Провадження № 2/761/6591/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

12 вересня 2025 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Фролової І.В.,

секретаря судового засідання - Коломійця А.Д.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВКФ Фарби України» про визнання майнового права на об`єкт інвестування, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВКФ Фарби України», в якому просила визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , майнові права на об`єкт незавершеного будівництво - однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 на земельній ділянці кадастровий номер :91:050:0046.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 16.01.2015 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «ВКФ Фарби України» та ОСОБА_1 був укладений договір купівлі-продажу майнових прав №113/1/ШК, за яким Продавець продає, а Покупець купує майнові права на об?єкт нерухомості - однокімнатна квартира АДРЕСА_2 на земельній ділянці кадастровий номер :91:050:0046. ОСОБА_1 внесено 100% фінансування об`єкту нерухомості. Запланований термін будівництва та введення в експлуатацію - 3 квартал 2015 року. Станом на 21 квітня 2025 року будівництво об`єкта не завершене, будинок не введений в експлуатацію.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 24 квітня 2025 року відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 10 липня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися. Представник позивача подала заяву про розгляд справи без їх участі.

Відповідач у судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відзив на позовну заяву не надсилав.

Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Досліджуючи матеріали справи, судом було встановлено наступне.

16.01.2015 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «ВКФ Фарби України» та ОСОБА_1 був укладений договір купівлі-продажу майнових прав №113/1/ШК, за яким Продавець продає, а Покупець купує майнові права на об?єкт нерухомості - однокімнатна квартира АДРЕСА_2 на земельній ділянці кадастровий номер :91:050:0046. ОСОБА_1 внесено 100% фінансування об`єкту нерухомості. Запланований термін будівництва та введення в експлуатацію - 3 квартал 2015 року. Станом на 21 квітня 2025 року будівництво об`єкта не завершене, будинок не введений в експлуатацію.

Згідно з п.4.2. договору купівлі-продажу майнових прав №113/1/ШК орієнтовна вартість майнових прав складає 391 587 00 грн.

Згідно з п.3.1. договору купівлі-продажу майнових прав №113/1/ШК орієнтовна вартість майнових прав позивач набуває майнові права на об`єкт нерухомості при настанні останньої з таких подій: здійснення покупцем 100% оплати об?єкта нерухомості визначеного п.2.2.; здійснення розрахунків за п. 4.3.; введення об?єкту капітального будівництва в експлуатацію.

У відповідності до п.2.4. договору купівлі-продажу майнових прав №113/1/ШК запланований термін будівництва та введення експлуатацію об?єкта капітального будівництва - 3 квартал 2015 р.

З боку ОСОБА_1 були виконані всі умови договору, а саме внесення 100% оплати за об?єкт нерухомості, визначений умовами Договору та здійснення розрахунків згідно довідки від 29.05.2017 р.

Тобто, ОСОБА_1 зі свого боку виконала свої зобов?язання за договором, сплатила внески у визначеній у договорі сумі, у зв?язку із чим за умовами договору набула майнових прав щодо об?єкту нерухомості - однокімнатної квартири АДРЕСА_3 , зокрема права на отримання в подальшому у власність вказаної квартири.

Станом на 21 квітня 2025 року будівництво об?єкту не завершене, будинок не введений в експлуатацію.

Майнові права на об`єкт нерухомості за цим Договором передаються Продавцем Покупцю шляхом підписання Акту прийому-передачі майнових прав на Об`єкт нерухомості. Акт підписується Сторонами не пізніше 60 робочих днів з дати настання останньої з таких подій: здійснення Покупцем оплати 100% загальної площі Об`єкта нерухомості, що визначена у пункті 2.2. цього Договору, введення Об`єкту капітального будівництва в експлуатацію та здійснення розрахунків відповідно до п.4.3. даного Договору (п.3.1. договору купівлі-продажу майнових прав №113/1/ШК).

П.3.2.Договору купівлі-продажу майнових прав №113/1/ШК визначено, що право власності на Майнові права переходить від нерухомості, для підписання якого та отримання інших документів Покупець має з`явитися до Продавця протягом 3-х (трьох) днів з моменту отримання відповідного повідомлення. При наявності поважних причин Покупець має письмово попередити про них Продавця та отримати згоду Продавця на продовження терміну підписання Акту

Сторони погоджуються, що у випадку часткової оплати вартості загальної площі Об`єкта нерухомості, Покупець не набуває права власності на частину майнових прав (п.3.3.Договору купівлі-продажу майнових прав №113/1/ШК.

Захист майнових прав здійснюється у порядку, визначеному законодавством, а якщо такий спеціальний порядок не визначений, захист майнового права здійснюється на загальних підставах цивільного законодавства.

Поряд із цим, будівництво будинку в строки зазначені Договором не було закінчено, будинок не введений в експлуатацію.

Щодо позовних вимог, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, з правочинів, тобто дій особи, спрямованих на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Правовідносини, які склалися між сторонами, регулюються Законом України від 18 вересня 1991 року № 1560-XII «Про інвестиційну діяльність»

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про інвестиційну діяльність» всі суб`єкти інвестиційної діяльності незалежно від форм власності та господарювання мають рівні права щодо здійснення інвестиційної діяльності, якщо інше не передбачено законодавчими актами України.

