Справа № 539/3740/25
Провадження № 2/539/1659/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

18 вересня 2025 року місто Лубни

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Пилипчука М. М.,

за участі секретаря судового засідання Крайсвітньої Н. М.,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та узагальнені доводи відповідача

У липні 2025 року ОСОБА_1 через адвоката Дерев`янко І. О. звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позовна заява мотивована тим, що 14 листопада 2008 року між сторонами укладено шлюб, у шлюбі народились діти: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Подружнє життя з відповідачем не склалося. Відносини між позивачем та відповідачам погіршились, у сім`ї почалися постійні непорозуміння, не могли дійти спільної думки у вирішенні важливих питань. Нажаль сімейні відносини не склалися, у зв`язку з чим позивач вбачала відсутність спільних інтересів з чоловіком, різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння. З 15 жовтня 2022 року сторони перестали вести спільне господарство, спільний бюджет, не пов`язані спільним побутом та не мають подружніх відносин тощо, стали проживати окремо. Сім`я фактично розпалася, стосунки відновленню не підлягають, сторони втратили спільну мову, а також між сторонами повністю втрачено почуття любові одне до одного, наразі мають різні погляди на сімейні, духовні та матеріальні цінності. ОСОБА_1 примирення не бажає.

На підставі викладеного ОСОБА_1 просила розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2 , зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у місті Києві, про що 14 листопада 2008 року складено актовий запис № 1885, стягнути з відповідача судові витрати, після розірвання залишити позивачу прізвище « ОСОБА_5 ».

У встановлений судом строк відповідач відзиву на позовну заяву не подав.

Рух справи

25 липня 2025 року представник ОСОБА_1 адвокат Дерев`янко І. О., звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29 липня 2025 року справу № 539/3740/25 передано судді Пилипчуку М. М.

Суддя з метою визначення підсудності не пізніше наступного дня з дня отримання заяви про видачу судового наказу перевіряє зазначене у заяві місцезнаходження боржника за відомостями, внесеними до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань (частина четверта статті 165 ЦПК України).

Згідно з відповіддю з Єдиного державного реєстру від 30 липня 2025 року № 1617528 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований у квартирі АДРЕСА_1 .

Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 04 серпня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 02 вересня 2025 року, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, а позивачу відповіді на відзив, відповідачу заперечення на відповідь на відзив.

14 серпня 2025 року від представника ОСОБА_1 адвоката Дерев`янко І. О. до суду надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 22 серпня 2025 року клопотання задоволено.

02 вересня 2025 року у зв`язку з першою неявкою відповідача, щодо якого відсутні докази про вручення судової повістки про виклик до суду, судове засідання відкладено на 18 вересня 2025 року.

Сторони у судове засідання 18 вересня 2025 року не з`явилися, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання. Клопотань та заяв на адресу суду від сторін не надходило.

Судові повістки були направлені відповідачу на поштову адресу за його зареєстрованим місцем проживання. Вказані обставини підтверджені рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. Докази того, що відповідач на виконання вимог статті 131 ЦПК України повідомляв суд про зміну адреси місцезнаходження, в матеріалах справи відсутні. Крім того, відповідачу направлено повідомлення про дату, час і місце судового засідання на номер телефону, повідомлений позивачем, що підтвердження довідкою суду про доставку повідомлення. Суд вважає, що відповідач не з`явився в судові засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомив, про дату, час і місце судових засідань був повідомлений належним чином.

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області 18 вересня 2025 року постановив ухвалу про проведення у справі заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Фактичні обставини, встановлені судом

Суд встановив, що 14 листопада 2008 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 укладено шлюб, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у місті Києві складено відповідний актовий запис № 1885.

Відповідно до свідоцтв про народження сторони у справі є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (серія НОМЕР_1 ) та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (серія НОМЕР_2 ).

Позивач вказує, що сімейне життя не склалося через те, що між сторонами зникло взаєморозуміння, вказувала, що сімейні відносини між сторонами як подружжям фактично припинені, сторони проживають окремо, спільний побут та бюджет відсутній, до примирення не прагне.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права

Відповідно до абзацу 3 частини другої статті 1 Сімейного кодексу України (далі СК України) регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки.

Згідно з частиною першою статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією і законами України (частина друга статті 36 СК України).

Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань (стаття 51 СК України).

Відповідно до частин першої та третьої статті 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній.

Згідно частини другої статті 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу (частина третя статті 105 СК України).

Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (стаття 110 СК України).

Відповідно до частини другої статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Позивач скористався даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу.

Збереження шлюбу можливе за наявності почуттів взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем.

Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу.

За змістом частини другої статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Частиною третьою статті 115 СК України визначено, що розірвання шлюбу, здійснене органами державної реєстрації актів цивільного стану, засвідчується Свідоцтвом про розірвання шлюбу, зразок якого затверджує Кабінет Міністрів України. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд має виходити з того, що добровільність шлюбу є однією з основних його засад. Під шлюбом слід розуміти сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Верховний Суд у постанові від 08 березня 2023 року у справі № 127/16963/22-ц виклав висновок про те, що «заходи для примирення подружжя вживаються судом за таких умов: це не суперечить моральним засадам суспільства; існують об`єктивні обставини, які свідчать, що такі заходи можуть бути дієвими, тобто такими, що можуть призвести до примирення сторін; застосовані заходи для примирення подружжя, якщо вони мають наслідком зупинення провадження у справі, не повинні суперечити загальним засадам цивільного судочинства та не порушувати розумність строків розгляду справ».

Оскільки шлюбні відносини між подружжям припинені, наміру їх відновлювати у сторін не має, суд вважає, що збереження сім`ї є неможливим, відповідно, наявні правові підстави для задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу між подружжям.

Відповідно до статті 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Оскільки позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, у поданій до суду заяві вказувала, що має намір залишити прізвище « ОСОБА_5 », то вона має право залишити це прізвище після розірвання шлюбу відповідно до зазначеної норми матеріального права. Вибір прізвища при розірванні шлюбу є правом особи.

Висновки за результатами розгляду позовних вимог

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення обґрунтоване доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими у судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення.

Щодо розподілу судових витрат

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача.

Оскільки позовні вимоги задоволено у повному обсязі, то суд відповідно до статті 141 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 211,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 81, 141, 263265, 279, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 14 листопада 2008 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 1885, розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у справі, пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу Державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку до Полтавського апеляційного суду.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 ).

Відповідач ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ).

Суддя М. М. Пилипчук