Провадження № 22-ц/801/1755/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Волошин С. В.
Доповідач:Рибчинський В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2025 рокуСправа № 127/26225/15-цм. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати

у цивільних справах:

судді-доповідача Рибчинського В.П.,

суддів Голоти Л.О., Ковальчука О.В.

за участі секретаря судового засідання Литвин Ю.О., Куца О.І. та його представників адвокатів Хейніса О.Г. та Гущі Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Гущі Яніни Валеріївни на заочне рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 27 січня 2016 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

В листопаді 2015 року ПАТ «Універсал Банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 27.09.2007 року між ВАТ «Банк Універсальний», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк», та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №15/04/1020к-07.

Відповідно до умов укладеного кредитного договору відповідач ОСОБА_1 отримав у ВАТ "Універсал Банк" кредит у сумі 18 440,00 доларів США на строк до 26.09.2014 року зі сплатою 12,5 % річних за користування кредитом.

27.09.2007 року між ВАТ «Банк Універсальний» та ОСОБА_2 укладено договір поруки №б/н в якості забезпечення виконання позичальником ОСОБА_1 його зобов`язань за кредитним договором №15/04/1020к-07 від 27.09.2009 року.

Рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 18.10.2011 року у справі №2-354/11 задоволено позов ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, а саме стягнуто солідарно з відповідачів на користь ПАТ «Універсал Банку» заборгованість за кредитним договором №15/04/1020к-07 від 27.09.2007 року в розмірі 104 779,54 гривень та судові витрати в сумі 1 168 гривень. Рішення набуло законної сили 31.10.2011 року.

Оскільки відповідачі не виконали рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 18.10.2011 року та не сплатили заборгованість ПАТ «Універсал Банк», позивач продовжив нарахування відсотків за користування кредитними коштами та пені, яка на 06.11.2015 року становить 5 488,84 доларів США та складається з: 4 608,36 доларів США заборгованість по відсотках за користуванням кредитними коштами за період з 21.02.2011 року (наступна дата з кінцевої дати попереднього розрахунку) по 09.10.2014 року та 880,48 доларів США заборгованість по пені за період з 06.11.2014 року по 06.11.2015 року.

Заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 27 січня 2016 року позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» (04114, м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19, , р/р НОМЕР_3 в ПАТ «Універсал Банк», м. Київ, МФО 322001) заборгованість за кредитним договором №15/04/1020к-07 від 27.09.2007 року в наступному розмірі:

- 4 608,36 доларів США - заборгованість по відсотках за користуванням кредитними коштами за період з 21.02.2011 року по 09.10.2014 року, що за курсом НБУ станом на 27.01.2016 року еквівалентно 114 517,75 гривень;

- 21 879,93 гривень - заборгованість по пені за період з 06.11.2014 року по 06.11.2015 року.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» (04114, м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19, код ЄДРПОУ 21133352, р/р НОМЕР_3 в ПАТ «Універсал Банк», м. Київ, МФО 322001) судові витрати у виді судового збору в сумі 1 886,78 гривень.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 06 червня 2025 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 27 січня 2016 року.

Не погоджуючись з заочним рішенням суду представник ОСОБА_1 адвокат Гуща Я.В. подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила оскаржуване рішення скасувати і ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги апеляційний суд дійшов висновку, що вона підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції не відповідає цим вимогам.

Судом встановлено, що 27.09.2007 року між ВАТ «Банк Універсальний», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк», та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №15/04/1020к-07.

Відповідно до умов укладеного кредитного договору відповідач ОСОБА_1 отримав у ВАТ "Універсал Банк" кредит у сумі 18 440,00 доларів США на строк до 26.09.2014 року зі сплатою 12,5 % річних за користування кредитом.

27.09.2007 року між ВАТ «Банк Універсальний» та ОСОБА_2 укладено договір поруки №б/н в якості забезпечення виконання позичальником ОСОБА_1 його зобов`язань за кредитним договором №15/04/1020к-07 від 27.09.2009 року.

Рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 18.10.2011 року у справі №2-354/11 задоволено позов ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, а саме стягнуто солідарно з відповідачів на користь ПАТ «Універсал Банку» заборгованість за кредитним договором №15/04/1020к-07 від 27.09.2007 року в розмірі 104 779,54 гривень та судові витрати в сумі 1 168 гривень. Рішення набуло законної сили 31.10.2011 року.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що відповідач ОСОБА_1 не виконав зобов`язання за кредитним договором, чим істотно порушив умови укладеного договору.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У статті 1046 ЦК України визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно із частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.

Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу (частина друга статті 1050 ЦК України).

Відповідно до правового висновку, висловленого Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18, від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, провадження № 4-154цс18, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, провадження № 14-318цс18, після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Таким чином, у банку відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти та пеню після закінчення строку його дії, чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Судом установлено, що в 2011 році ПАТ «Універсал Банк» пред`явило вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитним договором шляхом пред`явлення банком позову (дострокової вимоги) щодо погашення кредитної заборгованості до відповідачів у справі, тобто кредитор змінив строк виконання основного зобов`язання.

Так, рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 18.10.2011 року у справі №2-354/11 задоволено позов ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, а саме стягнуто солідарно з відповідачів на користь ПАТ «Універсал Банку» заборгованість за кредитним договором №15/04/1020к-07 від 27.09.2007 року в розмірі 104 779,54 гривень та судові витрати в сумі 1 168 гривень. Рішення набуло законної сили 31.10.2011 року

Оскільки банк, скориставшись своїм правом, змінив в односторонньому порядку строк виконання основного зобов`язання, у нього немає жодних правових підстав для нарахування процентів за користування кредитом і пені після пред`явлення вимоги до боржника.

Згідно з п. 1, 4 ч. 1ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Згідно з ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки вимоги апеляційної скарги представника ОСОБА_1 адвоката Гущі Яніни Валеріївни підлягають задоволенню, з позивача на користь відповідача на підставі ч. 13 ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 3069 грн.

Також в апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Гуща Я.В. просила стягнути з АТ «Універсал Банк» на користь ОСОБА_1 понесені ним витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 грн.

На підтвердження розміру витрат на правничу допомогу адвокат надала Договір про надання правової допомоги від 22 травня 2025 року та додаткову угоду №3 до Договору про надання правничої допомоги від 22.05.2025 року, згідно якої загальна вартість наданих адвокатських послуг за розгляд справи становить 10 000 грн.

Із урахуванням конкретних обставин суд може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи. У визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; тривалість розгляду і складність справи тощо (постанова Верховного Суду від 02 лютого 2024 року у справі № 910/9714/22).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

На підставі вищевикладеного, витрати на правничу допомогу в розмірі 10000 грн, на переконання колегії суддів апеляційного суду є неспівмірними із складністю даної справи та виконаними адвокатом об`ємом роботи, витраченого часу під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, розмір таких витрат не відповідає критерію реальності, розумності їхнього розміру, а тому приходить до висновку про часткове стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 5 000 грн, який буде відповідати критерію розумності, виваженості, пропорційності та справедливості.

Керуючись ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384, 389 ЦПК України,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Гущі Яніни Валеріївни задовольнити.

Заочне рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 27 січня 2016 року скасувати і ухвалити нове, яким в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства «Універсал Банк» на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 3069,00 грн.

Стягнути з Акціонерного товариства «Універсал Банк» на користь ОСОБА_1 судові витрати на правничу допомогу за розгляд справи в суді апеляційної інстанції в розмірі 5 000 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 03 вересня 2025 року.

Суддя-доповідач: В.П. Рибчинський

Судді: Л.О. Голота

О.В. Ковальчук