КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2025 року

справа № 761/11826/24

провадження № 22-ц/824/3349/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Музичко С.Г.,

суддів: Болотова Є.В., Сушко Л.П.

при секретарі: Яхно П.А.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 на додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 12 вересня 2024 року, постановлене під головуванням судді Путрі Д.В., у справі за заявою представника відповідача про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання дітей, -

ВСТАНОВИВ:

15.08.2024 року Шевченківським районним судом м. Києва ухвалено рішення у цивільній справі №761/1826/24, яким позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання дітей, - залишено без задоволення.

Між тим, 20.08.2024 р. представник відповідача звернулась до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, а саме: стягнення з ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн.

Додатковим рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 12 вересня 2024 року заяву задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 кошти судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі - 5000 гривень 00 коп.

Не погоджуючись із додатковим рішенням суду представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить додаткове рішення скасувати, ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що на момент розгляду заяви строк оплати послуг адвокатів, у відповідності до умов укладених договорів, вже настав, тому ОСОБА_2 мала надати документальне підтвердження здійснення такої оплати. При винесенні додаткового рішення судом не був врахований фінансовий стан обох сторін.

В судове засідання сторони не з`явились, про місце, дату та час розгляду справи повідомлені належним чином.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи заяву про ухвалення додаткового рішення, суд першої інстанції виходив з доведеності вимог заявником. Врахував наявність клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу, суд вважав можливим стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 кошти судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі - 5000 гривень 00 коп.

Колегія суддів погоджується з висновком суду, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 15 серпня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання дітей - залишено без задоволення.

Заявник просив суд ухвалити додаткове рішення, а саме вирішити питання про витрати на правничу допомогу в справі.

У резолютивній частині рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 15 серпня 2024 року питання щодо стягнення витрат на правничу допомогу не вирішено.

Відповідно до частин 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу заявником надано суду письмові докази.

У матеріалах справи міститься договір про надання правничої допомоги від 03.04.2024 р., укладений з адвокатом Корзаченко В.М., за яким сторони погодили вартість однієї години роботи - 2000,00 грн, строк виплати гонорару встановлюється за домовленістю сторін, рахунок фактуру від 14.05.2024 р. на суму 4000,00 грн (за 2 години), розрахунок суми гонорару від 14.05.2024 р. з переліком та вартістю наданих послуг, витрачених годин, акт здачі-прийняття виконаних робіт, за яким вартість правничої допомоги складає 4000,00 грн, претензій щодо обсягу та якості виконаних робіт немає; договір про надання правової допомоги №27-05 від 08.05.2024 р., укладений з адвокатом Ніколаєвою Г.Г., за яким сторони погодили вартість однієї години роботи - 1500,00 грн, акт приймання-передачі наданих послуг, за яким вартість правничої допомоги складає 3000,00 грн (за участь в двох судовий засіданнях, за 2 год.).

У доводах апеляційної скарги скаржник зазначає, що ОСОБА_2 не надала документальне підтвердження здійснення оплати наданих послуг.

Як було вірно зазначено судом першої інстанції, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19.

Відтак, доводи апелянта щодо відсутності документального підтвердження здійснення оплати наданих послуг не є підставою для скасування додаткового рішення суду першої інстанції.

Доводи апелянта щодо не врахування фінансового стану обох сторін при ухваленні додаткового рішення колегією суду до уваги не приймається з огляду на наступне.

При визначенні розміру суми, яка підлягає стягненню судом було взято до уваги клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу та районний суд дійшов до висновку про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі - 5000 гривень 00 коп.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду про стягнення співмірних витрат на правничу допомогу в розмірі 5000 гривень 00 коп. з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 та ухвалення додаткового рішення.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 12 вересня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач

Судді