УХВАЛА

01 вересня 2025 року

м. Київ

справа № 209/9774/24

провадження № 61-9247 ск25

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Сакари Н. Ю.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Осипенко Артем Валерійович, на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 25 червня 2025 року про закриття апеляційного провадження у справі за позовом акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2024 року акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» (далі - АТ «ПУМБ») звернулося до суду з позовом, у якому просило стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитними договорами від 18 лютого 2021 року та 07 вересня 2022 року у загальному розмірі 146 980,24 грн.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 березня 2025 року позов АТ «ПУМБ» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «ПУМБ» заборгованість у загальному розмірі 146 980,24 грн, за кредитним договором № 1 від 18 лютого 2021 року у розмірі 63 738,57 грн, з яких 41 999,73 грн - заборгованість за кредитом, 21 738,84 грн - заборгованість за процентами, за кредитним договором № від 07 вересня 2022 року у розмірі 83 241,67 грн, з яких: 68 248,28 грн - заборгованість за кредитом, 13,56 грн - заборгованість за процентами, 14 979,83 грн - заборгованість за комісією. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «ПУМБ» судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2., подала на рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 березня 2025 року апеляційну скаргу.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 25 червня 2025 року закрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою від її імені представником ОСОБА_2., на рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 березня 2025 року, на підставі пункту 2 частини першої статті 362 ЦПК України, оскільки апеляційна скарга подана та підписана особою, яка не мала процесуальних повноважень на вчинення таких дій.

16 липня 2025 року до Верховного Суду через засоби поштового зв`язку від імені ОСОБА_1 - адвокат Осипенко А. В. подав касаційну скаргу на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 25 червня 2025 року, у якій просив її скасувати та передати справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про її необгрунтованість, з огляду на таке.

Згідно з підпунктом 11 пункту 16-1 Перехідних положень Закону України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» представництво відповідно до статті 131-2 цієї Конституції у судах апеляційної інстанції з 01 січня 2018 року здійснюється виключно адвокатами.

Сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника (частина перша статті 58 ЦПК України).

Представником у суді може бути адвокат або законний представник (частина перша статті 60 ЦПК України).

Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу (частина друга статті 60 ЦПК України).

У пункті 2 частини першої статті 362 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження виявилося, що апеляційну скаргу не підписано, подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, або підписано особою, яка не має права її підписувати.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_2 від імені відповідача ОСОБА_1 на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 18 лютого 2022 року подала до суду апеляційну скаргу на рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 березня 2025 року.

При закритті апеляційного провадження за апеляційною ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_2., на рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 березня 2025 року, апеляційний суд вказав, що спір між сторонами не відноситься до категорії малозначних у розумінні частини шостої статті 19 ЦПК України, чи тих, що виникли з трудових відносин, а відтак правом на подання апеляційної скарги від імені ОСОБА_1 наділений виключно адвокат. Доказів, що ОСОБА_2., яка подала від імені відповідача апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції, є адвокатом, матеріали справи та Єдиний реєстр адвокатів України не містять.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду апеляційної інстанції, оскільки апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції підписана ОСОБА_2. на підставі нотаріально посвідченої довіреності в інтересах ОСОБА_1, яка не є адвокатом.

Доводи касаційної скарги про те, що ця справа може бути визнана малозначною, оскільки районний суд розглянув її за правилами спрощеного позовного провадження є безпідставними, оскільки ця справа за позовом про стягнення заборгованості не є спором, що виник з трудових правовідносин, не є спором щодо захисту соціальних прав і не є малозначною справою (не визнавалась судом першої інстанції малозначною справою). Отже, представництво заявника в суді апеляційної інстанції має здійснюватися виключно адвокатом.

Аргументи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржене судове рішення ухвалене без додержання норм процесуального права та зводяться до незгоди з висновками суду апеляційної інстанції і тлумачення на свій розсуд норм процесуального права.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Оскільки правильне застосування судом апеляційної інстанції пункту 2 частини першої статті 362 ЦПК України України є очевидним і не викликає розумнихсумнівів щодо її застосування чи тлумачення, то колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 25 червня 2025 року є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись частинами четвертою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Осипенко Артем Валерійович, на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 25 червня 2025 року про закриття апеляційного провадження у справі за позовом акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді О. В. Білоконь

О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара