ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2025 року

м. Київ

справа № 369/16840/23

провадження № 61-6098св25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Осіяна О. М.,

учасники справи:

позивач - Дмитрівська сільська рада Бучанського району Київської області,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Ганенка Романа Андрійовича, на постанову Київського апеляційного суду від 09 квітня 2025 року у складі колегії суддів: Яворського М. А., Кашперської Т. Ц., Фінагеєва В. О.,

Короткий зміст позовних вимог

1. У жовтні 2023 року Дмитрівська сільська рада Бучанського району Київської області звернулася до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі сплати орендної плати та пені за несвоєчасну сплату орендної плати, розірвання договору оренди водного об`єкта загальнодержавного значення та повернення водного об`єкта власнику.

2. Позов обґрунтовувала тим, що 07 листопада 2012 року між Києво-Святошинською районною державною адміністрацією Київської області та ОСОБА_1 було укладено договір оренди водного об`єкта загальнодержавного значення №96.

3. Того ж дня відповідно до Акту приймання-передачі водного об`єкта за вищевказаним договором орендодавцем було передано та прийнято орендарем водний об`єкт в селі Бузова Києво-Святошинського району Київської області для риборозведення. Площа водного дзеркала об`єкта складає 4,5925 га.

4. Постановою Верховної Ради України від 17 липня 2020 року № 807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів» утворено Бучанський район

(з адміністративним центром у місті Буча) у складі територій Білогородської сільської, Бородянської селищної, Борщагівської сільської, Бучанської міської, Вишневої міської, Гостомельської селищної, Дмитрівської сільської, Ірпінської міської, Коцюбинської селищної, Макарівської селищної, Немішаївської селищної, Пісківської селищної територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України.

5. Відповідно до рішення № 3/2 від 24 листопада 2020 року «Про реорганізацію Бузівської сільської ради, Личанської сільської ради, Петрушківської сільської ради, Шпитьківської сільської ради, шляхом приєднання до Дмитрівської сільської ради» Дмитрівська сільська рада

є правонаступником всього майна та обов`язків Бузівської сільської ради, Личанської сільської ради, Петрушківської сільської ради та Шпитьківської сільської ради.

6. 29 березня 2023 року згідно Акту приймання-передачі договорів оренди Департаментом містобудування та архітектури Київської обласної державної адміністрації передано Дмитрівській сільській раді Бучанського району Київської області договір оренди водного об`єкта загальнодержавного значення № 96 від 07 листопада 2012 року.

7. Оскільки за наслідками реорганізації Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області та передання на підставі рішення

№ 3/2 від 24 листопада 2020 року Дмитрівській сільській раді Бучанського району Київської області договору оренди водного об`єкта загальнодержавного значення № 96 від 07 листопада 2012 року до останньої перейшли всі права та обов`язки як орендодавця щодо договору оренди водного об`єкта, тобто мало місце універсальне правонаступництво.

8. Крім того, вказувала, що відповідачем допущено істотне порушення умов договору, а саме в порушення умов пункту 1.2 та 2.3 договору відповідач взагалі жодного разу не вносив оренду плату за користування водним об`єктом. Таким чином, сума заборгованості з орендної плати за договором складає

101 035,00 грн та є достатньо значною, оскільки виникла внаслідок систематичної несплати відповідних періодичних платежів відповідачем упродовж майже одинадцяти років.

9. Також посилалася на те, що відповідно до відповідей Басейнового управління водних ресурсів середнього Дніпра № 01-12/1122 від 01 вересня

2023 року та Державного агентства водних ресурсів України № 4375/5/5/11-23 від 07 вересня 2023 року відповідач річних звітів за формою 2-ТП за період 2020-2023 роки не подавав, відтак, порушив умови договору, передбачені

пунктом 2.3.

10. Зазначала, що в порушення статей 48-49 Водного кодексу України, пункту 2.3 договору ОСОБА_1 не оформив дозвіл на спеціальне водокористування після укладення договору оренди водного об`єкту.

11. З урахуванням вищезазначеного Дмитрівська сільська рада Бучанського району Київської області просила суд:

- стягнути з відповідача на її користь заборгованість з орендної плати у розмірі

101 035,00 грн та пеню у розмірі 325 474,82 грн;

- розірвати договір оренди водного об`єкта загальнодержавного значення №96, укладений 07 листопада 2012 року між Києво-Святошинською районною державною адміністрацією Київської області та ОСОБА_1 , зобов`язавши останнього повернути Дмитрівській сільській раді Бучанського району Київської області водний об`єкт в селі Бузова Києво-Святошинського району (Бучанського району) Київської області площа водного дзеркала складає

4,5925 га, для риборозведення.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

12. Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області

від 28 листопада 2024 року позов Дмитрівської сільської рада Бучанського району Київської області задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість з орендної плати в сумі 55 110,00 грн та 5 000,00 грн пені, що разом складає 60 110,00 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

13. Задовольняючи позовні вимоги частково, районний суд мотивував своє рішення тим, що укладаючи оспорюваний договір оренди водного об`єкта загальнодержавного значення №96 від 07 листопада 2012 року, позивач мав легітимні очікування, що після набуття права оренди йому буде також надано

і право користування прибережною захисною смугою, яка розташована навколо водного об`єкта.

