УХВАЛА

10 вересня 2025 року

м. Київ

справа № 641/68/21

провадження № 61-11360ск25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Синельникова Є. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Канунніков Дмитро Олександрович, на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 09 вересня 2024 року та постанову Харківського апеляційного суду від 27 лютого 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аналітик Фінанс», державного реєстратора виконавчого комітету Мереф`янської міської ради Харківської області Микитенко Людмили Іванівни, ОСОБА_1 , треті особи: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Янбекова Ольга Іванівна, державний нотаріус Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори Нікуліна Олена Миколаївна, про встановлення факту, визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора, визнання недійсним договору купівлі-продажу, визнання права власності в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2021 року ОСОБА_2 звернулася до суду з вищевказаним позовом до ТОВ «Аналітик Фінанс», державного реєстратора виконавчого комітету Мереф`янської міської ради Харківської області Микитенко Л. І., ОСОБА_1 , треті особи: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Янбекова О. І., державний нотаріус Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори Нікуліна О. М., в якому просила суд:

1) скасувати рішення державного реєстратора Микитенко Л. І. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 21 грудня 2020 року № 55833896, згідно з яким проведено державну реєстрацію права власності на спадкову квартиру за адресою: АДРЕСА_1 за ТОВ «Аналітик Фінанс»,

2) скасувати запис про право власності № 39826788, дата та час державної реєстрації: 16.12.2020 16:47:17, внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно державним реєстратором Микитенко Л. І. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за ТОВ «Аналітик Фінанс», на квартиру АДРЕСА_2 ;

3) скасувати запис про право власності № 39826984, дата та час державної реєстрації: 16.12.2020 16:47:17, внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно державним реєстратором Микитенко Л. І. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за ТОВ «Аналітик Фінанс», на квартиру АДРЕСА_2 ;

4) встановити факт, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є рідними сестрами;

5) визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири від 05 лютого 2021 року укладений між ТОВ «Аналітик Фінанс» та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Янбековою О. І., зареєстрований у реєстрі за № 67;

6) скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 56486901 від 05 лютого 2021 року;

7) скасувати запис про право власності № 40430665 від 05 лютого 2021 року;

8) визнати за ОСОБА_2 право власності на квартиру АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за законом після ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 09 вересня 2024 року, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного суду від 27 лютого

2025 року, позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Скасовано рішення державного реєстратора Микитенко Л. І. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 21 грудня 2020 року № 55833896, згідно з яким проведено державну реєстрацію права власності на спадкову квартиру за адресою: АДРЕСА_1 за ТОВ «Аналітик Фінанс».

Припинено право власності ТОВ «Аналітик Фінанс» на квартиру АДРЕСА_2 .

Визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири від 05 лютого 2021 року, укладений між ТОВ «Аналітик Фінанс» та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Янбековою О. І., зареєстрований у реєстрі за № 67.

Припинено право власності на підставі запису № 40430665 від 05 лютого 2021 року 17:07:36; за ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_2 .

Встановлено факт, що має юридичне значення, а саме: факт того, що

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_3 , є рідними сестрами.

В іншій частині позову відмовлено.

Стягнуто з ТОВ «Аналітик Фінанс» на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі

908,00 грн.

21 квітня 2025 року ОСОБА_1 вперше подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 09 вересня

2024 року та постанову Харківського апеляційного суду від 27 лютого

2025 року.

Ухвалою Верховного Суду від 25 квітня 2025 року касаційну скаргу залишено без руху.

Ухвалою Верховного Суду від 23 травня 2025 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 09 вересня 2024 року та постанову Харківського апеляційного суду від 27 лютого 2025 року визнано неподаною та повернуто заявнику.

14 червня 2025 року ОСОБА_1 , від імені якого діяла адвокат Темнюкова М. І., через підсистему «Електронний суд» вдруге звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 09 вересня 2024 року та постанову Харківського апеляційного суду від 27 лютого 2025 року.

Ухвалою Верховного Суду від 27 червня 2025 року касаційну скаргу залишено без руху.

Ухвалою Верховного Суду від 08 липня 2025 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 09 вересня 2024 року та постанову Харківського апеляційного суду від 27 лютого 2025 року визнано неподаною та повернуто заявнику.

