Провадження № 2-о/554/313/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 вересня 2025 року м. Полтава

Шевченківський районний суд міста Полтави у складі:

головуючого судді - Тімошенко Н.В.,

за участю секретаря судового засідання - Тоцької К.А.,

заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві в окремому провадженні заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису, -

ВСТАНОВИВ:

27.08.2025 року заявниця ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про видачу обмежувального припису стосовно ОСОБА_2 , посилаючись на те, що останній вчиняє домашнє насильство відносно неї.

Із заяви вбачається, що заявниця та ОСОБА_2 перебували у шлюбі, який було розірвано 25.12.2009 року, однак проживають в одній квартирі за адресою: АДРЕСА_1 .

Заявниця зазначила, що ОСОБА_2 постійно вчиняє сварки, зловживає алкогольними напоями, вчиняє психологічне та фізичне насильство. Конфлікти супроводжуються словесними образами та вживанням ненормативної лексики з боку кривдника. Заявниця зазнає постійного психологічного тиску та насильства, що полягає у погрозах, нецензурному висловлюванні, що принижують її честь та гідність.

Заявник в судовому засіданні заяву підтримала в повному обсязі.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином та завчасно.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 350-5 Цивільного процесуального кодексу України, справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. У разі якщо участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для нього, справа може розглядатися без його участі. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису.

Розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Згідно із ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дія цього Закону поширюється на осіб незалежно від факту спільного проживання, зокрема на колишнє подружжя.

Відповідно до ст. 1 зазначеного Закону:

-домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою;

-психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи.

Статтею 350-6 ЦПК України передбачено, що, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців.

Обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи, а є тимчасовим спеціальним заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків.

На підтвердження своїх доводів заявниця долучила до справи: копію свідоцтва про розірвання шлюбу від 25.12.2009 року; талон-повідомлення єдиного обліку № 27394 про прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 02.07.2025 року; копії заяв-пояснень; копії термінових заборонних приписів стосовно кривдника.

Із наданих документів вбачається, що стосовно ОСОБА_2 раніше застосовувались заходи у вигляді термінових заборонних приписів органами поліції, він притягався до адміністративної відповідальності за справами №554/3500/24, №554/12043/25.

Суд вважає заяву обґрунтованою з наступних підстав.

Між заявницею та заінтересованою особою існували сімейні відносини - вони перебували у шлюбі до 25.12.2009 року та продовжують спільно проживати в одній квартирі, що підпадає під дію Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Із матеріалів справи встановлено факти домашнього насильства у формі психологічного насильства, що виражається у постійних сварках, погрозах, нецензурних висловлюваннях на адресу заявниці, що принижують її честь та гідність.

Наявні документальні підтвердження попередніх випадків домашнього насильства - термінові заборонні приписи, притягнення до адміністративної відповідальності за справами №554/3500/24, №554/12043/25.

Існує ризик продовження домашнього насильства в майбутньому, враховуючи системний характер поведінки заінтересованої особи та факт спільного проживання сторін.

Згідно з частиною третьою статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Оцінивши сукупність наведених обставин та докази у справі, суд дійшов висновку про необхідність застосування обмежувального припису для забезпечення безпеки постраждалої особи.

Керуючись статтями 350-1 - 350-8 ЦПК України, Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису - задовольнити.

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк 6 (шість) місяців із застосуванням таких заходів тимчасового обмеження прав:

?Заборонити перебування в місці проживання (перебування) ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ;

?Заборонити наближення ближче ніж на 100 метрів до місця проживання (перебування) ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ;

?Заборонити наближення ближче ніж на 100 метрів до місця перебування ОСОБА_1 та переслідування її;

?Заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому ОСОБА_2 , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

?Заборонити ведення листування, телефонних переговорів із ОСОБА_1 або контактування з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб;

?Обмежити спілкування з постраждалою ОСОБА_1 .

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Про видачу обмежувального припису суд не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомляє уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік.

Копію рішення суду про видання обмежувального припису направити до Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області для взяття ОСОБА_2 на профілактичний облік.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду як суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя Н.В.Тімошенко