14. Натомість Бузівська сільська рада, а в подальшому Дмитрівська сільська рада, як правонаступник Бузівської сільської ради у спірних правовідносинах, не розглядали належним чином звернення ОСОБА_1 щодо оформлення права оренди на землі прибережної захисної смуги, яка розташована навколо водного об`єкту.

15. Відтак, суд першої інстанції виснував, що, з одного боку, позивач посилається на невиконання відповідачем визначених договором обов`язків щодо проведення залуження, створення водоохоронних лісонасаджень, встановлення водоохоронних знаків, винесення в натуру та закріплення меж прибережної захисної смуги межовими знаками, які мають виконуватись

в межах прибережної захисної смуги. А з іншого боку, ухиляється під вирішення питання про надання відповідачу дозволу на розробку документації із землеустрою та передачу в оренду земель прибережної захисної смуги.

16. Таким чином, взявши до уваги те, що порушення відповідачем умов договору щодо строків оплати орендної плати мало місце починаючи з 21 січня 2013 року, водночас з позовом про розірвання договору оренди з цих підстав сільська рада звернулась лише в жовтні 2023 року, врахувавши, що в матеріалах справи відсутні докази того, що попередній орендодавець водного об`єкта - Києво-Святошинська районна державна адміністрація Київської області - зверталась до суду з позовом щодо розірвання договору оренди водного об`єкта у зв`язку з систематичною несплатою орендної плати відповідачем, районний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимоги щодо розірвання договору оренди водного об`єкта загальнодержавного значення №96, укладеного 07 листопада 2012 року та, як наслідок, повернення земельної ділянки позивачеві.

17. Щодо вимог про стягнення заборгованості з орендної плати та пені суд зазначив, що дійсно згідно пункту 1.2. Договору оренди водного об`єкта загальнодержавного значення № 96 від 07 листопада 2012 року розмір орендної плати за рік становить 9 185,00 грн. Орендна плата вноситься Орендарем щорічно до 20 січня року, за який здійснюється оплата, до Обласного бюджету Київської області за кодом класифікації доходів бюджету 22120000 «Плата за надані в оренду ставки, що знаходяться в басейнах річок загальнодержавного значення» з урахуванням індексу споживчих цін на товари та послуги (індексу інфляції) за попередній рік.

18. Законодавство України (чинне як станом на час укладання договору, так і на час розгляду справи судом) та умови Договору оренди водного об`єкта загальнодержавного значення №96 від 07 листопада 2012 року не ставлять обов`язок сплати орендної плати в залежність від наявності у орендаря водного об`єкту права користування землями прибережної захисної смуги, а тому позивач має право вимагати сплати відповідачем орендної плати за користування водним об`єктом, яке здійснюється відповідачем на підставі договору оренди водного об`єкта загальнодержавного значення №96

від 07 листопада 2012 року .

19. Відтак, районний суд, врахувавши пропуск позивачем строків позовної давності, дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості з орендної плати за 2012-2017 роки задоволенню не підлягають, оскільки строк позовної давності за цими вимогами сплив. Водночас суд визнав обґрунтованими та доведеними вимоги позивача щодо стягнення заборгованості з орендної плати за 2018-2023 роки в розмірі 55 110,00 грн.

20. Також суд першої інстанції зазначив, що у зв`язку з пропуском позовної давності позовні вимоги позивача про стягнення пені за період 2012 - 2019 роки задоволенню не підлягають.

21. При цьому, на переконання районного суду, законними є вимоги позивача про стягнення пені за період 2020 - 16 жовтня 2023 року у загальному розмірі

27 855,97 грн.

22. Водночас, врахувавши стан здоров`я відповідача, а також те, що позивач ухиляється під вирішення питання про надання відповідачу дозволу на розробку документації із землеустрою та передачу в оренду земель прибережної захисної смуги, що створює останньому перешкоди у використанні водного об`єкта, районний суд вважав за можливе зменшити розмір пені на підставі частини третьої статті 551 ЦК України до 5 000,00 грн.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

23. Постановою Київського апеляційного суду від 09 квітня 2025 рокуапеляційну скаргу Дмитрівської сільської ради Бучанського району Київської області задоволено частково.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області

від 28 листопада 2024 року скасовано та ухвалено у справі нове судове рішення.

Позов Дмитрівської сільської ради Бучанського району Київської області задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Дмитрівської сільської ради Бучанського району Київської області заборгованість зі сплати орендної плати у розмірі 55 110,00 грн, пеню за несвоєчасну сплату орендної плати у розмірі

27 626,38 грн, а всього 82 736,38 грн.