03 вересня 2025 року ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Канунніков Д. О., втретє звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 09 вересня 2024 року та постанову Харківського апеляційного суду від 27 лютого 2025 року, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Касаційну скаргу подано з пропуском строку на касаційне оскарження.

ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Канунніков Д. О., порушив клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень з посиланням на те, що строк пропущено з поважних причин, оскільки він, будучи внутрішньо переміщеною особою, у зв`язку з віддаленістю місця проживання від міста Харкова, у якому здійснювався розгляд справи в судах першої та апеляційної інстанції, здійснював свої процесуальні права через адвоката

Темнюкову М. І. Касаційні скарги також були подані до Верховного Суду через представника - адвоката Темнюкову М. І., однак через її безвідповідальність, неналежним чином усунення недоліків касаційної скарги, подані скарги судом були повернуті заявнику. У зв`язку з цим за його ініціативою 29 липня 2025 року договір про надання правової допомоги, укладеним між ним та адвокатом Темнюковою М. І., був розірваний. 04 серпня 2025 року він уклав новий договір про надання правничої допомоги з адвокатом Канунніковим Д. О., який упродовж серпня 2025 року вживав заходів щодо ознайомлення з матеріалами справи та підготовки касаційної скарги. Враховуючи зазначені обставини, а також те, що вперше касаційну скаргу було подано у межах строку на касаційне оскарження, заявник просить поновити пропущений процесуальний строк на касаційне оскарження вказаних судових рішень.

Відповідно до частини першої статті 390 Цивільного процесуального кодексу України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Тобто відлік строку на касаційне оскарження процесуальний закон визначає таким чином: протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення або протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. При цьому, повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Відповідно до частини першої статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Статтею 44 ЦПК України закріплено обов`язок особи, яка бере участь

у справі, добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Сторона, яка бере участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Поважними причинами пропуску строку є ті обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані

з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії.

Частинами першою та другою статті 58 ЦПК України передбачено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду

в інтересах іншої особи може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника.

Відповідно до частини першої статті 64 ЦПК України представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки.

У цивільному судочинстві адвокат не наділений самостійними процесуальними правами та не є стороною у справі, а лише здійснює від імені особи,

яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки. При цьому, сторона

у справі на свій розсуд обирає спосіб реалізації своїх процесуальних прав, звернутися до суду особисто або через представника. Так само сторона вільна

у виборі свого представника. Однак, обравши представника і звернувшись через нього до суду, сторона повинна розуміти, що дії вчинені таким представником здійснюються від її імені.

Скориставшись правом брати участь у судовому процесі через представника та уповноваживши адвоката Темнюкову М. І. на представництво своїх інтересів у суді, ОСОБА_1 мав усвідомлювати, що представник буде здійснювати від його імені процесуальні права та обов`язки.

У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2021 року у справі № 911/3513/16 зазначено, що поважними визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони, і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій. Поновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, яке він використовує залежно від поважності причин пропуску строку на оскарження.

Разом тим, саме на заявника покладено обов`язок доведення наявності в нього об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення.

Повідомлені заявником відомості не дають достатніх підстав для визнання причин значного пропуску процесуального строку на касаційне оскарження судових рішень поважними. З моменту повернення повторно поданої касаційної скарги (ухвала Верховного Суду від 08 липня 2025 року) до надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції втретє (03 вересня 2025 року) минуло майже два місяці.Разом з тим, укладення договору про надання правничої допомоги з іншим адвокатом не впливає на обчислення строку касаційного оскарження судового рішення.

Європейський суд з прав людини, зокрема, у рішенні у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року (заява № 3236/03) вказав, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків оскарження виправдовують втручання у принцип остаточності судового рішення.

Частиною третьою статті 393 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, встановлених процесуальним законом, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. Протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала. Не усунення недоліків касаційної скарги є підставою для її повернення.

Враховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Канунніков Дмитро Олександрович, на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 09 вересня 2024 року та постанову Харківського апеляційного суду від 27 лютого 2025 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків касаційної скарги строк

до 24 вересня 2025року, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настають наслідки, передбачені процесуальним законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Синельников