Справа № 645/3224/24
Провадження № 2/645/200/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2025 року м. Харків

Немишлянський районний суд м.Харкова у складі: Головуючого судді Шарка О.П., при секретарі судових засідань - Мухіна В.А,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Харкові в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості вартості спожитої теплової енергії,

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» звернулося до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» (ФХОУ ПАТ «Державний ощадний банк України» м. Харкова, МФО 351823, Код ) заборгованість за спожиту теплову енергію у розмірі 133530 грн. 76 коп., а також судові витрати.

В обґрунтування позову зазначив, що згідно з договором купівлі-продажу нежитлових приміщень відповідачу належать нежитлові приміщення загальною площею 641,3 м кв., житловою площею 260,1 м кв, які розташовані за адресою АДРЕСА_1 . Будинок по АДРЕСА_1 з централізованою системою опалення, теплопостачання яку здійснювало до 09.06.2022 р. КП «Харківські теплові мережі» На підставі акту від 09.06. 2022 р. № 172/2587 система опалення була опломбована, тобто відключена. На підтвердження нарахування плати за теплову енергію Комунальним підприємством «Харківські теплові мережі» надано копії рахунків фактур. Відповідно до Договору про надання послуги з постачання теплової енергії, виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором. Відповідно Договору, розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць. Згідно Договору, виконавець формує та надає рахунок на оплату спожитої послуги споживачу не пізніше ніж за десять днів до граничного строку внесення плати за спожиту послугу. Рахунок надається на паперовому носії. На вимогу або за згодою споживача рахунок може надаватися в електронній формі, у тому числі за допомогою доступу до електронних систем обліку розрахунків споживачів. Відповідно до Договору, споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу. Відповідачу направлялися рахунки-фактури за спожиту теплову енергію. Станом на 01.05.2024 р. заборгованість яка утворилась за період з грудня 2021 року по червень 2022 року та складає 133 530,76 грн.

У ході судового представник позивача уточнив позовні вимоги, зазначивши, що борг позивача складає 104503 грн. 76 коп.

Відповідач у ході судового розгляду позовні вимоги не визнав, надав суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що в своєму позові позивач, просить суд стягнути з нього на користь КП «ХТМ» вартість спожитої теплової енергії у розмірі 133 530.76 грн. Дана сума, на його думку, є неправомірно нарахованою оскільки акти виконаних робіт за березень та квітень 2022 р. не відповідають дійсності у зв`язку з тим що 24.02.2022 р його підприємство за адресою: м. Харків, вул.Амосова, 26 А повністю припинило роботу бо відбулося повномасштабне вторгнення рф на територію України. А саме, вранці 24.02.2022 р. ним було відключено теплопостачання в вищевказаному приміщенні способом перекриття кранів та задвижок, що підтверджується журналом споживаннятеплової енергії обєкту нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 . Показання на момент перекриття теплоспоживання складали 1155,100 СJ. Ці показання підтверджуються журналом обліку споживання теплової енергії на тепловому пункті за адресою: АДРЕСА_1 , а також актом обстеження системи теплоспоживання об`єкту. Останній звіт за спожиту теплову енергію був зданий в кінці лютого 2022 р., а звіти за березень та квітень 2022 р. ним не подавались так як теплова енергія мною не використовувалась. 13.04.2022 року будівля за адресою: АДРЕСА_1 була пошкоджена внаслідок обстрілу касетними снарядами під час збройної агресії рф , а саме пробиттям стін, стелі, скління вікон фасаду на кімнат. З 20.04.2022 р. він разом з сімєю були вимушені виїхати з міста до Рівненської області в якості ВПО. Акти звітності та акт обстеження від 09.06.2022 р. які долучені до матеріалів справи сфальсифіковані шляхом підробки мого підпису та містять не достовірні дані щодо моєї присутності при складанні акту. На прохання видати акт звірки за кожний місяць опалювального сезону періоду 2021р.-2022 р. працівником розрахункового відділу Немишлянського району КП «ХТМ» йому було відмовлено. З початку опалювального періоду сезону 2021р -2022 р. ним було сплачено 24000 грн. В період з серпня по вересень 2024 року мною була сплачено 29000 грн. в рахунок погашення загальної заборгованості за теплоспоживання ( копії квитанцій долучені до матеріалів справи). Всі прилади обліку які забезпечують життєдіяльність мого підприємства, а саме: електролічильник, лічильник холодної води, лічильник теплопостачання знаходяться в приміщенні КП «ХТМ» за адресою: м. Харків, вул. Амосова,26А. Показання лічильника холодної води кожен день фіксується та передається оператором теплових мереж. Тобто у працівників теплових мереж за його відсутності і не здачі його звітів була можливість цілодобово знімати показання з лічильника теплової енергії. Але ж цього зроблено не було, натомість без будь яких підстав, не беручи до уваги показання лічильника теплової енергії, були нараховані неправомірні суми за березень 2022 р. в розмірі 49676,26 грн, за квітень 2022 р в розмірі 20840,92 грн.