24. Розірвано договір оренди водного об`єкта загальнодержавного значення №96, укладений 07 листопада 2012 року між Києво-Святошинською районною державною адміністрацією Київської області та ОСОБА_1 , зобов`язавши ОСОБА_1 повернути Дмитрівській сільській раді Бучанського району Київської області водний об`єкт в селі Бузова Києво-Святошинського району (Бучанського району) Київської області із площею водного дзеркала 4,5925 га, для риборозведення.

У задоволенні решти позовних вимог Дмитрівської сільської ради Бучанського району Київської області відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

25. Скасовуючи рішення міськрайонного суду та ухвалюючи нове судове рішення про часткове задоволення позовних вимог, апеляційний суд мотивував своє рішення тим, що відповідач не виконував взяті на себе зобов`язання, визначені умовами договору оренди землі №?96 від 07 листопада 2012 року, щодо своєчасної сплати орендної плати протягом усього строку дії договору

(з 2012 по 2023 роки). Унаслідок цього утворилася заборгованість зорендної плати в розмірі 101?035,00 грн, що, своєю чергою, свідчить про невиконання відповідачем істотної умови договору - обов`язку зі сплати орендної плати.

26. Відтак, з урахуванням порушення відповідачем істотної умови договору, апеляційний суд визнав обґрунтованими вимоги Дмитрівської сільської ради Бучанського району Київської області про розірвання договору оренди водного об`єкта та повернення земель водного фонду, розташованих під цим об`єктом.

27. При цьому апеляційний суд погодився із визначеним районним судом розміром несплаченої орендної плати за період із 2018 по 2023 рік в розмірі 55 110,00 грн.

28. Також колегія суддів вважала обґрунтованим розрахунок пені за договором, здійснений районним судом у розмірі 27 636,38 грн.

29. При цьому апеляційний суд визнав безпідставними доводи позивача щодо необхідності стягнення коштів з орендної плати за 2017 рік та пені за

2019 рік.

30. Також колегія суддів визнала безпідставними посилання відповідача на стан здоров`я як на підставу для зменшення розміру пені, погодженої сторонами в договорі, за несвоєчасне виконання обов`язку щодо сплати орендної плати, оскільки умови договору оренди відповідачем не виконувалися протягом 11 років. Більше того, на переконання апеляційного суду, відповідач мав можливість звернутися до позивача із заявою про дострокове припинення договору оренди у зв`язку зі станом здоров`я, однак не вчинив таких дій.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

31. У травні 2025 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Ганенка Р. А., на постанову Київського апеляційного суду від 09 квітня

2025 року у вказаній справі.

32. Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 29 травня 2025 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано матеріали цивільної справи та надано строк для подачі відзиву на касаційну скаргу.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

33. У касаційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Ганенко Р. А., просить скасувати оскаржуване судове рішення в частині задоволених позовних вимог про розірвання договору оренди та повернення водного об`єкта, рішення суду першої інстанції в цій частині залишити в силі.

34. Підставою касаційного оскарження заявник вказує відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України).

35. Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд дійшов помилкових висновків стосовно наявності підстав для задоволення позовних вимог про розірвання договору оренди водного об`єкта та повернення такого об`єкта позивачеві у справі, оскільки неможливість належного виконання вимог умов договору стало наслідком ненадання стороною позивача прибережної захисної смуги в оренду відповідачеві.

36. Відтак заявник касаційної скарги зазначає, що при укладенні оспорюваного договору оренди водного об`єкта мав легітимні очікування на набуття права користування прибережною захисною смугою, яка розташована навколо водного об`єкта.

37. На переконання заявника, з огляду на особливості водного об`єкта, а саме його нерозривний зв`язок із земельною ділянкою, на якій він розташований,

а також необхідність виконання робіт у межах прибережної захисної смуги навколо водного об`єкта, визначених умовами договору оренди водного об`єкта (здійснення експлуатації об`єкта оренди з дотриманням правил експлуатації та режимів роботи водойми, виданих органами водного господарства; утримання в технічно справному стані гідротехнічних споруд; установлення водоохоронних знаків; дотримання обмежень господарської діяльності в прибережних захисних смугах і водоохоронних зонах), а також наявних рекомендацій

у водогосподарському паспорті щодо виділення орендареві прибережної захисної смуги орієнтовною площею 3,235 га, відповідач мав законні підстави очікувати прийняття відповідного рішення щодо передачі йому в оренду прибережної захисної смуги навколо водного об`єкта.

38. Таким чином, на переконання заявника касаційної скарги, у зв`язку із систематичним ухиленням Бузівської сільської ради, а в подальшому - її правонаступниці, Дмитрівської сільської ради, від вирішення питання про передачу в оренду заявникові прибережної захисної смуги навколо водного об`єкта, він фактично був позбавлений можливості використовувати об`єкт оренди за призначенням та не мав змоги виконувати обов`язки, встановлені договором оренди.

