Справа № 309/5635/24
П О С Т А Н О В А

Іменем України

04 вересня 2025 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача: Мацунича М.В.,

суддів: Собослоя Г.Г., Джуги С.Д.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Гринюк Ганна Василівна на рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 18 квітня 2025 року, повний текст якого складено 21 квітня 2025 року, ухвалене головуючою суддею Лук`яновою О.В., в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів

встановив:

У грудні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів.

Позов обґрунтовував тим, що рішенням Хустського районного суду від 02 червня 2023 року було визначено місце проживання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з ним, як батьком.

Рішенням Хустського районного суду від 23 вересня 2023 року шлюб між ним та відповідачкою було розірвано. Цим же рішенням суду за зустрічним позовом з відповідачки на його користь були стягнуті аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі по 2300 грн щомісячно, на кожну дитину.

Однак визначеної судом суми недостатньо для належного утримання дітей, у зв`язку із зростанням цін та збільшенням витрат на дітей з віком.

ОСОБА_2 працює за кордоном в Чеській Республіці, в тому має можливість сплачувати аліменти на кожну житину по 5 000 грн щомісячно.

З врахуванням наведеного ОСОБА_1 просив суд збільшити розмір аліментів та стягувати з відповідачки на його користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , по 5000 грн на кожну дитину, щомісячно.

Рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 18 квітня 2025 року позов задоволено частково.

Збільшено розмір аліментів, визначених рішення Хустського районного суду від 23 серпня 2023 року та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі по 2 800 грн на кожну дитину, щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення ними повноліття, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати в розмірі 1 211,20 грн.

У решті вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та задовольнити позов, збільшивши розмір аліментів до 5000 грн на кожну дитину. Посилається при цьому на те, що судом першої інстанції при ухваленні рішення неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи та має місце невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, обставинам справи.

Зазначає, що визначених судом аліментів є недостатньо для належного утримання дітей. Відповідачка працює за кордоном та має можливість сплачувати більший розмір аліментів.

ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Цопко С.В., подала відзив на апеляційну скаргу в якому просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги та залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Вважає, що суд вірно встановив обставини справи та ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Вказує, що вона систематично сплачує аліменти на утримання дітей, при необхідності додатково забезпечує їх всім необхідним. Крім того має на утриманні ще трьох неповнолітніх дітей, одна з яких навчається в коледжі, а тому сплачувати більшу суму аліментів у неї немає можливості.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що позивачка та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Хустського районного суду від 23 серпня 2023 року шлюб між позивачем та відповідачкою розірвано та вирішено: стягнути з відповідачки ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі по 2300 грн щомісячно на кожну дитину, починаючи з 21 вересня 2022 року, і до досягнення дітьми повноліття

Неповнолітні діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживають разом з батьком ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

У відповідачки ОСОБА_2 є ще троє неповнолітніх дітей від попереднього шлюбу: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Ці троє неповнолітніх дітей відповідачки проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні та вихованні. Крім цього, донька ОСОБА_2 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , навчається в Закарпатському лісотехнічному фаховому коледжі з 01.09.2023 на денному відділенні за контрактною формою навчання.

Обґрунтовуючи вимоги про збільшення розміру аліментів, позивач посилається на те, що з віком витрати на утримання дітей значно зросли, зокрема, на забезпечення харчування, придбання одягу та інших речей повсякденного вжитку, необхідних дітям шкільного віку, лікування, відпочинку, розвитку, тощо.

Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року «держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини».

Згідно з статтею 150 Сімейного кодексу України обов`язками батьків є піклування про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готування її до самостійного життя.

Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» установлено, що в 2025 році прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років становить 2 563 гривні, а на дітей віком від 6 до 18 років 3 196 гривень.

Ті обставини, що з віком потреби дітей зростають, що в свою чергу тягне постійне зростання витрат на їх утримання, на забезпечення освіти, гармонійного розвитку, лікування, медичного догляду та відпочинку, є загальновідомими та не потребують доказуванню.

Також слід визнати, що змінилися потреби в коштах для утримання і розвитку дітей, тому, в силу вимог ст. 192 СК України, виникли дійсні підстави для вимоги до платника аліментів про збільшення їх розміру.

Збільшуючи розмір стягнутих з відповідачки аліментів, суд першої інстанції, враховуючи вимоги статей 182, 192 СК України, встановлений законодавством прожитковий мінімум на дитину відповідного віку, матеріальний стан позивача та відповідачки на утриманні якої також знаходяться ще троє дітей, та виходячи з засад якнайкращого забезпечення інтересів неповнолітніх дітей, правильно дійшов висновку, що з відповідачки підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі по 2 800 грн щомісячно.

А тому суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та дійшов до вірного висновку про часткове задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та таким було надано оцінку в суді першої інстанції.

За вимогами п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

А тому, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та дійшов до вірного висновку про задоволення позову, відтак, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

ухвалив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Гринюк Ганна Василівна, залишити без задоволення.

Рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 18 квітня 2025 року, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 04 вересня 2025 року.

Суддя-доповідач

Судді