СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 6/759/307/25
ун. № 2-431/11
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2025 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Єросова І.Ю., розглянувши подання приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Авторгова Андрія Миколайовича про звернення стягнення на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

11.06.2025 приватний виконавець Авторгов А.М. звернувся до Святошинського районного суду м. Києва із поданням про звернення стягнення на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, в якому просить звернути стягнення на домоволодіння загальною площею 236,1 м2, житлова площа 98,4 м2, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку під домоволодінням за кадастровим номером :01:009:0007, які належать у рівних долях боржнику у виконавчому провадженні НОМЕР_1 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виконавчому провадженні НОМЕР_2 ОСОБА_4 .

Дане подання обґрунтовується тим, що рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 09.12.2013 ухвалено стягнути із ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 солідарно на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" заборгованість за кредитними договорами від 22.02.2007 та 27.07.2007 у розмірі 3745535 грн. 41 коп. та 1820 грн. судових витрат, а всього стягнути 3 747 355 (три мільйони сімсот сорок сім тисяч триста п?ятдесят п?ять) грн. 41 коп., але в межах вартості майна, одержаного в спадщину.

На виконання даного рішення судом видано виконавчі листи.

У свою чергу, приватним виконавцем Авторговим А.М. відкрито виконавче провадження НОМЕР_1 щодо примусового виконання виконавчого листа від 19.06.2016 в частині стягнення із ОСОБА_1 ухваленого за рішенням суду.

Крім того, відкрито виконавче провадження НОМЕР_2, в якому боржником є ОСОБА_3 .

Відповідно до відомостей з Державного реєстру актів цивільного стану громадян 05.03.2022 за актовим записом №282 зареєстровано шлюб, в якому ОСОБА_3 змінила прізвище на ОСОБА_5 .

Таким чином, фактично боржником у виконавчому провадженні НОМЕР_2 є саме ОСОБА_6 .

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно домоволодіння та земельна ділянка, на яке слід звернути стягнення, зареєстроване за померлим ОСОБА_7 .

Крім того, рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 16.05.2019 у справі №759/12367/16-ц судом встановлено, що після смерті позичальника ОСОБА_7 заведена спадкова справа, а боржники - ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 отримали спадщину, яка складається із майна, звернення стягнення на яке ініціюється даним поданням.

Разом з тим, у встановленому законом порядку боржники не зареєстрували своє право власності, а тому, відповідно до ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» таке питання підлягає вирішенню саме судом.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 13.06.2025 вказане подання передано для розгляду судді Святошинського районного суду м. Києва Єросовій І.Ю.

В силу приписів ч. 11 ст. 440 ЦПК України, суд негайно розглядає подання державного виконавця, приватного виконавця без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця.

Суд, вивчивши доводи приватного виконавця, викладені у поданні, оцінивши в сукупності надані останнім докази з огляду на їх достатність, допустимість, належність та достовірність, доходить висновку про відсутність підстав для задоволення такого подання, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Приписами ст. 13 ЦПК України закріплено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ч. 10 ст. 440 ЦПК України питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Судом встановлено, що рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 09.12.2013 ухвалено стягнути із ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 солідарно на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" заборгованість за кредитними договорами від 22.02.2007 та 27.07.2007 у розмірі 3745535 грн. 41 коп. та 1820 грн. судових витрат, а всього стягнути 3 747 355 (три мільйони сімсот сорок сім тисяч триста п?ятдесят п?ять) грн. 41 коп., але в межах вартості майна, одержаного в спадщину.

На виконання даного рішення судом видано виконавчі листи.

Так, приватним виконавцем відкрито виконавче провадження НОМЕР_2, в якому боржником є ОСОБА_3 . Відповідно до відомостей з Державного реєстру актів цивільного стану громадян 05.03.2022 за актовим записом №282 зареєстровано шлюб, в якому ОСОБА_3 змінила прізвище на ОСОБА_5 . Таким чином, фактично боржником у виконавчому провадженні НОМЕР_2 є саме ОСОБА_6 .

Приватний виконавець Авторгов А.М. стверджує, що боржники прийняли у передбаченому законом порядку спадщину.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В силу приписів ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд звертає увагу, що доводи приватного виконавця в частині зміни прізвища боржником ОСОБА_3 не підтверджуються наданими суду документами. Так, останнім не надано жодних доказів, які б свідчили про зміну на ОСОБА_5 , зокрема, не долучено Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, який містить дані про зроблений актовий запис №282 від 05.03.2022, про який вказує ініціатор подання.

Також виконавець не надає суду жодних документів, які б свідчили про те, що ОСОБА_7 помер, а спадкоємці ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 прийняли спадщину (фактично або за заявою).

У той же час, виконавець посилається на встановлення цих обставин рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 19.05.2016 року.

Суд звертає увагу на те, що згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Водночас, як вбачається із матеріалів справи, вказане рішення було скасовано Київським апеляційним судом постановою від 28.10.2019 (т. 3 а.с. 197-200), а відтак, встановлені у такому судовому рішенні обставини не можуть бути взяті до уваги та не звільняють приватного виконавця від обов`язку надати суду документальне підтвердження своїх доводів.

З огляду на наведене, а також беручи до уваги, що приватним виконавцем до свого подання не долучено доказів на підтвердження викладених доводів, суд не вбачає підстав для задоволення подання.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 18, 76-82, 89, 258, 260, 261, 352, 353, 440 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Подання приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Авторгова Андрія Миколайовича про звернення стягнення на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.Ю. Єросова