Справа № 746/405/25
УХВАЛА

10.09.2025 року

Суддя Срібнянського районного суду Чернігівської області Нагорна Н.Г., розглянувши заяву ОСОБА_1 про надання строку для примирення, -

ВСТАНОВИВ:

15 серпня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 03 вересня 2011 року між ними було укладено шлюб, в якому у них народились діти: ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вказала, що сімейне життя у них з відповідачем не склалося, протягом останніх років відносини лише погіршувалися, почали виникати сварки та суперечки, вони перестали розуміти один одного. Зазначила, що вони з відповідачем мають різні погляди на шлюб та сім`ю. Шлюбні відносини між ними припинені, спільно не проживають більше двох років, подальше збереження шлюбу є неможливим і суперечить інтересам подружжя, а тому позивач вважає, що примирення між ними неможливе. Спір з приводу майна, набутого за час перебування у шлюбі, яке належить сторонам на праві спільної сумісної власності, та щодо місця проживання дітей на момент звернення з цим позовом до суду відсутній. Враховуючи викладене, просила розірвати шлюб.

09 вересня 2025 року позивач подала до суду заяву про надання строку для примирення тривалістю 2 місяці.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно зі статтею 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя, оскільки такі питання можуть вирішуватися виключно у процесі розгляду конкретної справи.

Шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей. При визначенні строку на примирення суд заслуховує думку сторін та враховує конкретні обставини справи. Якщо після закінчення призначеного судом строку примирення подружжя не відбулося і хоча б один з них наполягає на припиненні шлюбу, суд вирішує справу по суті.

При цьому, надання судом строку для примирення подружжя не суперечить моральним засадам суспільства, не є примушуванням сторін до спільного проживання, втручанням у їх приватне життя, порушенням норм моралі, конституційних прав позивача та принципу добровільності шлюбу.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_5 ) 03 вересня 2011 року уклали між собою шлюб, який був зареєстрований Виконавчим комітетом Тимоновицької сільської ради Семенівського району Чернігівській області, про що зроблено відповідний актовий запис № 04.

У шлюбі у сторін народилися спільні діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З урахуванням наведених причин для розірвання шлюбу, тривалості шлюбу, наміру позивача зберегти сім`ю, наявності дітей, суд уважає за необхідне надати сторонам у справі строк для примирення.

Визначаючи необхідний строк для примирення, суд виходить з такого.

При прийнятті процесуальних рішень і застосуванні будь-яких процесуальних норм суд має керуватись, у першу чергу, основним завданням цивільного судочинства, яким є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту прав та інтересів особи.

Надання додаткового строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком (постанови Верховного Суду від 26 листопада 2018 року у справі №761/33261/16-ц і від 08 березня 2023 року у справі №127/16963/22-ц).

Позивач просить надати сторок для примирення.

Враховуючи наведені обставини справи та норми законодавства, взявши до уваги інтереси як позивача, так і відповідача, суд уважає, що строк на примирення подружжя тривалістю 2 місяці є достатнім та розумним для вирішення питання щодо можливості збереження шлюбу сторін, та, з огляду на обставини справи, є таким, що не порушує права обох членів подружжя.

Пунктом четвертим частини першої статті 251 ЦПК України передбачено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі надання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку для примирення.

Зупинення провадження у справі це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

Беручи до уваги те, що позивач скористався своїм прав і подав клопотання, в якому просить надати сторонам строк на примирення, в обов`язок cуду входить вжиття заходів для примирення подружжя, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, а провадження у справі зупиненню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 111, 112 СК України, частиною сьомою статті 240, пунктом четвертим частини першої статті 251, статтею 253 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 про надання строку для примирення задовольнити.

Надати сторонам у справі строк для примирення в два місяці, в зв`язку з чим провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу зупинити.

Ухвала в частині зупинення провадження у справі може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно до статті 354 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому статтею 261 ЦПК України.

Суддя Н.Г. Нагорна