Справа № 932/9567/25
Провадження № 2/932/3152/25
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

01 вересня 2025 року м. Дніпро

Суддя Шевченківського районного суду міста Дніпра Леміщенко О.О., дослідивши позовну заяву ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради та Державної казначейської служби України про відшкодування моральної та матеріальної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

04 серпня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до КП «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради та Державної казначейської служби про відшкодування моральної шкоди та матеріальної шкоди.

Позовну заяву зареєстровано в автоматизованій системі документообігу суду (Д-3) 04 серпня 2025 року.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями року позовну заяву передано в провадження судді Леміщенко О.О.

Ухвалою суду від 11 серпня 2025 року, позовну заяву було залишено без розгляду, позивачу надано десятиденний строк для усунення недоліків.

29 серпня 2025 року до канцелярії суду надійшла заява від ОСОБА_1 про усунення недоліків зазначених в ухвалі.

Дослідивши подану заяву та додані матеріали, суд вважає, що позовна заява підлягає повторному залишенню без руху, оскільки позивачем не було усуненно зазначені в ухвалі суду від 11 серпня 2025 року недоліки.

В ухвалі про залишення без руху було вказано, що згідно з п. 2 ч. 1 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Однак усі зазначені відомості не були вказані позивачем при поданні заяви про усунення недоліків.

Суд зазначає, що позивачу в позові слід вказати свій реєстраційний номер облікової картки платника податків за його наявності або номер і серію паспорта, а також зазначити ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України відповідачів; вказати відомості про наявність або відсутність електронного кабінету у сторін справи.

Також судом зазначалося, що позовна заява є процесуальним документом, який, відповідно до вимог п. п. 4, 5, 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України повинен містити в собі: зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Під змістом позовних вимог розуміються запропоновані позивачем способи судового захисту свого права, свободи чи інтересу, які повинні формулюватися максимально чітко і зрозуміло.

Обставинами, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, є конкретні юридичні факти з настанням яких сторони вступають між собою у спірні правовідносини.

Обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, складають підставу позову. Підстава позову перебуває у нерозривному логічному взаємозв`язку із змістом позовних вимог (з предметом позову). Виклад обставин підстав позову необхідний для визначення тотожності позову та визначення предмета доказування в спорі між сторонами.

Тобто в позовній заяві має міститись посилання на те, до кого пред`явлений позов; що саме вимагає позивач (предмет позову); обставини, на яких ґрунтується вимога (матеріально-правова підстава позову); докази, що підтверджують ці обставини.

Однак, позивачем повторно не було зазначено обставин, на підставі яких він вимагає відшкодування йому моральної та матеріальної шкоди, а також не було зазначено та подано доказів, які б підтверджували ці вимоги.

Суд повторно зазначає, що позивачу необхідно зазначити у позовній заяві посилання на те, до кого пред`явлений позов; що саме вимагає позивач (предмет позову); обставини, на яких ґрунтується вимога (матеріально-правова підстава позову); докази, що підтверджують ці обставини.

Окрім того, відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

В той же час, при поданні позовної заяви, позивач зазначив, що бажає отримати відшкодування моральної та матеріально шкоди від КП «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради та Державної казначейської служби України, однак доказів вини не надав. Саме по собі бажання позивача отримати таке відшкодування без наявності такої шкоди та доказів вини залученого до участі в справі відповідача на стадії звернення до суду, не є підставою для несплати судового збору.

Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду від 28 листопада 2018 року у справі 761/11472/15-ц, позовна вимога про відшкодування моральної шкоди є майновою вимогою, оскільки позивач її визначив у грошовому вимірі.

Згідно пп. 1, 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви: майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою підприємцем сплачується судовий збір у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; немайнового характеру, яка подана фізичною особою сплачується судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як вбачається зі змісту позовних вимог, позивачем у своєму позові об`єднано дві вимоги майнового характеру, тому, враховуючий, що згідно ст. 7 ЗУ « Про Державний бюджет України на 2025 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць працездатних осіб з 1 січня 2025 року 3 028,00 грн., позивачу необхідно сплатити судовий збір за дві вимоги майнового характеру, а саме 15140,00 грн., за наступними реквізитами:

Вказану суму судового збору, а саме 15140,00 грн. позивачем також не було сплачено, та доказів сплати до суду не надавались. Через що суд повторно зазначає, що позивачу відповідно до пп. 1, 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» необхідно сплатити 15140, 00 грн. за наступними реквізитами:

Отримувач коштів ГУК у Дн-кiй обл/Шев.р/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37988155

Банк отримувача Казначейство України(ел. адм. подат.)

Рахунок отримувача UA0004628

Код класифікації доходів бюджету 22030101

Призначення платежу 101 __________(код клієнта за Є ДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Шевченківський районний суд міста Дніпра (назва суду, де розглядається справа), та надати до суду підтвердження сплати судового збору.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 розділу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Додержання процесуальної форми і змісту позовної заяви є однією з обов`язкових вимог національного законодавства, що забезпечує право на звернення до суду та порушення судом провадження у справі.

З урахуванням викладеного, суддя дійшов висновку, що позивачем не виконано вимоги ст. ст. 175, 177 ЦПК України, що відповідно до ч. 1 ст. 185 цього Кодексу є підставою для залишення позовної заяви без руху з наданням позивачу строку для усунення вказаних недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 175, 177, 185, 261, 353 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради та Державної казначейської служби України про відшкодування моральної та матеріальної шкоди залишити без руху повторно.

Надати позивачу строк у десять днів з дня вручення цієї ухвали для усунення зазначених недоліків.

Позивачеві необхідно надати виправлену позовну заяву та докази, що підтверджують сплату судового збору відповідно до кількості сторін у справі.

Роз`яснити позивачу, що в разі, якщо у вказаний строк недоліки позовної заяви не будуть усунуті, заява буде залишена без розгляду (ч. 13 ст. 187 ЦПК України).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.О. Леміщенко