Провадження № 22-ц/811/1586/25 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2025 року м.Львів

Справа № 463/11321/20

Провадження № 22-ц/811/1586/25

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,

суддів : Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.,

секретар Іванова О.О.

з участю: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянув апеляційну скаргу Державного спеціалізованого підприємства «Об`єднання «Радон»» на ухвалу Франківського районного суду міста Львова,постановлену у м. Львові 1 травня 2025 року у складі судді Ванівського Ю.М. у справі за позовом ОСОБА_2 до ДСП «Об`єднання «Радон», з участю третьої особи: Профспілкового комітету Первинної профспілкової організації працівників Державного спеціалізованого підприємства «Львівський державний міжобласний спеціальний комбінат» Професійної спілки атомної енергетики та промисловості України, про скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу; за заявою ДСП «Об`єднання Радон»», про поворот виконання рішення Франківського районного суду м.Львова від 30 березня 2023 року, -

встановив:

^

22 квітня 2025 року ДСП «Об`єднання Радон»» звернулося до суду із заявою про поворот виконання рішення Франківського районного суду м.Львова від 30 березня 2023 року у справі. В обґрунтування заяви посилається на те, що рішенням Франківського районного суду м. Львова від 30 березня 2023 року задоволено позов ОСОБА_2 до ДСП «Об`єднання «Радон»», з участю третьої особи: Профспілкового комітету первинної профспілкової організації працівників Державного спеціалізованого підприємства «Львівський державний міжобласний спеціальний комбінат» Професійної спілки атомної енергетики та промисловості України, про скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.Скасовано наказ ДСП «Львівський державний міжобласний спеціальний комбінат» №20 від 26 жовтня 2020 року «Про звільнення з роботи ОСОБА_4 ».; визнано незаконним наказ Голови комісії з реорганізації Державного спеціалізованого підприємства «Львівський державний міжобласний спеціальний комбінат» від 9 жовтня 2020 року №18 «Про перенесення дати запланованого звільнення ОСОБА_2 »; ОСОБА_2 поновлений на посаді начальника служби фізичного захисту в Державному спеціалізованому підприємстві «Львівський державний міжобласний спеціальний комбінат» з 26 жовтня 2020 року; стягнуто з ДСП «Об`єднання «Радон»» на користь ОСОБА_2 середньомісячну заробітну плату за весь час вимушеного прогулу з 27 жовтня 2020 року по 30 березня 2023 розмірі 500 422,92 грн. Зазначає, що Франківським районним судом м. Львова видано два виконавчі листи про поновлення на роботі та про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. У виконавчому листі про стягнення суми, як і в рішенні суду від 30 березня 2023 року зазначене про стягнення з ДСП «Об`єднання «Радон»» на користь ОСОБА_2 середньомісячної заробітної плати за весь час вимушеного прогулу з 27 жовтня 2020 року по 30 березня 2023 року у розмірі 500 422,92 грн. Рішення в частині поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за один місяць допущено до негайного виконання. Зазначає, що сума середньомісячної заробітної плати, що допущена до негайного виконання, в цьому рішенні не визначена, розрахована самостійно підприємством у розмірі 17 312,82 грн. та добровільно виплачена ОСОБА_2 з утриманням необхідних податків і зборів відповідно до вимог закону. За результатами звернення ОСОБА_2 до Голосіївського відділу державної виконавчої служби міста Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із заявами про примусове виконання рішення суду відкрито два виконавчих провадження: про поновлення на роботі та про стягнення коштів. В заяві про примусове виконання рішення суду ОСОБА_2 зазначено, що рішення суду набрало законної сили 30 березня 2023 року та про негайне виконання рішення суду. У заяві не зазначена сума стягнення. ОСОБА_2 поновлений на роботі підприємством самостійно, виконавче провадження щодо поновлення на роботі було закінчене. У виконавчому провадженні № НОМЕР_2 головним державним виконавцем ДВС Голосіївського району з примусового виконання рішення суду в частині стягнення суми за час вимушеного прогулу були допущені протиправні (неправомірні) дії щодо визначення суми стягнення (500 422,94 грн. замість 17 312,82 грн.) та здійснення виконання з порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження». Зазначає, що 15 травня 2023 року ДВС Голосіївського району повернув суму переплати в розмірі 17 312,82 грн. (платіжна інструкція №8497 від 15 травня 2023 року), що раніше була сплачена як добровільне виконання рішення суду. Відповідно до платіжної інструкції №8499 від 15 травня 2023 року сума у розмірі 483 110,12 грн. була перерахована на розрахунковий рахунок ОСОБА_2 (зазначене призначення платежу: «463/11321/20, 25 квітня 2023 року, ДСП «Об`єднання «Радон»»; НОМЕР_2, ВД, стягнуті на користь позивача»). Вказує, що 23 квітня 2024 Львівським апеляційним судом розглянута апеляційна скарга підприємства на рішення Франківського районного суду від 30 березня 2023 року у справі 436/11321/20, за результатами апеляційного розгляду ухвалено рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. У зв`язку з неправомірними діями головного державного виконавця Яковенко Т.І., яка вважала рішення суду таким, що набрало законної сили на момент відкриття виконавчого провадження та вчинення виконавчих дій, була стягнута сума у розмірі 483 110,12 грн., також враховуючи позицію ОСОБА_2 , що викладена ним у заяві про примусове виконання рішення суду, щодо негайного виконання рішення суду, рішення суду фактично не мало бути приведене до примусового виконання в частині повного його виконання та стягнення 483 110,12, у зв`язку з тим, що у зазначеній частині рішення не набрало законної сили. Тобто, сума у розмірі 483 110,12 грн. на час її незаконного списання з розрахункового рахунку ДСП «Об`єднання «Радон»» на підставі розпорядження державного виконавця Яковенко Т.І. № НОМЕР_2 від 12 травня 2023 року не є заробітною платою ОСОБА_2 . Просить заяву задовольнити.

