Справа № 282/960/25
Провадження № 2/282/379/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2025 року

селище Любар

Суддя Любарського районного суду Житомирської області Носач В.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика», інтереси якого представляє Дармограй Анастасія Тимофіївна, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

У С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 30 липня 2024 року між ТзОВ «Бізнес позика» та ОСОБА_1 укладено договір №216001-КС-012 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».

Відповідно до умов договору кредиту, ТОВ «Бізнес позика» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 9000,00 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та правил про надання грошових коштів у кредит.

ТОВ «Бізнес позика» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 9000,00 грн, шляхом перерахування на банківську картку позичальника, котру позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті.

Відповідачка на виконання умов договору здійснила часткову оплату за договором №216001-КС-012 на загальну суму 2360,00 грн.

Зважаючи на ті обставини, що ОСОБА_1 належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, у боржника станом на 22.06.2025 утворилась заборгованість за договором №216001-КС-012 про надання кредиту в розмірі 22134,04 грн, що складається із: суми прострочених платежів по тілу кредиту 9000,00 грн; суми прострочених платежів по процентах 12581,94 грн, суми прострочених платежів за комісією 552,10 грн.

На підставі викладеного вище, представник позивача просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договором №216001-КС-012 про надання кредиту від 30.07.2024, що становить 22134,04 грн та витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн.

Ухвалою суду від 23 липня 2025 року відкрито провадження по справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Задоволено клопотання позивача та витребувано у АТ «ПриватБанк» інформацію щодо підтвердження факту випуску банківської картки ОСОБА_1 та інформацію про рух коштів по рахунку, який був відкритий для обслуговування банківської картки.

Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалу суду про відкриття провадження у справі відповідачка отримала 17 серпня 2025 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження від відповідачки до суду не надходило.

Правом подання відзиву на позовну заяву відповідачка не скористалася.

Крім того, клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило.

З урахуванням викладеного, відсутності клопотань сторін про призначення розгляду справи в судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами.

У зв`язку із здійсненням судом розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Як вбачається із пропозиції (оферта) укласти договір №216001-КС-012 про надання кредиту (споживчий кредит. Електронна форма) та прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) укласти договір №216001-КС-012 про надання кредиту (споживчий кредит. Електронна форма), 30 липня 2024 року між ТзОВ «Бізнес позика» та ОСОБА_1 укладено договір №216001-КС-012 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма).

Відповідно до умов договору, кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 9000,00 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених цим договором та правилами надання споживчих кредитів ТзОВ «Бізнес позика».

Сторони визначили: дата видачі кредиту 30.07.2024; строк, на який надається кредит 16 тижнів; процентна ставка в день 1,50000000, фіксована; знижена процентна ставка за кредитом в день 1,15715961, фіксована, комісія за надання кредиту 1350,00 грн, загальний розмір наданого кредиту 9000,00 грн; строк дії договору до 19.11.2024; орієнтовна загальна вартість наданого кредиту 20728,56 грн; орієнтовна реальна річна процентна ставка 23406,88 процентів.

Розділ 3 договору містить встановлений сторонами на момент укладення договору графік платежів, припускаючи, що позичальник буде його дотримуватись і застосовуватиметься знижена процентна ставка, відповідно до якого платіж основної суми становить 9000,00 грн, проценти за користування кредитом 8530,00 грн, комісія за надання кредиту 1350,00 грн, а всього 18880,00 грн.

В паспорті споживчого кредиту передбачені основні умови кредитування з урахуванням побажань позичальника, інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та загальної вартості кредиту для позичальника, порядок повернення кредиту та інша додаткова інформація. Паспорт підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором ОСОБА_1 .

Представником позивача додано до позовної заяви візуальну форму послідовності дій ОСОБА_1 щодо укладення електронного договору про надання кредиту №216001-КС-012 від 30.07.2024.

У анкеті клієнта відображена інформація стосовно ідентифікації позичальника ОСОБА_1 інформація щодо бажаного кредиту, електронна адреса позичальника, номер телефону, номер банківської картки позичальника.