Суд, вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Ключовими принципами статті 6 є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.

Як вказує у своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини, згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобовязаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), № 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи законних інтересів.

Статтею 16 ЦК встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Особа вільна у виборі способу способі захисту цивільних прав судом.

Разом з тим, передбачені ст. ст. 12 і 13 ЦПК України засади змагальності та диспозитивності цивільного судочинства визначають основні правила, в межах яких мають діяти особи, що беруть участь у справі, та суд при вирішенні справи.

Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона у цивільному судочинстві повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, до яких дана справа не відноситься.

Суд, згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим законом випадках.

З огляду на вказані норми закону позивач, обравши певний спосіб захисту цивільного права перед судом, має довести, шляхом подання належних та допустимих доказів, що надані підприємствами - виробниками/виконавцями житлово-комунальних послуг відомості про заборгованість є неправомірними , які порушують, не визнають або оспорюють охоронювані законом його цивільні права.

Відповідач, зі свого боку, зобов`язаний довести обставини, посилаючись на які він заперечує проти позову.

Згідно позиції Верхового Суду України, що викладена у постанові Пленуму «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18.12.2003 року «Про судове рішення у цивільній справі» вбачається, що оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи та інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

Статтями 78, 81 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 2 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 року № 630 централізоване постачання холодної води - це послуга спрямована на задоволення потреб споживача у холодній воді, яка надається виконавцем послуг з використанням внутрішньо будинкових систем холодного водопостачання. Згідно цих же Правил споживачі повинні щомісячно вносити оплату за послуги водопостачання.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини і відповідні ним правовідносини.

Судом встановлено, що згідно з договором купівлі-продажу, посвідченого 20.11.2006 року Приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу відповідачу ОСОБА_1 належать на праві власності нежитлові приміщення загальною площею 641,3 м кв., житловою площею 260,1 м кв, які розташовані за адресою АДРЕСА_1 .

Будинок по АДРЕСА_1 з централізованою системою опалення, теплопостачання яку здійснювало до 09.06.2022 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

На підтвердження нарахування плати за теплову енергію Комунальним підприємством «Харківські теплові мережі» позивачем надано суду копії рахунків фактур.

Відповідно до Правил користування тепловою енергією, затвердженими постановою КМУ від 03.10.2017 року № 1198 (далі Правила) визначено споживачем теплової енергії фізичну особу, яка є власником будівлі або суб`єктом підприємницької діяльності, чи юридична особа, яка використовує теплову енергію відповідно до договору.

Відповідно до п. 40 Правил споживач теплової енергії зобов`язаний вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію відповідно до умов договору та цих Правил.

Відповідно ч. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях будинку спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово- комунальних послуг.

Споживач (індивідуальний споживач)- фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Статтею 1 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач теплової енергії- фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору.

Теплова енергія - це товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу.

Відповідно до ст. ст. 21-23 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» послуги з постачання теплової енергії, з постачання гарячої води, централізованого водопостачання, водовідведення надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ст. 67ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст.7Закону України«Про житлово-комунальніпослуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Згідно ч. 1 ст.9Закону України«Про житлово-комунальніпослуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Відсутність письмово оформленого договору з постачальником послуг не позбавляє споживача обов`язку оплачувати надані послуги.