39. Відтак, на переконання заявника касаційної скарги, розірвання договору за наведених обставин буде несправедливим щодо відповідача, оскільки останній тривалий час не міг набути права користування землями прибережної захисної смуги та, як наслідок, був позбавлений можливості використовувати водний об`єкт для потреб риборозведення.

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

40. У червні 2025 року до Верховного Суду надійшов відзив Дмитрівської сільської ради Бучанського району Київської області на касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Ганенка Р. А., у якому зазначено, що оскаржуване судове рішення ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги не заслуговують на увагу.

41. Зокрема, вказує, що відповідач у справі протягом тривалого часу не виконував умову договору щодо сплати орендної плати за користування об`єктом оренди, унаслідок чого утворилася заборгованість.

42. Таким чином, на переконання Дмитрівської сільської ради Бучанського району Київської області, тривала безоплатна експлуатація водойми відповідачем, унаслідок чого в останнього виникла заборгованість зі сплати орендної плати, є достатньо суттєвою, щоб кваліфікувати порушення умов договору як істотне згідно з частиною другою статті 651 ЦК України.

43. Додатково звертає увагу суду на те, що предметом договору оренди

є саме водойма, а не земельна ділянка, а тому посилання відповідача на неможливість належним чином експлуатувати водний об`єкт у зв`язку з неоформленням права оренди на прибережну смугу не звільняє останнього від зобов`язань за договором.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

44. Судами попередніх інстанцій встановлено, що 07 листопада 2012 року між Києво-Святошинською районною державною адміністрацією Київської області, в особі заступника голови Гусєва Р. М., який діяв на підставі розпорядження виконувача обов`язків голови Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області від 31 жовтня 2012 № 2941, та ОСОБА_1 , укладено Договір оренди водного об`єкта загальнодержавного значення № 96.

45. 07 листопада 2012 року відповідно до Акту приймання-передачі водного об`єкта за Договором оренди водного об`єкта загальнодержавного значення

№ 96 було передано Орендодавцем та прийнято Орендарем водний об`єкт в селі Бузова Києво-Святошинського району Київської області площа водного дзеркала складає 4,5925 га, для риборозведення.

46. Відповідно до постанови Верховної Ради України від 17 липня 2020 року №807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів» утворено Бучанський район

(з адміністративним центром у місті Буча) у складі територій Білогородської сільської, Бородянської селищної, Борщагівської сільської, Бучанської міської, Вишневої міської, Гостомельської селищної, Дмитрівської сільської, Ірпінської міської, Коцюбинської селищної. Макарівської селищної, Немішаївської селищної, Пісківської селищної територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України.

47. Відповідно до рішення №3/2 від 24 листопада 2020 року «Про реорганізацію Бузівської сільської ради, Личанської сільської ради, Петрушківської сільської ради, Шпитьківської сільської ради шляхом приєднання до Дмитрівської сільської ради» Дмитрівська сільська рада

є правонаступником всього майна та обов`язків Бузівської сільської ради, Личанської сільської ради, Петрушківської сільської ради та Шпитьківської сільської ради.

48. 29 березня 2023 року Актом приймання-передачі договорів оренди Департаментом містобудування та архітектури Київської обласної державної адміністрації передано Дмитрівській сільській раді Бучанського району Київської області Договір оренди водного об`єкта загальнодержавного значення №96 від 07 листопада 2012 року.

49. Дмитрівська сільська рада є правонаступником прав та обов`язків Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області за договором оренди водного об`єкта загальнодержавного значення №96 від 07 листопада 2012 року.

50. Відповідно до пункту 1.2. Договору за користування вказаним в Договорі водним об`єктом на умовах оренди Орендар сплачує орендну плату в розмірі 2 000,00 грн за 1 га в рік за кожний рік оренди протягом терміну дії Договору. Розмір орендної плати за рік становить 9 185,00 грн. Орендна плата вноситься Орендарем щорічно до 20 січня року, за який здійснюється оплата до Обласного бюджету Київської області за кодом класифікації доходів бюджету 22120000 «Плата за надані в оренду ставки, що знаходяться в басейнах річок загальнодержавного значення» з урахуванням індексу споживчих цін на товари та послуги (індексу інфляції) за попередній рік.

51. Пунктом 1.3. Договору передбачено, що нарахування і сплата Орендарем орендної плати за Договором починається з дня передачі Орендодавцем Орендарю водного об`єкта, що орендується.

52. Відповідно до пункту 1.5. Договору термін дії Договору становить двадцять п`ять років.