Розміщення інвестицій у будь-яких об`єктах, крім тих, інвестування в які заборонено або обмежено цим Законом, іншими актами законодавства України, визнається невід`ємним правом інвестора і охороняється законом.

Інвестор має право володіти, користуватися і розпоряджатися об`єктами та результатами інвестицій, включаючи реінвестиції та торгівельні операції на території України, відповідно до законодавчих актів України.

Згідно із ст. 190 ЦК України, майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки .

Майнове право, яке можна визначити як «право очікування», є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав. Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна, та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому.

За змістом ч. 2, 3 ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

Відповідно до ч 3 ст.16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що разом із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень у паперовій формі подаються оригінали документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень, копії, засвідчені в установленому порядку.

Моментом виникнення майнових прав у їх носія вважається загально прийнятий момент набуття права власності, визначений ст. 328 ЦК України на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Захист майнових прав здійснюється у порядку, визначеному законодавством, а якщо такий спеціальний порядок не визначений, захист майнового права здійснюється на загальних підставах цивільного законодавства.

У Постанові № 6-98цс13 від 02 жовтня 2013 року Верховний Суд України висловив правову позицію про те, що виконання грошових зобов`язань за інвестиційною угодою, а саме повна сплата вартості об`єкта інвестування (стовідсоткова передоплата), свідчить про вчинення дій, спрямованих на виникнення юридичних фактів, необхідних і достатніх для отримання права вимоги переходу права власності на об`єкт будівництва або набуття майнових прав на цей об`єкт.

Статтею ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» визначено, що майновими правами визнаються будь-які права пов`язані з майном, відмінні від права власності у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права (право на провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо).

Судом також встановлено, що будівництво об`єкту не завершене, будинок не введений в експлуатацію.

Відтак, до завершення будівництва об`єкта нерухомості, а саме АДРЕСА_1 на земельній ділянці кадастровий номер :91:050:0046 та введення будинку в експлуатацію позивачу як інвестору належать майнові права на цей об`єкт.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 13 травня 2019 року в рамках справи № 760/17864/16-ц, провадження № 61-699св17 (ЄДРСРУ № 81722147) підтвердив раніше сформовану позицію викладену у постановах від 20 березня 2019 року у справі № 6-14-39цс19 та від 27 лютого 2019 року у справі № 6-14-606цс18, яка полягає в тому, що у разі невиконання належним чином взятих на себе зобов`язань, а також, відсутності факту введення будинку в експлуатацію, з урахуванням повної та вчасної сплати пайових внесків, ефективним способом захисту порушених прав є визнання майнових прав на об`єкт інвестування.

Аналогічного правового висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові № 14-461 цс19 від 09 жовтня 2019 року.

Оскільки укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є інвестиційним договором, а тому невиконання відповідачем зобов`язань за договором призводить до порушення прав позивача, і саме через порушення відповідачем строку прийняття об`єкта фінансування в експлуатацію та порушення строку його передачі позивачу у останнього відсутня можливість зареєструвати право власності на цей об`єкт у встановленому законом порядку.

За таких обставин, з боку відповідача порушується право позивача про визнання за ними майнових прав на закріплений за ним Об`єкт незавершеного будівництва.

Враховуючи те, що відповідач не виконує належним чином узятих на себе зобов`язань, а також, враховуючи, що будинок по будівельній адресі: АДРЕСА_4 на земельній ділянці кадастровий номер :91:050:0046 не введено в експлуатацію, з урахуванням повної та вчасної сплати пайових внесків, суд прийшов до висновку, що права позивача порушені, оскільки відповідач свої зобов`язання щодо передачі об`єкта інвестування в експлуатацію для здійснення реєстрації прав власності за позивачем на об`єкт інвестування, не виконує .

Тобто, відповідач в односторонньому порядку відмовився від виконання зазначених зобов`язань , що свідчить про порушення майнових прав позивача на вищевказаний об`єкт, які він очікував отримати.

При цьому, згідно з ч.1 ст. 76, ч. 1 ст.77 та ст. 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно положень ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст.43 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов`язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Інші доводи сторін, які наведені у позові, не впливають на висновку суду та не потребують детального обґрунтування, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини.

Зокрема, Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», N 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006).

Оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що права позивача підлягають захисту шляхом визнання майнових прав за ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 на об`єкт незавершеного будівництва на однокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_4 на земельній ділянці кадастровий номер :91:050:004

Керуючись ст. ст. 190, 328, 331, 530 ЦК України, Законом України «Про інвестиційну діяльність», ст.ст. 77-83, 89, 95, 259, 263, 265, 280-283, 287 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВКФ Фарби України» про визнання майнового права на об`єкт інвестування - задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , майнові права на об`єкт незавершеного будівництво - однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 на земельній ділянці кадастровий номер :91:050:0046.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до або через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити учасників справи:

ОСОБА_1 , адреса місця проживання - АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_3 ,

Товариство з обмеженою відповідальністю «ВКФ «Фарби України», адреса місцезнаходження - Київська обл., Броварський р-н, м. Бровари, вул. Онікієнка Олега, буд. 125, оф. 15/4, .

Повний текст рішення виготовлений 12 вересня 2025 року.

Суддя: