслуговуючого відділу на загальному сервері під назвою «//».

Можливість вільного використання документів, розміщених на «//» для робочого комп`ютера, на якому працювала ОСОБА_11 , був наданий у тому ж режимі доступу, як і іншим фахівцям відділу, але з обмеженням щодо видалення документів з серверу.

Отже, користувач мав повне право користуватися документами, переглядати їх, копіювати, зберігати та інше, однак не мав адміністративних прав на видалення будь- яких файлів з серверу.

Повного блокування доступу до «//» для комп`ютеру, на якому працює ОСОБА_1 не було.

Щодо ситуації із дорученням підготувати проект договору, яка склалася під час проходження Позивачем випробувального терміну 24.04.2025, що розцінена Позивачем як мобінг та вказана на стор. 5.-6 позовної заяви.

Аналіз детального опису подій та розмов між Позивачем та керівництвом (на стор. 5-6 позовної заяви), свідчить про допустиму робочу критику, без порушення етичних норм, щодо якості виконання роботи працівником, якого перевіряють на відповідність роботі, яка йому доручається, у зв`язку із проходженням ним випробувального терміну, щодо професійної здатності самостійно виконати доручення, що не є фактом прояву мобінгу.

Це підтверджується викладеним самим Позивачем, а саме: «начальник відділу повідомила, що електронних договорів немає (напевно, в позовній заяві Позивачем малося па увазі, що необхідні договори відсутні у форматі Word, щоб я брала любий із 4-х папок, які вона скинула на сервер в папку Аренда1» (архів договорів у скан-копіях).

Щодо вимоги Позивача про визнання наказу про припинення трудового договору № 336/к/тр від 01.05.2025 таким, що винесений з порушенням чинного законодавства на підставі документів, що засвідчують наклепи та переслідування, Відповідач зазначає наступне.

При звільненні Позивача Керуюча компанія керувалася вимогами п. 11 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, з урахуванням ч. 2 ст. 28 КЗпП України про те, що звільнення має відбуватися за наступних умов: 1) встановлення власником або уповноваженим ним органом невідповідності працівника займаній посаді, на яку його прийнято, або виконуваній роботі; 2) письмове попередження працівника про звільнення за три дні; 3) звільнення проводиться протягом строку випробування.

Якщо працівника прийнято на роботу з випробувальним строком, то він має отримувати завдання відповідно до посадових обов`язків, звітувати за їх виконання, а особа, в підпорядкуванні якої знаходиться працівник, контролювати їх виконання.

Із наказом про припинення трудового договору № 336/к/тр від 01.05.2025 ОСОБА_1 ознайомлена під підпис та копію якого нею отримано.

До наказу про припинення трудового договору № 336/к/тр від 01.05.2025, додані:

1. Повідомлення про звільнення від 28.04.2025 № 474, що є письмовим попередженням працівника про звільнення за три дні, гр. ОСОБА_1 здійснила запис на документі - «отримала 28.04.2025».;

2. Доповідна записка заступника директора ОСОБА_15 ,- начальника договірно-обслуговуючого відділу ОСОБА_2 від 28.04.2025 № 473/2025 (далі - доповідна від 28.04.2025 № 473/2025) про невідповідність працівника займаній посаді за результатами випробувального терміну (копія надана Позивачем в позові) - в якості пояснення роботодавця щодо невідповідності працівника займаній посаді, на яку його прийнято;

3. Фотофіксація робочого місця ОСОБА_12 станом на 23.04.2025 об 16 год. 32 хв. (копія фотофіксації на 7 арк. додається до відзиву) в якості документів, які підтверджують невідповідність працівника зайнятій посаді;

4. Проект договору (три зразки), який готувала ОСОБА_11 від 24.04.2025 та 25.04.2025 (копія проектів договорів на 44 арк. із правками керівництва роботодавця додається до відзиву) в якості документів, які підтверджують невідповідність працівника зайнятій посаді;

5. Доручення начальника відділу від 24.04.2025 щодо надання пояснювальної записки та звітів, пояснювальна записка ОСОБА_12 від 24.04.2025 та звіт від 24.04.2025 з додатками (містяться в матеріалах справи), що є доказами невиконання Позивачем доручень роботодавця та доказом контролю з боку начальника договірно-обслуговуючого відділу роботодавця виконання посадових обов`язків Позивачем.

На дату звільнення для Позивача ще тривав строк випробування.

Відповідно до Доповідної від 28.04.2025 ЛФ 473/2025: «під час виконання доручення щодо підготовки договору оренди нерухомого майна комунальної власності територіальної громади міста Києва, при неодноразовому поясненні, ОСОБА_19 знову невраховане законодавство, що регулює питання орендних відносин, допущені суттєві помилки».

Представник Відповідача надав суду пояснення щодо однієї із найсуттєвіших помилок, а саме: допущена помилка в істотній умові договору - місячна орендна плата. В розпорядженні Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації від 24.02.2025 № 137 зазначено - 0,08 коп., Позивачем у першому проекті договору зазначено - 1 грн. (нею сплутано поняття «ставка орендної плати % на рік» та «місячна орендна плата у грн.»).

Враховуючи вищезазначене, цей проект договору та інші надані суду для ознайомлення варіанти, які підготувала ОСОБА_11 протягом двох робочих днів - 24.04.2025 та 25.04.2025, містять належні зауваження та виправлення, здійснені керівництвом, що також не є проявом мобінгу.

При звільненні через незадовільні результати випробування у наказі про звільнення та у трудовій книжці слід посилатися на п. 11 ст. 40 КЗпП України. Таке звільнення слід розглядати як розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу (з ініціативи роботодавця), оскільки ця підстава вказана у ст. 40 КЗпП України. До наказу про звільнення додається документ, що підтверджує невідповідність працівника займаній посаді. Така позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 05.12.2019 року у справі N522/3864/18.

Частина 2 ст. 28 КЗпП України, передбачає, що у разі встановлення власником або уповноваженим ним органом невідповідності працівника займаній посаді, на яку його прийнято, або виконуваній роботі він має право протягом строку, випробування звільнити такого працівника, письмово попередивши його про це за три дні. Розірвання трудового договору з цих підстав може бути оскаржене працівником в порядку, встановленому для розгляду трудових спорів у питаннях звільнення.

Розірвання трудового договору з працівником під час терміну випробування не можна визнати таким, що провадиться з ініціативи власника або уповноваженого ним органу, оскільки працівник при прийнятті на роботу, даючи згоду на випробування, фактично дає згоду і на можливість розірвання з ним трудового договору, якщо протягом строку випробування буде встановлено невідповідність його роботі, на яку його прийнято.

Підставою для звільнення за результатами випробування може бути тільки невідповідність працівника посаді, на яку він прийнятий.

При цьому, вирішення питання відповідності працівника займаній посаді є правом роботодавця, який приймає таке рішення за наслідками роботи працівника в період строку випробування.

Такі правові висновки викладено у постанові Верховного Суду від 11.12.2019 року у справі № 374/274/18-ц (провадження N 61-13082св19).

У постанові Верховного Суду від 22.07.2020 року у справі N 826/12446/17 вказано, що у період випробувального терміну суб`єкт призначення з`ясовує професійні та ділові якості працівника, його здатність виконувати якісно і сумлінно свої обов`язки. У разі, якщо суб`єкт призначення в період випробування працівника прийде до негативного висновку щодо відповідності працівника роботі, яка йому доручається, він має право його звільнити з причини незадовільного результату випробування. При цьому суб`єкт призначення самостійно визначає, чи відповідає працівник посаді, на яку його призначено, і, визначаючи у цьому контексті критерії якості виконання роботи за посадою, наділений певною свободою розсуду.

Враховуючи вищезазначене, припинення трудових відносин із гр. ОСОБА_1 відповідає чинному законодавству про працю.

Щодо вимоги Позивача про визнання запису в трудовій книжці про звільнення таким, що винесений з порушенням чинного законодавства на підставі документів, що засвідчують наклепи та переслідування, Відповідач зазначає наступне.

3 10 червня набув чинності Закон «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обліку трудової діяльності працівника в електронній формі» від 05.02.2021 №1217 - IX (далі - Закон № 1217), яким внесені зміни до КЗпП щодо нових правил обліку трудової діяльності працівника.