Із підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів слідує, що ТзОВ «ПрофітГід» було здійснено успішний переказ грошових коштів платником якого є ТОВ «Бізнес позика», дата здійснення переказу 30.07.2024, сума переказу 9000,00 грн, номер платіжної картки отримувача НОМЕР_1 емітент платіжної картки отримувача PRIVAT BANK, призначення переказу перерах. коштів ОСОБА_1 зг. до кредитного договору №21001-КС-012 від 30.07.2024 без ПДВ.

Із розрахунку заборгованості за кредитним договором №21001-КС-012 від 30.07.2024 у ОСОБА_1 станом на 01.07.2025 та в період дії договору, утворилась загальна заборгованість за кредитним договором в сумі 22134,04 грн, з яких: 9000,00 грн заборгованість за кредитом, 12581,94 грн заборгованість по відсотках, 552,10 грн заборгованість по комісії.

Із інформації АТ КБ «ПриватБанк» слідує, що на ім`я ОСОБА_1 банком було емітовано платіжну картку № НОМЕР_2 та відкритий банківський рахунок.

Із виписки про рух коштів по картці ОСОБА_1 слідує, що на банківську картку 30.07.2024 здійснено переказ коштів в сумі 9000,00 грн.

У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).

За правилом частини статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з частиною першою статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до положень статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України).

Частиною 2 ст.1054 ЦК України, встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Відповідно до частини першої ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України.

Згідно зі ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов`язання за даним договором.

Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання.

Згідно ч.2 ст.615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 ст.81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до положень ч.3 ст.12 та ч.1 ст. 82 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що відповідно до умов договору №216001-КС-012 від 30.07.2024 позивачем було надано відповідачці ОСОБА_1 кредит у загальному розмірі 9000,00 гривень, на картковий рахунок, відкритий в АТ КБ «ПриватБанк», який відповідачка вказала у своєму особистому кабінеті, що підтверджується матеріалами справи.

Зважаючи на зазначене, оскільки відповідачкою не було належним чином виконано умови кредитного договору та не спростовано будь-якими доказами правильність розрахунку заборгованості за кредитним договором, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідачки заборгованості за кредитним договором слід задовольнити та стягнути з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Бізнес позика» заборгованість за договором №216001-КС-012 від 30.07.2024 в сумі 21581,94 грн, яка складається із: 9000,00 грн сума прострочених платежів по тілу кредиту; 12581,94 грн сума прострочених платежів по процентах.

Щодо стягнення комісії за кредитним договором в сумі 552,10 грн, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. ч. 1 ст.11 Закону України «Про споживче кредитування», після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Згідно з ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування», умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

Отже, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19.

ТзОВ «Бізнес позика» фактично встановлено сплату комісії, не зазначивши за які саме послуги ця комісія сплачується позичальником. Жодних доказів вчинення будь-яких дій, за які позикодавцем нараховувалася комісія, позивачем не надано.

Разом із тим, ч.1 ст.11 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено безоплатність надання позикодавцем певних послуг, до яких можна віднести видачу кредиту та його супровід.

Отже, умови договору від 30.07.2024 №216001-КС-012 про нарахування позивачем комісії пов`язаної з наданням кредиту є нікчемними, а відтак, у задоволенні вимоги позивача щодо стягнення з відповідачки комісії в сумі 552,10 грн слід відмовити.

Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати по сплаті судового збору в сумі 2362,08 грн, пропорційно задоволеним вимогам.

Ураховуючи викладене, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 206, 258, 263, 259, 265, 279-281, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» заборгованість за договором №216001-КС-012 від 30.07.2024, що становить 21581 (двадцять одну тисячу п`ятсот вісімдесят одну) гривню 94 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» 2362 (дві тисячі триста шістдесят дві) гривні 08 копійок судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика», адреса: м. Київ бульвар Лесі Українки , будинок №26 офіс №411, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Суддя В.М. Носач