Справа № 594/1793/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2025 року

Борщівський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого Зушман Г. І.

з участю секретаря Шимків Н.І.

представника позивачки- адвоката Дейнюк М.П.

представника відповідача- адвоката Матвійчука В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м.Борщеві, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 у грудні 2024 року звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, посилаючись на те, що з 10 червня 2005 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який було розірвано рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області 03 січня 2024 року. Під час перебування в шлюбі, а саме 19 грудня 2018 року вони з відповідачем за спільні кошти та кошти її батьків для потреб сім`ї придбали автомобіль марки «VOLKSWAGEN PASSAT», 2008 року випуску, ДНЗ НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1968 см.куб, який було зареєстровано за відповідачем. 08 лютого 2019 року відповідач здійснив перереєстрацію автомобіля у зв`язку зі зміною номерного знаку з НОМЕР_1 на НОМЕР_2 . Зазначений автомобіль після розірвання шлюбу залишився в користуванні відповідача, яким останній станом на сьогодні одноосібно користується.

Позивачка зазначила, що в листопаді 2024 року вона звернулася до відповідача з письмовою пропозицією виплатити їй належну 1/2 частину вартості вказаного вище автомобіля, а саме у розмірі 127 653, 00 грн., зважаючи на те, що відповідно до висновку про вартість майна, наданого суб`єктом оціночної діяльності, ФОП ОСОБА_3 , станом на 12 листопада 2024 року вартість вказаного автомобіля становить 255 306,00 грн. Однак, станом на сьогодні відповідач не сплатив їй кошти в рахунок компенсації половини вартості спірного автомобіля. В особистій розмові відповідач повідомив їй про своє небажання сплачувати кошти в такому розмірі, та запропонував їй звертатися до суду, стверджуючи, що кошти в рахунок компенсації половини вартості автомобіля буде виплачувати їй роками. Зважаючи на те, що спірний автомобіль є об`єктом права спільної сумісної власності, так як набутий ними за час шлюбу, частки майна дружини та чоловіка є рівними, та беручи до уваги те, що станом на сьогодні цей автомобіль перебуває виключно у володінні та користуванні відповідача, відповідно вона має право на компенсацію половини вартості цього автомобіля, яку просить стягнути з відповідача в розмірі 127 653,00 грн.

Представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Матвійчук В.В. подав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволені позовних вимог про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 127 653,00 грн, та здійснити поділ спільного майна подружжя, а саме, транспортного засобу марки «VOLKSWAGEN PASSAT», 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_2 , шляхом присудження до сплати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошової компенсація у розмірі 101 751,00 грн без ПДВ. Посилається на те, що відповідно до наданого позивачкою висновку про вартість майна, виготовленого суб`єктом оціночної діяльності, ФОП ОСОБА_3 , станом на 12 листопада 2024 року вартість вказаного автомобіля становить 255 306,00 грн, однак, дані, вказані у звіті про оцінку майна, не є актуальними, вони не містять достовірних відомостей про технічний стан транспортного засобу, яким відповідач одноособово користується, сума оцінки не відповідає дійсним обставинам справи.

Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 13 грудня 2024 року в цій справі вжито заходи забезпечення позову у виді накладення арешту в частині заборони вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо переходу та припинення права власності на транспортний засіб VOLKSWAGEN PASSAT, 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 30 січня 2025 року клопотання представника позивачки про призначення судової автотоварознавчої експертизи задоволено, призначено у справі судову автотоварознавчу експертизу транспортного засобу, проведення якої доручено експертам Тернопільського відділення Київського науково-дослідного інституту судових, провадження по справі зупинено.

