УХВАЛА

05 вересня 2025 року

м. Київ

справа № 554/13834/22

провадження № 61-8628ск25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Луспеника Д. Д. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 25 липня 2024 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 06 лютого 2025 рокуу справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вищевказаним позовом

до ОСОБА_2 , в якому просив суд стягнути з ОСОБА_2 на його користь грошові кошти у розмірі 680 000,00 грн - у рахунок стягнення боргу, грошові кошти

у розмірі 680 000,00 грн - у рахунок стягнення штрафу за порушення зобов`язань

за договором позики

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 25 липня 2024 року, залишеним без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 06 лютого 2025 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

У липні 2025 року ОСОБА_1 із застосуванням засобів поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 25 липня 2024 рокута постанову Полтавського апеляційного суду від 06 лютого 2025 року, в якій просить оскаржувані судові рішення скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким його позов задовольнити.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду

від 15 липня 2025 року наведені ОСОБА_1 підстави для поновлення строк

на касаційне оскарження визнані неповажними. Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 25 липня 2024 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 06 лютого 2025 року залишено без руху. Заявникові запропоновано: 1) подати до суду клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням поважних причин для його поновлення та надати відповідні докази на їх підтвердження; 2) уточнити касаційну скаргу із посиланням на підставу (підстави) касаційного оскарження судових рішень відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України, надати суду касаційну скаргу

у новій редакції та надати копії уточненої касаційної скарги і доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

У разі подання уточненої касаційної скарги шляхом формування документа

у системі «Електронний суд» заявникові також запропоновано надати суду докази надсилання уточненої касаційної скарги на адреси інших учасників справи.

Зазначено строк виконання ухвали та попереджено про наслідки її невиконання.

Копію вказаної ухвали направлено заявникові на зазначену у касаційній скарзі адресу.

У серпні 2025 року до Верховного Суду надійшов лист-повернення з копією ухвали Верховного Суду від 15 липня 2025 року, направлений на поштову адресу

ОСОБА_1 .

Копію вказаної ухвали направлено заявникові повторно на зазначену у касаційній скарзі адресу.

У вересні 2025 року до Верховного Суду надійшов лист-повернення з копією ухвали Верховного Суду від 15 липня 2025 року, направлений повторно на поштову адресу

ОСОБА_1 .

08 серпня 2025 року ОСОБА_1 із застосуванням засобів поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із заявою на виконання вимог ухвали від 15 липня 2025 року, а саме звернувся до суду із клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, в якій, зокрема, зазначає що він проживає

у м. Чугуєві, Харківської області, яке знаходиться недалеко від зони бойових дій, у місті відсутнє постійне забезпечення інтернету, що унеможливлює здатність відстежувати стан розгляду справи.

Проте, зазначені в ухвалі Верховного Суду вимоги не були виконані у повному обсязі, оскільки заявник хоча і звернувся до суду із заявою на виконання вимог ухвали про залишення його касаційної скарги без руху, проте не надав суду уточнену касаційну скаргу із посиланням на підставу (підстави) касаційного оскарження судових рішень відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України.

Зазначене унеможливлює відкрити касаційне провадження, так як розгляд касаційної скарги здійснюється виключно у межах доводів, які стали підставою для відкриття касаційного провадження (частина перша статті 400 ЦПК України).

Крім того, заявником не виконано вимоги ухвали у частині необхідності подання

до суду доказів направлення копії уточненої касаційної скарги на адреси інших учасників справи.

Згідно частини першої статті 44 ЦПК Україна учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Станом на 05 вересня 2025 року вимоги ухвали Верховного Суду від 15 липня

2025 року заявником в повному обсязі не виконані, а тому суд не може вирішити питання про відкриття касаційного провадження.

Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України

у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається заявникові.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 25 липня 2024 рокута постанову Полтавського апеляційного суду від 06 лютого 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики вважати неподаною та повернути заявнику.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Д. Д. Луспеник