справа № 278/4572/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2025 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Віктора Мокрецького, за участю секретаря Анастасії Юзюк, розглянув цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНАС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» (далі ТзОВ «ДІДЖИ ФІНАНАС») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 в якому просило стягнути із останньої заборгованість в сумі 53 917,24 грн.

У обґрунтування заявленого ТзОВ «ДІДЖИ ФІНАНАС» повідомило, що у травні 2016 року між Публічним акціонерним товариством «Банк Михайлівський» (далі ПАТ «Банк Михайлівський») та ОСОБА_1 укладена угода № 200530477 щодо кредитування на підставі якої відповідачка отримала кредит. Згодом право вимоги за вказаним договором перейшло до позивача. Водночас, ОСОБА_1 належним чином не виконує взяті на себе зобов`язання по поверненню кредитних коштів через що позивач вимушений звернутися до суду із цим позовом.

Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання і без фіксації його перебігу.

ОСОБА_1 , в свою чергу, скерувала до суду відзив на позовну заяву в якому заперечила проти цього позову в повному обсязі. У обґрунтування своєї позиції відповідачка повідомила, що дійсно між нею та ПАТ «Банк Михайлівський» була укладена угода № 200530477 на підставі якої ОСОБА_1 отримала кредит на суму 11 783,07 грн. Разом із тим, у подальшому відбувалася неодноразова заміна кредиторів за вказаним зобов`язанням яким відповідачка, на підставі повідомлень про заміну стягувача, сплачувала грошові кошти на погашення цього кредиту. Окрім цього, ОСОБА_1 звернула увагу суду, що із долучених позивачем до матеріалів справи письмових доказів неможливо встановити факт переходу до позивача права вимоги за вказаним договором до відповідачки. Також відповідачка зауважила, що при зверненні до суду із цим позовом ТзОВ «ДІДЖИ ФІНАНАС» пропустило строки позовної давності.

Правом на подання відповіді на відзив позивач не скористався.

Дослідивши матеріали справи судом установлені наступні фактичні обставини та відповідно ним правовідносини.

16 травня 2016 року ОСОБА_1 підписала заяву № 200530477 відповідно до якої запропонувала ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» укласти із нею договір щодо надання їй кредиту на суму 11 783,07 грн строком на 396 днів (з 16 травня 2016 року по 16 червня 2017 року) зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 0,00001% річних та щомісячною комісією в розмірі 2% річних, починаючи із 6 місяця дії договору (а.с. 16).

Того ж дня відповідачкою заповнена анкета № 2810240 щодо її персональних даних як позичальниці (а.с. 17).

У листі від 16 травня 2016 року ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» повідомив відповідачку про те, що на підставі вищевказаної заяви банком із нею укладений кредитний договір № 200530477 щодо надання кредиту в сумі 11 783,07 грн із кінцевим строком повернення грошових коштів 16 червня 2017 року та реальною річною ставкою в розмірі 34,72% річних. Поміж іншого банк зазначив, що для укладання цього договору ним відкрито відповідачці рахунок № НОМЕР_1 (а.с. 19).

Також 16 травня 2016 року між Товариством з додатковою відповідальністю «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «М-ЛАЙФ» та ОСОБА_1 укладений договір добровільного страхування життя держателів платіжних карток ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» № NSK200530477 та договір добровільного страхування фінансового ризику, пов`язаного з неповерненням наданого кредиту в разі втрати роботи № NPR 200530477 (а.с. 20-21).

20 липня 2020 року між ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» та ТзОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» укладений договір про відступлення прав вимоги № 7_БМ за умовами п. 2 якого новий кредитор в день настання відкладальної обставини відповідно до пункту 16-1 цього договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання Банком у повному обсязі коштів, відповідно до пункту 4 цього Договору, набуває усі права кредитора за Основними договорами, включаючи: право вимагати належного виконання Боржниками зобов`язань за Основними договорами, сплати Боржниками грошових коштів, сплати процентів у розмірах, вказаних у Додатку №1 до цього Договору, право вимагати сплати неустойок, пеней, штрафів, передбачених Основними договорами, право вимагати сплати сум, передбачених статтею 625 Цивільного кодексу України (індекс інфляції, 3,0% річних), право вимагати передачі предметів забезпечення в рахунок виконання зобов`язань за Основними договорами, право вимагати застосуванню наслідків реституції при недійсності правочинів, право отримання коштів від реалізації заставного та іншого майна Боржників, вимоги, які випливають з розірвання та/або визнання недійсними договорів із Боржниками, права, що випливають із судових справ, виконавчих проваджень щодо Боржників, в тому числі щодо майна Боржників, яке не було реалізоване на торгах та підлягатиме передачі стягувачу в погашення боргу після укладення цього Договору, права вимоги за мировими угодами із Боржниками.

Відповідно до п. 16-1.1 вказаного договору сторони домовились, що цей договір укладається з відкладальною обставиною (в розумінні частини першої статті 212 Цивільного кодексу України) та набуває чинності (є укладеним) та породжує права й обов`язки у сторін виключно після настання сукупності наступних обставин: підписання цього договору сторонами та укладення новим кредитором договорів купівлі-продажу (договорів відступлення прав вимоги) щодо усього майна та майнових прав/прав вимоги, які входять до складу пулу відповідно до протоколу електронного аукціону, переможцем якого став новий кредитор, № UA-ЕА-2020-06-09-000032-b, сформованого 15 червня 2020 року. При цьому, датою набуття чинності (моментом укладення) цим (цього) Договором (Договору) буде вважатися дата укладення новим кредитором останнього з договорів купівлі-продажу (відступлення прав вимоги) майна/майнових прав/прав вимоги, які входять до складу пулу відповідно до протоколу електронного аукціону, переможцем якого став Новий кредитор, № UA-ЕА-2020-06-09-000032-b, сформованого 15 червня 2020 року. Сторони домовились, що у випадку не настання відкладальної обставини до 12 серпня 2020 року (включно), цей Договір вважається неукладеним та не створює для Сторін жодних прав та обов`язків, та Права вимоги на підставі цього Договору до Нового кредитора не переходять (а.с. 12-13).

