Провадження № 2-о/522/402/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2025 року Приморський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого - судді Шенцевої О.П.,

при секретарі судового засідання Сафтюк-Панько Б.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі у порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народився заявник і йому присвоєно прізвище « ОСОБА_5 ». В подальшому, заявнику та членам його сім`ї видано розпорядження органу приватизації та свідоцтво про право власності, але прізвище вказано як « ОСОБА_5 ». В інших документах, паспорті, свідоцтві про шлюб, прізвище вказано як « ОСОБА_5 », а тому виникла необхідність у зверненні до суду із заявою про встановлення факту належності свідоцтва про право власності на квартиру.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 16 червня 2025 року було відкрито провадження по цивільній справі у порядку окремого провадження з викликом сторін.

09 вересня 2025 року заявник звернувся до суду з заявою про проведення судового засідання згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

09 вересня 2025 року ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою про проведення судового засідання згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Інші заінтересовані особи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки не повідомили.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Відповідно до ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали заяви, надавши належну правову оцінку зібраним у справі доказам у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення заяви, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що свідоцтвом про право власності на житло від 05 січня 2011 року засвідчено, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної спільної часткової власності в рівних частках ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 .

У вказаному свідоцтві про право власності на житло прізвище заявника вказано « ОСОБА_5 », а відповідно до даних паспорту громадянина України № НОМЕР_1 , виданого 22.12.2016 року органом 5115, картці платника податків від 11.01.2017 року, витязі з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання 5115-, свідоцтві про народження серії НОМЕР_2 від 01.02.2017 року, свідоцтві про шлюб серії НОМЕР_3 від 31.10.2023 року, а також розпорядженні органу приватизації № 50, від 24.12.2010 року, на підставі якого видано свідоцтво, вказано « ОСОБА_1 ».

Таким чином, встановлена відмінність в написанні прізвищ заявника, в паспорті, витягах та свідоцтві, призводить до неможливості розпорядитись власним майном.

Разом з тим, у виданих на підставі свідоцтва про право власності витягу про державну реєстрацію прав та технічному паспорті прізвище заявника зазначено « ОСОБА_5 ».

Водночас, прізвище членів сім`ї заявника в їх паспортах та документах зазначено як « ОСОБА_5 ».

Отже, суд вважає, що виявлена помилка в написанні прізвища в свідоцтві про право власності на житло від 05 січня 2011 року є технічною, через переклад з російської на українську мови.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження цивільні справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно з п.12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої , зазначені в документі, не збігаються з ім`ям , по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документу, в якому допущені помилки у прізвищі, імені по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявнику подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація , яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Таким чином, в судовому засіданні встановлена належність заявнику ОСОБА_1 свідоцтва про право власності на житло від 05 січня 2011 року.

Встановлення факту належності документу необхідно заявнику з метою забезпечення можливості подальшої реалізації права на майно.

Суд вважає, що встановлення юридичного факту, про яке просить заявник, знайшло повне підтвердження в судовому засіданні, і його об`єктивність та обґрунтованість не викликає сумніву.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що заява про встановлення факту підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 76-79, 263-265, 315, 318, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , виданого 22.12.2016 року органом 5115, адреса: АДРЕСА_2 ) свідоцтва про право власності на житло квартиру АДРЕСА_3 , виданому державним підприємством «Одеський завод будівельних матеріалів» 05.01.2011 року, зареєстрованому за № 50 та в Комунальному підприємстві «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» 07.02.2011 року, реєстраційний номер 32713979.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Суддя