53. Пунктом 2.3. Договору передбачено, що Орендар зобов`язаний: виконувати умови цього Договору та умови погоджень до нього, які

є невід`ємною частиною Договору та додаються до нього; здійснювати експлуатацію об`єкту оренди з дотриманням правил експлуатації та режимів роботи водойми, виданих органами водного господарства; утримувати

в технічно справному стані всі гідротехнічні споруди; використовувати водний об`єкт тільки за його прямим призначенням, виключно для цілей, визначених в пункті 1.1. Договору; в разі планування проведення щорічних технологічних скидів води для облову риби, отримати в органах охорони навколишнього природного середовища дозвіл на спеціальне водокористування; установити водоохоронні знаки (з приводу дотримання екологічних, санітарно-епідеміологічних норм поведінки); установити водомірну рейку, вести спостереження за рівнями води та витратами; скласти план земельної ділянки водного об`єкта, що передається в оренду, погодити з відповідними службами

і винести в натуру, закріпивши його межовими знаками; своєчасно і в повному обсязі вносити оренду плату; дозволяти здійснювати загальне та спеціальне водокористування в порядку встановленому законодавством України, в разі бажання орендаря обмежити загальне водокористування, питання, узгоджується з орендодавцем, відображається додатковою угодою до договору оренди та доводиться до відома громадян орендарем водного об`єкту або органами самоврядування у відповідності до статті 47 Водного кодексу України; дотримуватись обмежень господарської діяльності у прибережних захисних смутах та водоохоронних зонах, а також інших вимог чинного законодавства; не допустити порушень санітарних норм та правил; здійснювати невідкладні роботи, пов`язані з безаварійним пропуском паводків та ліквідацією наслідків аварій, які можуть спричинити погіршення якості води відповідно по чинного законодавства України; при виникненні аварійних ситуацій (пошкодження греблі, водоскидної спорудь), терміново повідомити уповноважений орган водного господарства; на вимогу органів водного господарства в разі необхідності (на період паводка, повені, посухи) проводити скиди води згідно з розробленими режимами роботи для водного об`єкту; повністю відшкодовувати збитки, нанесені водному об`єкту діями орендаря, шо призвели до пошкодження гідротехнічних споруд та затоплення прилеглих територій при самовільному скиду води або недотримані режиму скиду води, встановленого органами водного господарства; при пошкодженнях та аваріях, які відбулися за вини орендаря, виконати заходи по їх усуненню; спорожнення водного об`єкту проводити після отримання дозволу на спеціальне водокористування та погодження з органами водного господарства режиму скиду води з водного об`єкту; здійснювати ведення рибного господарства відповідно до вимог Тимчасового порядку ведення рибного господарства і здійснення рибальства, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 вересня 1996 року №1192, та інших нормативних документів в галузі ведення рибного господарства; щоквартально, до 20 числа місяця, наступного за звітним, подавати Дніпровського басейного управління водних ресурсів звіт про використання води за формою 2-ТП (водгосп).

54. Згідно з пунктом 3.1 Договору при простроченні сплати орендної плати Орендар сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми, не внесеної в термін оплати, за кожен день прострочення.

55. Починаючи з дати укладання договору оренди - 07 листопада 2012 року орендна плата орендарем не сплачувалася. Докази протилежного у матеріалах справи відсутні.

56. Відповідно до пункту 1.1 Договору водний об`єкт передано в оренду відповідачу для риборозведення.

57. Зі змісту водогосподарського паспорту водойми площею 4,5925 га

в с. Бузова Києво-Святошинського району Київської області встановлено, що відповідно до загальних рекомендацій щодо раціонального використання

і охорони водних ресурсів водосховища/водойми, які наведені водогосподарському паспорті водойми, яка є об`єктом оренди за спірним договором, при наданні даної водойми в оренду повинна бути надана і її прибережна захисна смуга в повному обсязі за виключенням тієї частини, яка вже перебуває в землекористуванні чи землеволодінні. Згідно відомостей водогосподарського паспорту площа прибережної захисної смуги становить 3,235 га.

58. Розділ 5 водогосподарського паспорту містить правила експлуатації водойми, які передбачають виконання значного обсягу робіт в межах прибережної захисної смуги (в тому числі проведення залуження, створення водоохоронних лісонасаджень, встановлення водоохоронних знаків, винесення в натуру та закріплення меж прибережної захисної смуги межовими знаками тощо).

59. 20 березня 2013 року відповідач звернувся до сільського голови с. Бузова Пономаренка В. В. із заявою про надання в оренду прибережної захисної смуги в розмірі не менше 25 м від урізу води у водоймі, або відповідно до затвердженої містобудівної документації.

60. Відповідь на вищевказане звернення відповідач не отримав.

61. Зі змісту листа Бузівської сільської ради від 14 червня 2013 року №271 «Про надання в оренду прибережної ставка «Справнічка» вбачається, що відповідач ОСОБА_1 з аналогічним зверненням звертався до Бузівської сільської ради листом від 28 лютого 2013 року №65 щодо надання в оренду прибережної захисної смуги шириною не менше 25 м від урізу води у водоймі (ставок «Справнічка») в с. Бузова по вул. Садовського.