Ухвалою Франківського районного суду міста Львова від 1 травня 2025 року відмовлено у задоволенні заяви ДСП «Об`єднання «Радон»» про поворот виконання рішення Франківського районного суду м.Львова від 30 березня 2023 року у справі №463/11321/20 за позовом ОСОБА_2 до ДСП «Об`єднання «Радон»», з участю третьої особи: Профспілкового комітету первинної профспілкової організації працівників Державного спеціалізованого підприємства «Львівський державний міжобласний спеціальний комбінат» Професійної спілки атомної енергетики та промисловості України, про скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Ухвалу суду оскаржує ДСП «Об`єднання «Радон». Просить ухвалу суду скасувати та задовольнити заяву про поворот виконання рішення. Предметом звернення із заявою про поворот виконання є сума 483 110,12 грн., що примусово протиправно стягнута з підприємства за відсутності згоди та всупереч вимогам Закону України «Про виконавче провадження». Посилається на ст. 444 ЦПК України. Суди на забезпечення такої гарантії відновлення прав учасників процесу, як поворот виконання рішення мають задовольняти відповідні заяви та повертати відповідачеві стягнені кошти за скасованим судовим рішенням у разі відсутності обмежень, установлених законом. При цьому, ч. 2 ст. 445 ЦПК України не має бути застосована до правовідносин, що розглядаються (щодо суми 483 110,12 грн.), оскільки має стосуватися суми 17 312,82 грн.Вважає, що наявні підстави для застосування норми щодо повороту виконання відповідно до вимог ст. 444, ст. 445 ЦПК України, оскільки скасоване рішення суду; питання про поворот виконання рішення суду не було вирішено судом апеляційної інстанції, тому заява про поворот виконання подається на розгляд до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції; заява про поворот виконання може бути подана протягом одного року з дня ухвалення відповідного рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції або з дня ухвалення рішення при новому розгляді справи. Стверджує, що ОСОБА_2 отримав кошти у розмірі 483 110,12 грн. Поворот виконання спрямований на забезпечення інтересів добросовісного боржника, який виконав судове рішення.

10червня 2025 року представником позивача ОСОБА_3 подано до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу, у якому представник посилається на законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали у межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Встановлео, що рішенням Франківського районного суду м. Львова від 30 березня 2023 року у справі №463/11321/20 задоволено позов ОСОБА_2 до Державного спеціалізованого підприємства «Об`єднання «Радон»», з участю третьої особи: Профспілкового комітету первинної профспілкової організації працівників Державного спеціалізованого підприємства «Львівський державний міжобласний спеціальний комбінат» Професійної спілки атомної енергетики та промисловості України, про скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Ухвалено скасувати наказ Державного спеціалізованого підприємства «Львівський державний міжобласний спеціальний комбінат» №20 від 26 жовтня 2020 року «Про звільнення з роботи ОСОБА_4 »; визнати незаконним наказ Голови комісії з реорганізації Державного спеціалізованого підприємства «Львівський державний міжобласний спеціальний комбінат» від 9 жовтня 2020 року №18 «Про перенесення дати запланованого звільнення ОСОБА_5 ». Поновлено ОСОБА_2 на посаді начальника служби фізичного захисту в Державному спеціалізованому підприємстві «Львівський державний міжобласний спеціальний комбінат» з 26 жовтня 2020 року. Стягнуто з Державного спеціалізованого підприємства «Об`єднання Радон»» на користь позивача середньомісячну заробітну плату за весь час вимушеного прогулу з 27 жовтня 2020 року по 30 березня 2023 року ( день ухвалення судового рішення) у розмірі 500 422, 94 грн.