Із цієї дати запроваджено електронний облік трудової діяльності в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування у порядку, визначеному Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Згідно положень статті 24 КЗпП у попередній редакції працівник при укладанні трудового договору був зобов`язаний подати трудову книжку. Нова редакція цієї статті передбачає, що трудова книжка подаватиметься роботодавцю лише у разі її наявності у працівника. Наразі працівник має вибір, що надавати: трудову книжку або відомості про трудову діяльність з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а у випадках, передбачених законодавством, - також документ про освіту (спеціальність, кваліфікацію), про стан здоров`я, відповідний військово-обліковий документ та інші документи.

Згідно частини третьої статті 48 КЗпП роботодавець на вимогу працівника зобов`язаний вносити до трудової книжки, що зберігається у працівника, записи про прийняття на роботу, переведення та звільнення, заохочення та нагороди за успіхи в роботі.

Гр. ОСОБА_1 за власним бажанням надала Керуючій компанії трудову книжку з метою внесення запису про прийняття на роботу та відповідно підприємство (заступник директора, начальник відділу кадрів) попередило працівника про внесення запису до трудової книжки у випадку звільнення, а саме: про звільнення з 01.05.2025, у зв`язку з виявленою невідповідністю займаній посаді згідно пункту 11 частини першої статті 40 КЗпП.

Відповідно Керуюча компанія керувалась вимогами чинного законодавства про працю та будь-який тиск на Позивача зі сторони Відповідача у цьому питанні відсутній.

Щодо вимоги Позивача зобов`язати винних осіб трудового колективу Відповідача негайно та солідарно відшкодувати шкоду, заподіяну внаслідок вчинення мобінгу у розмірі: витрат на таблетки 499,20 грн.

Частиною першою статті 22 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до частини першої статті 1166 Цивільного кодексу України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоду завдано не з її вини.

За змістом цієї статті обов`язок відшкодувати заподіяну шкоду покладається на особу, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Крім застосування принципу вини шкода підлягає відшкодуванню за умови безпосереднього причинного зв язку між неправомірними діями особи, яка заподіяла шкоду і самою шкодою. Відсутність хоча б одного з елементів складу цивільного правопорушення виключає настання відповідальності, передбаченої статтею 1166 Цивільного кодексу України.

Згідно з частиною 2 статті 173 КЗпП, у разі ушкодження здоров`я працівника, причиною якого став мобінг (цькування), факт якого підтверджено судовим рішенням, що набрало законної сили, заподіяна шкода відшкодовується у розмірі понесених витрат на лікування.

Позивачем не доведено протиправність дій Відповідача, зокрема незаконність звільнення, невиплату компенсації за невикористану відпустку, вчинення мобінгу працівниками трудового колективу Керуючої компанії, а також що начебто саме цими діями завдано шкоди здоров`ю Позивача, що виключає його матеріальну відповідальність.

Крім того, Позивачем не зазначено які саме «заспокійливі засоби та ліки, які рекомендують приймати, щоб не стався серцевий напад» (стор. 4 позову) були нею придбано за 499,20 грн., не надано чек про їх купівлю в аптеці, відсутній висновок сімейного лікаря про стан пацієнта, рецепт сімейного лікаря чи будь-який інший доказ, на підставі якого можна було б зробити висновок про причини (фізичні чи душевне хвилювання) хворобливого стану Позивача, що спонукало її до придбання цих ліків, чи навіть про те, що цей медичний препарат буде використовувати для лікування саме Позивач.

Вимоги щодо нарахування індексу інфляції за весь час прострочення та трьох відсотків річних - на суму 12 580,58 грн., яка зазначена на стор.15 позовної заяви як «борг Відповідача по виплаті всіх сум по звільненню», а на стор.17 позову як «боргу по компенсації за невикористану відпустку», Позивач також не довела.

Частиною першою статті 76 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 Цивільного процесуального кодексу України).

Відповідно до частини першої статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оскільки ОСОБА_1 наданими нею доказами не довела, а Відповідач спростував наявність підстав для задоволення позову, суд відмовляє у їх задоволенні в повному обсязі.

Вимоги щодо розподілу судових витрат Відповідач не заявляв.

Керуючись нормами ст. 133, 137, 141, 259, 263, 265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У позові ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування Житлового фонду Дарницького району м. Києва» про захист трудових прав відмовити.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, РНОКПП: НОМЕР_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування Житлового фонду Дарницького району м. Києва», , адреса: м. Київ, вул. Харківське шосе, буд. 148-А.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду безпосередньо шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.М. Маркєлова