62. Вищевказане звернення розглянуто на 21 сесії 6 скликання Бузівської сільської ради від 04 червня 2013 року.

63. У задоволенні заяви відмовлено у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не укладений та не затверджений у відповідності до чинного законодавства України договір оренди на водний об`єкт.

64. 19 липня 2013 року ОСОБА_1 повторно звернувся до сільського голови с. Бузова Пономаренка В. В. із заявою про надання в оренду прибережної захисної смуги в розмірі не менше 25 м від урізу води у водоймі, або відповідно до затвердженої містобудівної документації.

65. Відповідь на вищевказане звернення відповідач не отримав.

66. Відповідно до листа Бузівської сільської ради від 12 листопада 2013 року №597 відповідач ОСОБА_1 звертався до Бузівської сільської ради з листом

від 20 вересня 2013 року №437 щодо надання дозволу на відведення водозахисної смуги ставка «Справнічка».

67. Звернення розглянуте на ХІІ сесії 6 скликання Бузівської сільської ради

від 05 листопада 2013 року.

68. У задоволенні заяви відмовлено у зв`язку тим, що остання не була підтримана депутатами ради.

69. 04 серпня 2015 року відповідач ОСОБА_1 повторно звернувся до сільського голови с. Бузова Пономаренка В. В. із заявою про надання в оренду прибережної захисної смуги в розмірі не менше 25 м від урізу води у водоймі, або відповідно до затвердженої містобудівної документації.

70. Відповідь на вищевказане звернення відповідач не отримав.

71. Рішенням Бузівської сільської ради від 07 серпня 2015 року №120

у задоволенні заяви відповідача від 04 серпня 2015 року №302 про передачу

в оренду прибережної захисної смуги відмовлено у зв`язку із відсутністю реєстрації договору оренди водного об`єкта згідно чинного законодавства та відсутністю в поданих документах письмової згоди інших землекористувачів.

72. 23 серпня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Дмитрівської сільської ради із заявою про зміну орендаря за договором оренди водного об`єкту та про надання дозволу на розробку документації із землеустрою для надання в оренду прибережної захисної смуги.

73. Рішенням Дмитрівської сільської ради від 05 вересня 2023 року №38/32 дано доручення керівнику відділу комунальної власності, земельних відносин та екологічних питань Матвієвій Н. В. та керівнику юридичного відділу Вачилі А. І. вивчити та подати на розгляд сесії питання щодо зміни сторони в договорі №96 від 07 листопада 2012 року, укладеному між Києво-Святошинською районною державною адміністрацією Київської області та ОСОБА_1 , і надання дозволу на розробку землевпорядної документації з метою надання в оренду земельної ділянки під об`єктом та прибережної захисної смуги ОСОБА_1

74. Станом на час розгляду справи звернення відповідача про зміну орендаря за договором оренди водного об`єкту та про надання дозволу на розробку документації із землеустрою для надання в оренду прибережної захисної смуги Дмитрівською сільською радою по суті не розглянуте, право користування прибережною захисною смугою навколо водного об`єкта відповідачу не надано.

Позиція Верховного Суду

75. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

76. Положенням частини другої статті 389 ЦПК України встановлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно

у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права

у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

77. Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції

в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

78. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише

в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

79. Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

80. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

81. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог

і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

82. Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Мотиви, з яких виходив Верховний Суд, та застосовані норми права

83. Зі змісту касаційної скарги вбачається, що постанова апеляційного суду оскаржується заявником виключно в частині задоволених позовних вимог про розірвання договору оренди та повернення водного об`єкта, а тому в іншій частині Верховним Судом не переглядається.

84. Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове судове рішення про задоволення вимог про розірвання договору оренди та повернення водного об`єкта апеляційний суд мотивував своє рішення тим, що відповідач протягом всього часу дії договору не сплачував погоджену сторонами орендну плату, що є істотною умовою договору.

85. Колегія суддів погоджується із таким висновком апеляційного суду з огляду на таке.

86. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

87. Частиною першою статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

88. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

89. Відповідно до частини першої-третьої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

90. Згідно зі статтею 51 Водного кодексу України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, у користування на умовах оренди водні об`єкти (їх частини) місцевого значення та ставки, що знаходяться в басейнах річок загальнодержавного значення, можуть надаватися водокористувачам лише для риборозведення, виробництва сільськогосподарської і промислової продукції, а також у лікувальних і оздоровчих цілях. Умови, строки і збір за оренду водних об`єктів (їх частин) визначаються в договорі оренди за згодою сторін.

91. Звертаючись до суду із позовом, Дмитрівська сільська рада Бучанського району Київської області вказувала, зокрема, на істотне порушення умов договору відповідачем, а саме порушення умов пункту 1.2 та 2.3 договору відповідачем щодо внесення орендної плати.

