Справа № 167/976/25
Номер провадження 2/167/568/25
У Х В А Л А

03 вересня 2025 року м. Рожище

Суддя Рожищенського районного суду Волинської області Требик В.Б., вивчивши позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

ТОВ «Факторинг Партнерс» звернулося в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами від 18 липня 2020 року № та від 20 липня 2020 року № 3 в загальному розмірі 43552,50 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 188 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Із змісту позовної заяви слідує, що 18 липня 2020 року між ТОВ «Інфінанс» та ОСОБА_1 укладено договір № , право вимоги за яким на підставі договору від 18 жовтня 2021 року № 18-10/21 перейшло до ТОВ «Вердикт Капітал», після чого на підставі договору від 10 січня 2023 року №10-01/2023 перейшло до ТОВ «Коллект Центр», а в подальшому на підставі договору від 18 лютого 2025 року №18-02/25 до позивача «Факторинг Партнерс».

20 липня 2020 року між ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» та ОСОБА_1 укладено договір № 3, право вимоги за яким на підставі договору від 11 травня 2021 року № 11052021 перейшло до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», а в подальшому на підставі договору від 23 травня 2024 року № 23/05/24 до позивача ТОВ «Факторинг Партнерс».

Тобто, в межах даного позову об`єднано дві позовні вимоги, які ґрунтуються на різних договорах, а саме: 1) договорі № від 18 липня 2020 року і договорах від 18 жовтня 2021 року № 18-10/21, від 10 січня 2023 року №10-01/2023, від 18 лютого 2025 року №18-02/25; 2) договорі № 3 від 20 липня 2020 року і договорах від 11 травня 2021 року №11052021, від 23 травня 2024 року №23/05/24.

Отже, при вирішенні спору підлягають встановленню обставини щодо виконання кожного договору окремо та фактично підлягають вирішенню два окремі спори між тими ж сторонами.

Заявлені позовні вимоги не пов`язані між собою ні підставою виникнення, ні поданими доказами, а також одна з позовних вимог не є основною, а інша похідною від неї.

Згідно з п. 2 ч. 4 ст. 185 ЦПК заява повертається у випадках, коли порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень ст. 188 цього Кодексу).

Отже, оскільки підставами виникнення спірних правовідносин сторін є договори, кожен із яких, незважаючи на однаковий суб`єктний склад та правову природу, породжує різні взаємні права та обов`язки, які хоч і є подібними, але стосуються окремих предметів, врегульованих сторонами окремими договорами, тому спільний розгляд об`єднаних позивачем вимог не лише суперечить приписам ст. 188 ЦПК, але й значно утруднить та сприятиме затягуванню учасниками судового процесу вирішення спору по суті, так як подані в обґрунтування позовних вимог докази, на які посилається в позовній заяві позивач, є окремими за вказаними договорами.

Таким чином, позовна заява ТОВ «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 185 ЦПК підлягає поверненню.

Водночас, слід роз`яснити позивачу про можливість звернення до суду із вимогами про стягнення заборгованості з окремими позовами по кожному договору окремо.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись п. 2 ч. 4 ст. 185 ЦПК, суд,-

у х в а л и в :

Повернути позивачу позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення (ухвали).

Суддя: В.Б. Требик