На виконання цього рішення видано виконавчий лист про стягнення з Державного спеціалізованого підприємства «Об`єднання «Радон»» на користь ОСОБА_2 середньомісячної заробітної плати за весь час вимушеного прогулу з 27 жовтня 2020 року по 30 березня 2023 року у розмірі 500 422, 94 грн. Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за один місяць.

1 травня 2023 року головним державним виконавцем Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Яковенко Т.І. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_2. Також винесено постанови про стягнення виконавчого збору, про арешт коштів боржника, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження.

12 травня 2023 року головним державним виконавцем Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Яковенко Т.І. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження НОМЕР_2.

Згідно платіжної інструкції №8499 від 15 травня 2023 року Голосіївським відділом державної виконавчої служби міста Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) ОСОБА_2. перераховано кошти в розмірі 483 110,12 грн.

Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 23 червня 2023 року (провадження №4-с/465/30/23) відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про зупинення розгляду скарги Державного спеціалізованого підприємства «Об`єднання «Радон»» на дії державного виконавця Голосіївського відділу державної виконавчої служби міста Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ).

Скаргу Державного спеціалізованого підприємства «Об`єднання «Радон»» в частині визнання неправомірною (незаконною) та скасування постанови головного державного виконавця Голосіївського відділу державної виконавчої служби міста Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 1 травня 2023 року про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження на суму 401, 85 грн. залишено без розгляду.

Скаргу Державного спеціалізованого підприємства «Об`єднання «Радон»» в частині визнання неправомірною (незаконною) та скасування постанови головного державного виконавця Голосіївського відділу державної виконавчої служби міста Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 1 травня 2023 року про стягнення виконавчого збору в сумі 50 042, 29 грн. залишено без розгляду.

Визнано неправомірною та скасовано постанову головного державного виконавця Голосіївського відділу державної виконавчої служби міста Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від від 1 травня 2023 року про арешт коштів боржника.

Постановою Львівською апеляційного суду від 16 листопада 2023 року ухвалу Франківського районного суду м.Львова від 23 червня 2023 року в частині відмови в задоволенні вимог про визнання неправомірною (незаконною) та скасування постанови головного державного виконавця Голосіївського відділу державної виконавчої служби міста Києва Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ) від 1 травня 2023 року про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_2 скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про задоволення цих вимог. Ухвалено визнати неправомірною та скасувати постанову головного державного виконавця Голосіївського відділу державної виконавчої службим.Києва Ценрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 1 травня 2023 року по відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_2; ухвалу Франківського районного суду м.Львова від 23 червня 2023 року в частині відмови у задоволенні вимог про зобовязання Голосіївського відділу державної виконавчої служби міста Києва Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ) повернути кошти, що стягнуті за виконавчим провадженням АСВП НОМЕР_2 в сумі 500 422, 94 грн. скасовано та скаргу в цій частині залишено без розгляду. В іншій частині ухвалу залишено без змін.

Встановлено, що ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 23 червня 2023 року визнано неправомірною та скасовано постанову головного державного виконавця Голосіївського відділу державної виконавчої служби міста Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 12 травня 2023 року про закінчення виконавчого провадження НОМЕР_2. Відмовлено у визнанні неправомірною бездіяльності головного державного виконавця Голосіївського відділу державної виконавчої служби міста Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Яковенко Т.І. щодо не розгляду листа від 12 травня 2023 року вих. № 1.9.1-1.11/707-23 про відкладення виконавчих дій та зобов`язання головного державного виконавця Голосіївського відділу державної виконавчої служби міста Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Яковенко Т.І. або іншого державного виконавця, в провадженні якого буде перебувати на виконанні виконавче провадження, розглянути по суті лист ДСП «Об`єднання «Радон»» від 12 травня 2023 року про відкладення виконавчих дій в межах виконавчого провадження НОМЕР_2.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 30 січня 2024 року (справа №320/35201/23), залишеного без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 квітня 2024 року, визнано протиправною та скасовано постанову головного державного виконавця Голосіївського відділу державної виконавчої служби міста Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про стягнення виконавчого збору у ВП НОМЕР_2 від 1 травня 2023 року. Визнано протиправною та скасовано постанову головного державного виконавця Голосіївського відділу державної виконавчої служби міста Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про розмір мінімальних витрат у ВП НОМЕР_2 від 1 травня 2023 року.