92. Як вбачається зі змісту пункту 1.2. Договору, за користування вказаним

в Договорі водним об`єктом на умовах оренди Орендар сплачує орендну плату

в розмірі 2 000,00 грн за 1 га в рік за кожний рік оренди протягом терміну дії Договору. Розмір орендної плати за рік становить 9 185,00 грн. Орендна плата вноситься Орендарем щорічно до 20 січня року, за який здійснюється оплата до Обласного бюджету Київської області за кодом класифікації доходів бюджету 22120000 «Плата за надані в оренду ставки, що знаходяться в басейнах річок загальнодержавного значення» з урахуванням індексу споживчих цін на товари та послуги (індексу інфляції) за попередній рік.

93. Змістом пункту 2.3. Договору передбачено обов`язок Орендаря: виконувати умови цього Договору та умови погоджень до нього, які

є невід`ємною частиною Договору та додаються до нього; здійснювати експлуатацію об`єкту оренди з дотриманням правил експлуатації та режимів роботи водойми, виданих органами водного господарства; утримувати

в технічно справному стані всі гідротехнічні споруди; використовувати водний об`єкт тільки за його прямим призначенням, виключно для цілей, визначених

в пункті 1.1. Договору; в разі планування проведення щорічних технологічних скидів води для облову риби, отримати в органах охорони навколишнього природного середовища дозвіл на спеціальне водокористування; установити водоохоронні знаки (з приводу дотримання екологічних, санітарно-епідеміологічних норм поведінки); установити водомірну рейку, вести спостереження за рівнями води та витратами; скласти план земельної ділянки водного об`єкта, що передається в оренду, погодити з відповідними службами і винести в натуру, закріпивши його межовими знаками; своєчасно і в повному обсязі вносити оренду плату; дозволяти здійснювати загальне та спеціальне водокористування в порядку встановленому законодавством України, в разі бажання орендаря обмежити загальне водокористування, питання, узгоджується з орендодавцем, відображається додатковою угодою до договору оренди та доводиться до відома громадян орендарем водного об`єкту або органами самоврядування у відповідності до статті 47 Водного кодексу України; дотримуватись обмежень господарської діяльності у прибережних захисних смутах та водоохоронних зонах, а також інших вимог чинного законодавства; не допустити порушень санітарних норм та правил; здійснювати невідкладні роботи, пов`язані з безаварійним пропуском паводків та ліквідацією наслідків аварій, які можуть спричинити погіршення якості води відповідно по чинного законодавства України; при виникненні аварійних ситуацій (пошкодження греблі, водоскидної спорудь), терміново повідомити уповноважений орган водного господарства; на вимогу органів водного господарства в разі необхідності (на період паводка, повені, посухи) проводити скиди води згідно з розробленими режимами роботи для водного об`єкту; повністю відшкодовувати збитки, нанесені водному об`єкту діями орендаря, шо призвели до пошкодження гідротехнічних споруд та затоплення прилеглих територій при самовільному скиду води або недотримані режиму скиду води, встановленого органами водного господарства; при пошкодженнях та аваріях, які відбулися за вини орендаря, виконати заходи по їх усуненню; спорожнення водного об`єкту проводити після отримання дозволу на спеціальне водокористування та погодження з органами водного господарства режиму скиду води з водного об`єкту; здійснювати ведення рибного господарства відповідно до вимог Тимчасового порядку ведення рибного господарства і здійснення рибальства, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 вересня 1996 року №1192, та інших нормативних документів в галузі ведення рибного господарства; щоквартально, до 20 числа місяця, наступного за звітним, подавати Дніпровського басейного управління водних ресурсів звіт про використання води за формою 2-ТП (водгосп).

94. Судами попередніх інстанцій встановлено та не оскаржується заявником касаційної скарги, що починаючи з дати укладання договору оренди -

07 листопада 2012 року і на час розгляду справи орендна плата відповідачем не сплачувалася.

95. Верховний Суд неодноразово зазначав, що систематична (два і більше разів) несплата орендної плати, визначеної умовами укладеного між сторонами правочину, у тому числі сплата орендної плати не у повному обсязі (часткове виконання зобов`язання), є підставою для розірвання такого договору.

96. Більше того, сам факт систематичного порушення договору оренди щодо сплати орендної плати є підставою для розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена заборгованість в подальшому, оскільки згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (постанови Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі №183/262/17, від 31 липня 2020 року у справі №479/1073/18, від 23 березня

2021 року у справі №922/2754/19, від 18 жовтня 2023 року у справі № 926/5237/22).

97. Відтак, з урахуванням того, що відповідач протягом всього часу дії договору не сплачував погоджену сторонами орендну плату, що є істотною умовою договору відповідно до пункту 1.2 Договору та статті 15 Закону України «Про оренду землі», апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для розірвання договору оренди водного об`єкта за рішенням суду з підстав невиконання стороною договору його істотних умов.