21.07.2025 до суду надійшла заява у формі клопотання від представника позивачки адвоката Дейнюк М.П. про зменшення розміру позовних вимог, яку представник позивачки в підготовчому засіданні підтримала. Заява мотивована тим, що при зверненні з позовною заявою до суду ціна позову була визначена позивачкою на підставі висновку про вартість майна, складеного суб`єктом оціночної діяльності, ФОП ОСОБА_3 , згідно з яким станом на 12 листопада 2024 року ринкова вартість вказаного автомобіля становить 255 306,00 грн., а відповідно вартість частини вказаного автомобіля складає - 127 653, 00 грн. Водночас , згідно даних висновку експерта за результатами проведеної судової авто товарознавчої експертизи №130/25-22 від 20 травня 2025 року ринкова вартість зазначеного автомобіля складає 250845,00 грн., а відповідно його частина -125422,50 грн., тому в порядку поділу майна подружжя просить стягнути з відповідача на користь позивачки грошову компенсацію вартості частки автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT, 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , у розмірі 125422,50 грн., залишивши право власності на цей автомобіль за відповідачем та припинивши на нього право власності позивачки.

Ухвалою суду від 23 липня 2025 року прийнято заяву про зменшення розміру позовних вимог у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, постановлено в подальшому розглядати справу з урахуванням уточнених позовних вимог.

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_1 - адвокат Дейнюк М.П. позовні вимоги підтримала і просить їх задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Матвійчук В.В. підтримав заперечення проти позову, викладені у відзиві.

Дослідивши та оцінивши докази по справі суд встановив наступні фактичні обставини справи.

Сторони у справі перебували у шлюбі, зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Борщівського районного управління юстиції Тернопільської області 10 червня 2005 року, який рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області від 03 січня 2024 року у справі №594/1617/23 було розірвано.

За даними свідоцтва про зміну імені серія НОМЕР_3 ОСОБА_4 змінила прізвище з ОСОБА_5 на ОСОБА_6 , про що 14 листопада 2023 року Борщівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Чортківському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції було зроблено відповідний актовий запис за №15.

Позивачка ОСОБА_1 18 листопада 2024 року звернулася до відповідача з письмовою пропозицією виплатити їй належну 1/2 частину вартості вказаного вище автомобіля, а саме у розмірі 127 653, 00 грн, посилаючись на те, що відповідно до висновку про вартість майна, наданого суб`єктом оціночної діяльності, ФОП ОСОБА_3 , станом на 12.11.2024 року вартість вказаного автомобіля становить 255 306,00 грн.

Відповідач ОСОБА_2 у відповіді на пропозицію позивачки щодо компенсації половини вартості автомобіля від 25 листопада 2025 року повідомив позивачку, що вважає дану пропозицію недійсною, оскільки в ній вказана недостовірна інформація, а саме, що під час перебування у шлюбі ними не було придбано автомобіль з д.н.з. НОМЕР_1 , і з таким номерним знаком автомобіль не перебуває у його особистому користуванні.

Під час розгляду справи судом встановлено та не заперечувалось сторонами, що за час перебування у шлюбі сторони придбали спірний автомобіль марки VOLKSWAGEN PASSAT, 2008 року випуску, ДНЗ НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1968 см.куб, який було зареєстровано за відповідачем. 08 лютого 2019 року відповідач здійснив перереєстрацію автомобіля у зв`язку зі зміною номерного знаку з НОМЕР_1 на НОМЕР_2 .

Зокрема, з наданої стороною позивачки копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 та листа № К-21 a/з від 12 листопада 2024 року, наданого територіальним сервісним центром № 6145 в Тернопільській області Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС Головного сервісного центру МВС встановлено, що ОСОБА_2 19 грудня 2018 року придбано VOLKSWAGEN PASSAT, 2008 року випуску, ДНЗ НОМЕР_1 (на період реєстрації транспортного засобу). 08 лютого 2019 року здійснено перереєстрацію транспортного засобу у зв`язку із заміною номерного знака на НОМЕР_2 .

До матеріалів позовної заяви позивачка долучила висновок про вартість майна, складений суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_3 , згідно з яким станом на 12 листопада 2024 року ринкова вартість спірного автомобіля становить 255 306,00 грн.

Відповідач додав до відзиву на позовну заяву висновок про вартість майна, складений ТОВ «Захід-Експерт» від 06 грудня 2024 року, згідно якого ринкова вартість спірного автомобіля складає 203 502,00 грн.