Зазначене узгоджується з висновком щодо застосування норм права, сформульованим у постанові Верховного Суду України у справі №6-2951цс15 від 20 квітня 2016 року.

Частиною 6 статті 19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Комунальним підприємством «Харківські теплові мережі» надавались послуги з теплопостачання до вказаного житлового будинку, зокрема, і до нежитлових приміщень відповідача, що підтверджується актами підключепня/відключення споживача до джерела теплової енергії.

Відповідно до частини 1 статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

На підставі частини 5 статті 13 Закону України Про житлово-комунальні послуги". Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 р. N 830 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 8 вересня 2021 р. N 1022) та Правил надання послуги з постачання гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від II грудня 2019 р. N 1182 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 8 вересня 2021 р, N 1023). на офіційному сайті КП «Харківські теплові мережі» було розміщено 31.10.2021 індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії. Зазначений договір є публічним договором приєднання.

Відповідно до п.13 Договору «Надання послуги здійснюється виключно на договірних засадах.

Послуга надається споживачеві згідно з умовами договору, що укладається відповідно до типових договорів про надання послуги відповідно до статей 13 і 14 Закону України Про житлово-комунальні послуги".

З пропозицією про укладення договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього (крім індивідуальних договорів, укладених відповідно до частини п`ятої статті 13 Закону України Про житлово-комунальні послуги") може звернутися будь- яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором.

Індивідуальний договір вважається укладеним із споживачем, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця співвласники багатоквартирною будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем».

Проведення нарахувань виконуються згідно з Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830, та Методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих в будівлі комунальних послуг, затвердженою наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 № 315.

Відповідно до Договору про надання послуги з постачання теплової енергії (надалі - Договір), виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором.

Відповідно Договору, розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць.

Згідно Договору, виконавець формує та надає рахунок на оплату спожитої послуги споживачу не пізніше ніж за десять днів до граничного строку внесення плати за спожиту послугу.

Рахунок надається на паперовому носії. На вимогу або за згодою споживача рахунок може надаватися в електронній формі, у тому числі за допомогою доступу до електронних систем обліку розрахунків споживачів.

Відповідно до Договору, споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

09 червня 2022 року КП «Харківські теплові мережі» на підставі Акту обстеження системи тепло споживання об`єкту від 09.06. 2022 р. № 172/2587 система опалення була опломбована, тобто відключена.

Як вбачається з Інформації про нарахування і розрахунках за використану теплову енергію ФО ОСОБА_2 за договором №903, заборгованість відповідача за період з 2021 року по 2024 року складає 104530 грн. 76 коп., при чому нарахування здійснювались до 09 червня 2022 року , коли була опломбована система опалення, у даний розрахунок включена часткова оплата відповідачем у 2024 році суми заборгованості у розмірі 29000 грн.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є частково обґрунтованими і підлягають до часткового задоволення у розмірі 104530 грн. 76.

Частиною 1 та п.1 ч.2 ст.141ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову.

Згідно ч.8 ст.141ЦПКУкраїни розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Так, з матеріалів справи вбачається, що КП «Харківські теплові мережі», звертаючись до суду з позовом, сплатило 3028 грн. судового збору

Оскільки позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, то відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд присуджує судові витрати позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (104530 грн. 76 коп х 3280 грн. /133530 грн. 76 коп = 2369 грн.77 коп..).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 81, 82, 247, 259, 263-265, 281, 282, 284 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості вартості спожитої теплової енергії задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» (ФХОУ ПАТ «Державний ощадний банк України» м. Харкова, МФО 351823, Код ) заборгованість за спожиту теплову енергію у розмірі 104503 грн. 76 коп. (сто чотири тисячі п`ятсот три гривні сімдесят шість копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» (ФХОУ ПАТ «Державний ощадний банк України» м. Харкова, МФО 351823, Код ) судовий збір у розмірі 2369 грн.77 коп. (дві тисячі триста шістдесят дев`ять гривень сімдесят сім копійок).

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційного скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 17 вересня 2025 року

Головуючий суддя -