98. При цьому обґрунтованими є висновки апеляційного суду стосовно того, що передаючи в оренду дану земельну ділянку, Києво-Святошинського районна державна адміністрації, а в подальшому - Дмитрівська сільська рада Бучанського району, як правонаступник орендодавця, значною мірою була позбавлена того, на що розраховувала при укладенні договору, а саме на отримання орендної плати.

99. При цьому колегія суддів вважає необґрунтованими посилання касаційної скарги на легітимні очікування відповідача як орендаря водного об`єкта на отримання права користування прибережною захисною смугою, розташованою навколо водного об`єкта, оскільки, укладаючи вищевказаний договір оренди водного об`єкта, ОСОБА_1 був обізнаний з умовами, визначеними договором, та погодився на них під час отримання в оренду водного об`єкта. Відповідно, усі ризики щодо її використання за цільовим призначенням були останнім усвідомлено прийняті, про що обґрунтовано зазначено апеляційним судом у змісті оскаржуваної постанови.

100. Більше того, колегія суддів зауважує, що доводи заявника щодо правомірних очікувань на набуття права оренди прибережної захисної смуги спростовуються встановленими судами попередніх інстанцій обставинами.

101. Зокрема, як установлено судами та не заперечується заявником касаційної скарги, відповідач неодноразово звертався із заявами про надання йому в оренду земельної ділянки прибережної захисної смуги, зокрема: у лютому 2013 року, березні 2013 року, липні 2013 року, вересні 2013 року, серпні

2015 року, серпні 2016 року та серпні 2023 року.

102. На частину звернень органи та посадові особи місцевого самоврядування належним чином відреагували. Зокрема, у задоволенні заяви відповідача про надання йому у користування на праві оренди прибережної захисної смуги було відмовлено рішенням Бузівської сільської ради від 04 червня 2013 року у зв`язку з неукладенням та незатвердженням договору оренди на водний об`єкт.

103. Звернення відповідача, датоване вереснем 2013 року, було розглянуте Бузівською сільською радою та залишене без задоволення у зв`язку з тим, що його не було підтримано депутатами ради.

104. Звернення відповідача, датоване серпнем 2015 року, також залишено без задоволення через відсутність реєстрації договору оренди водного об`єкта відповідно до вимог законодавства, а також відсутність у поданих документах письмової згоди інших землекористувачів.

105. Надалі звернення відповідача, датоване серпнем 2023 року, на час розгляду справи по суті не розглянуто. Право користування прибережною захисною смугою навколо водного об`єкта відповідачу не надано.

106. Таким чином, з урахуванням того, що відповідач тривалий час не звертався до органу місцевого самоврядування з метою набуття права оренди на прибережну захисну смугу навколо водного об`єкта, а також враховуючи, що відповідна бездіяльність органів місцевого самоврядування відповідачем

у судовому порядку не оскаржувалася, зважаючи на невиконання останнім умов договору оренди водного об`єкта, фактичне перебування об`єкта оренди

у розпорядженні відповідача, а також те, що відповідач не звертався ані з вимогою про зміну умов договору, ані з вимогою про його розірвання у зв`язку з неможливістю виконання, доводи касаційної скарги щодо порушення правомірних очікувань через недобросовісність дій саме позивача у справі - на увагу не заслуговують.

107. Відтак, у контексті підстави касаційного оскарження судового рішення, зазначеної заявником у змісті касаційної скарги (відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норм права в подібних правовідносинах, а саме частини другої статті 651 ЦК України як підстави для розірвання договору оренди водного об`єкта у випадку, коли орендар не набув права користування землями прибережної захисної смуги через недобросовісну поведінку орендодавця), така не знайшла підтвердження під час касаційного провадження і виключає можливість скасування постанови суду апеляційної інстанції.

108. Водночас Верховний Суд вважає обґрунтованими висновки апеляційного суду щодо наявності підстав для задоволення вимоги позивача про повернення водного об`єкта, наслідком чого є повернення земель водного фонду, що знаходяться під цим об`єктом, оскільки така вимога відповідає критерію належності способу захисту порушеного права. Касаційна скарга не містить доводів на спростування вищевказаного.

109. В іншій частині постанова апеляційного суду заявником не оскаржується.

110. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

111. Підсумовуючи, доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло б призвести до неправильного вирішення справи та у значній мірі зводяться до переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

112. Слід зазначити, що встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Це передбачено статтями 77, 78, 79, 80, 89, 367 ЦПК України. Суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (постанова Великої Палата Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18)).

113. Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судових рішень.

114. Наявність обставин, за яких відповідно до частини першої статті 411 ЦПК України судове рішення підлягає обов`язковому скасуванню, касаційним судом не встановлено.

115. Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Ганенка Романа Андрійовича,залишити без задоволення.

2. Постанову Київського апеляційного суду від 09 квітня 2025 рокузалишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: Н. Ю. Сакара

О. В. Білоконь

О. М. Осіян