26 квітня 2024 року головним державним виконавцем Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Яковенко Т.І. винесено постанови про скасування процесуального документа у виконавчому провадженні НОМЕР_2 та винесено повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції мотивована наступним.

Поворот виконання рішення - це процесуальна форма захисту прав боржника. Воно можливе лише після набрання судовим рішенням законної сили. Його суть - у поверненні стягувачем боржнику всього одержаного за скасованим рішенням.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 444 ЦПК України питання про поворот виконання вирішує суд апеляційної чи касаційної інстанції, якщо, скасувавши рішення, він закриває провадження у справі, залишає позов без розгляду, відмовляє в позові повністю або задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, а при новому розгляді справи в позові відмовлено або позовні вимоги задоволено в меншому розмірі, або провадження у справі закрито чи заяву залишено без розгляду, суд, ухвалюючи рішення, вирішує питання про поворот виконання.

Якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої-третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Поворот виконання рішення, якщо цього вимагає відповідач, можливий у будь-якому випадку, незалежно від того, в якому порядку (апеляційному, касаційному чи за нововиявленими обставинами) скасовано судове рішення.

Відповідно до ч.2 ст. 445 ЦПК України у справах про стягнення аліментів, а також у справах про стягнення заробітної плати чи інших виплат, що випливають з трудових правовідносин, поворот виконання не допускається незалежно від того, у якому порядку ухвалено рішення, за винятком випадків, коли рішення було обґрунтовано на підроблених документах або на завідомо неправдивих відомостях позивача.

Згідно зі ст.239 КЗпП України у разі скасування виконаних судових рішень про стягнення заробітної плати чи інших виплат, що випливають з трудових правовідносин, поворот виконання допускається лише тоді коли скасоване рішення ґрунтувалося на повідомленні позивачем неправдивих відомостях або поданих ним підроблених документах.

Під виплатою слід розуміти не тільки форми оплати праці у вигляді заробітної плати та інших видів трудових виплат, а і інші трудові виплати, віднесені до обов`язку роботодавця.

Відповідно до постанови Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 25 жовтня 2021 року у справі № 61-13597св21 чинне законодавство не допускає повороту виконання рішення суду у разі скасування виконаних судових рішень про стягнення заробітної плати чи інших виплат, що випливають з трудових правовідносин. Для цієї категорії справ не має значення, в якому порядку ухвалене те рішення, яким було скасовано інше виконання рішення.

Заявником не надано суду доказів того, що скасоване Львівським апеляційним судом рішення Франківського районного суду м.Львова від 30 березня 2023 року обґрунтоване на підроблених документах або на завідомо неправдивих відомостях.

З урахуванням встановленого, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про відмову у задоволенні заяви.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, які не спростовані доводами апеляційної скарги. Ухвала суду постановлена з додержанням вимог закону, підстави для її скасування не встановлені.

Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 у відзиві на апеляційну скаргу зробила заяву про розподіл судових витрат.

Відповідно до частин 1 і 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В поданому відзиві на апеляційну скаргу представники позивача просила стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, понесені у зв`язку з наданням правничої в суді апеляційної інстанції в розмірі 2 000 грн.

До відзиву долучено договір про надання професійної правничої допомоги №06/06/25 від 6 червня 2025 року, акт приймання - передачі виконаних робіт (наданих послуг) №2 від 6 червня 2025 року.

Докази понесених витрат на професійну правничу допомогу подані у строки та в порядку визначені ЦПК України.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Клопотання про зменшення судових витрат не подано.

Колегія суддів, оцінюючи надані докази в підтвердження витрат ОСОБА_2 на професійну правничу допомогу в розмірі 2 000 грн., вважає такі обґрунтованими та приходить до висновку про стягнення з відповідача судових витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги, в розмірі 2 000 грн.

Керуючись: ст. ст. 141, 367, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст. 375, 381-384, 388-391, ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Державного спеціалізованого підприємства «Об'єднання «Радон»» залишити без задоволення.

Ухвалу Франківського районного суду міста Львова від 1 травня 2025 року залишити без змін.

Стягнути з Державного спеціалізованого підприємства «Об'єднання «Радон»» (03083, м. Київ, вул. Пирогівський шлях, 50, ) в користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , державний реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судові витрати у розмірі 2 000 (дві тисячі) грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з часу її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 1 вересня 2025 року.

Головуючий_-_____________________Т.І.Приколота

Судді:________________ Ю.Р. Мікуш _______________ Р.В. Савуляк