Згідно висновку експерта за результатами проведеної судової автотоварознавчої експертизи від 20 травня 2025 року №130/25-22 на підставі ухвали Борщівського районного суду Тернопільської області від 30 січня 2025 року ринкова вартість автомобіля марки, моделі, мордифікації VOLKSWAGEN PASSAT, 2.0 TDI 140HP (3С2), номер кузова (VIN) НОМЕР_5 , 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , на день проведення експертизи становить 250845,00 грн.

Відповідно до частини першої статті 60 CK України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

У частині першій статті 61 СК України передбачено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Згідно зі статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Частиною першою статті 69 СК України визначено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Законодавцем визначено, що право на поділ майна, яке перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням.

Згідно з положеннями статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та статтею 372 Цивільного кодексу України.

До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб (частина четверта статті 65 СК України).

Частинами першою, четвертою статті 71 СК України передбачено, що майно, яке є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України.

Відповідно до пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» (далі - постанова), спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу відповідно до частин другої та третьої статті 325 ЦК України, можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Постановою роз`яснено, щосутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначенням кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Поділу підлягає усе майно, що є у спільній сумісній власності подружжя.

Отже, вартість майна, що підлягає поділу, слід визначати виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Сторони в справі подали до суду висновки суб`єктів оціночної діяльності, якими визначено різну вартість спірного майна. Однак, у наданих сторонами висновках не вказано про те, що даних суб`єктів попереджено про кримінальну відповідальність, тому суд не бере ці висновки до уваги.

В той же час позивачка скористалася наданим їй процесуальним законом правом на звернення до суду з клопотанням про призначення судової експертизи з метою вирішення заявлених позовних вимог, зокрема, визначення дійсної вартості спірного автомобіля, яке ухвалою суду від 30 січня 2025 року було задоволено і згідно зазначеного вище висновку експерта від 20 травня 2025 року №130/25-22 вартість спірного автомобіля на день проведення експертизи становить 250845,00 грн.

З огляду на наведене суд приходить до висновку, що вимоги позивачки є обґрунтованими, підставними, ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 6ст. 264 ЦПК Українипід час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивачка під час розгляду справи понесла судові витрати на сплату судового збору, розмір яких з урахуванням ціни зменшених позовних вимог в розмірі 125 422,50 грн. та за подання заяви про забезпечення позову становить 1859,85 грн.

Крім того, позивачка понесла судові витрати на проведення експертизи в сумі 10177,92 грн., що підтверджується актом здачі-приймання висновку експерта від 20.05.2025, а також витрати на професійну правничу допомогу в сумі 15000,00 грн., що підтверджується копіями договору про надання правничої допомоги від 22.10.2024, акту від 21.07.2025.

Зазначені судові витрати в загальній сумі 27037,77 грн. у відповідності до ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки.

Витрати позивачки в сумі 1500,00 грн. на оплату робіт по проведенню оцінки спірного автомобіля, проведених суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_3 стягненню з відповідача не підлягають, оскільки не відносяться до судових витрат.

Заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою суду від 13 грудня 2024 року в цій справі у виді накладення арешту в частині заборони вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо переходу та припинення права власності на транспортний засіб VOLKSWAGEN PASSAT, 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2 , продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання даним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 263, 265 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, задовольнити.

В порядку поділу майна подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 легковий автомобіль марки «VOLKSWAGEN PASSAT», 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 , виділити у власність ОСОБА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості 1/2 частини автомобіля марки «VOLKSWAGEN PASSAT», 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 , в розмірі 125422 (сто двадцять п`ять тисяч чотираста двадцять дві) грн. 50 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати по справі в сумі 27037,77 грн.

Заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 13 грудня 2024 року в цій справі у виді накладення арешту в частині заборони вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо переходу та припинення права власності на транспортний засіб VOLKSWAGEN PASSAT, 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2 , продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання даним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Реквізити сторін:

Позивачка -ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Відповідач- ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_7 .

Повне рішення складено 12 вересня 2025 року.

Головуючий: Г.І.Зушман