Відповідно до платіжного доручення № 25 від 09 липня 2020 року ТзОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» сплатило на користь ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» 5 307 308,39 грн із призначенням платежу «Протокол № UA-ЕА-2020-06-09-000032-b» (а.с. 14).

Позивачем до матеріалів справи також долучений витяг із реєстру боржників ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» до Договору № 7_БМ про відступлення прав вимоги від 10 липня 2020 року за яким ТзОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» отримало право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 200530477 від 16 травня 2016 року на загальну суму 23 611,45 грн. Разом із тим, вказаний витяг не містить у собі підпису посадової особи позивача, а також із відтиску печатки на ньому не можливо встановити чи ця печатка дійсно належить ТзОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» (а.с. 15).

29 грудня 2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. винесена постанова про закінчення виконавчого провадження № 66483131, що здійснювалося на підставі судового наказу Господарського суду міста Києва від 12 липня 2021 року по справі № 910/11298/16 відповідно до якого зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Плеяда» передати ТзОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» документи, отримані ним від ПАТ «Банк Михайлівський» згідно з договором факторингу № 1905 від 19 травня 2016 року та актів прийому-передачі від 20 травня 2016 року № 1 і № 2 (а.с. 11).

17 січня 2023 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Телявським А.М. винесена постанова про закінчення виконавчого провадження № 66491947, від 12 липня 2021 року по справі № 910/11298/16 відповідно до якого зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фагор» передати ТзОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» документи, отримані ним від ПАТ «Банк Михайлівський» згідно з договором факторингу № 1905 від 19 травня 2016 року та актів прийому-передачі від 20 травня 2016 року № 1 і № 2 (а.с. 10).

Із наданого позивачем розрахунку заборгованості, вбачається, що за ОСОБА_1 станом на день подання цього позову обліковується заборгованість за кредитним договором № 200530477 від 16 травня 2016 року на загальну суму 35 394,52 грн із яких 11 783,07 заборгованість за тілом кредиту та 23 611,45 грн заборгованість за процентами.

Нормами законодавства вказані правовідносини врегульовані наступним чином.

За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Приписи ч. 1 ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умовами, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно із частиною першою та другою ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до частини першої ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмові формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).

Частиною першою ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Частина друга ст. 1081 ЦК України визначає, що грошова вимога, право якої відступається, є дійсною, якщо клієнт має право відступити право грошової вимоги і в момент відступлення цієї вимоги йому не були відомі обставини, внаслідок яких боржник має право не виконувати вимогу.

Згідно з положеннями ст.1084 ЦК України, якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання не сприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Проаналізувавши фактичні обставини справи у сукупності із нормами законодавства, якими врегульовані зазначені правовідносини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову із огляду на таке.

Так, судом установлено і сторонами не оспорювався факт того, що між ПАТ «Банк Михайлівський» та ОСОБА_1 16 травня 2016 року укладений кредитний договір № 200530477 за яким відповідачка отримала кредитні кошти.

Позивач стверджує, що він отримав право вимоги за цим договором до відповідачки на підставі договору про відступлення прав вимоги № 7_БМ від 20 липня 2020 року. Разом із тим, суд звертає увагу позивача на те, що у матеріалах справи відсутні відповідні реєстри боржників до вищевказаного договору факторингу за допомогою яких суд міг би встановити наявність у заявника права вимоги до ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором.

Наданий позивачем витяг із реєстру боржників до договору № 7_БМ про відступлення прав вимоги від 10 липня 2020 року (а.с. 15) належним доказом переходу до позивача прав вимоги до відповідачки за вище згаданим кредитним договором бути не може з огляду на відсутність в матеріалах справи самого договору про відступлення прав вимоги від 10 липня 2020 року. Більше того, зазначений документ не містить у собі усіх необхідних реквізитів, зокрема підпису уповноваженої особи та належного відтиску печатки.

Окремо суд зауважує, що у ході розгляду справи позивачем не заявлені клопотання про витребування таких письмових доказів, а також не повідомлено причин неможливості їх подання.

Відповідно до ч.ч. 2-3 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За правилами ч.ч. 1-2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду.

Ураховуючи викладене, можливо дійти висновку, що позивачем не доведений факт переходу прав вимоги за вказаним кредитним договором від первісного кредитора до ТзОВ «ДІДЖИ ФІНАНАС», а отже і не доведено право останнього на отримання будь-яких грошових коштів за таким договором від відповідачки.

Окрім цього, зважаючи на те, що суд відмовляє у задоволенні позову в зв`язку із недоведеністю позивачем наявності у нього права вимоги до відповідачки за кредитним договором, то відсутня необхідність надавати подальшу оцінку решті доводів сторони відповідачки.

Із огляду на результати вирішення спору, відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати позивача не підлягають до відшкодування.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 263-265 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 02 вересня 2025 року.

Суддя Віктор Мокрецький