Справа № 2-597/11
Провадження №6/523/259/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" серпня 2025 р. Пересипський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого-судді Сувертак І. В.,

при секретарі Мельніченко Г. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» про заміну стягувача у виконавчих листах, що видані на підставі рішення суду від 25 лютого 2011 року по цивільній справі № 2-597/11,

Встановив:

До суду звернувся представник Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» Романенко М. Е. із заявою про заміну стягувача у виконавчих листах, що видані на підставі рішення суду від 25 лютого 2011 року по цивільній справі № 2-597/11, яку він мотивував тим, що 25 лютого 2011 року Суворовський районний суд міста Одеси ухвалив рішення про солідарне стягнення з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованості за договорами про надання споживчого кредиту №000 від 22.12.2006 року та №925-08 ПОУ П (№0) від 15.11.2005 року, про надання споживчого кредиту та заставу майна № 0 від 16.01.2007 року.

08 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі- продажу прав вимог за кредитами, відповідно до якого ПАТ «УкрСиббаню» відступив на користь ПАТ «Дельта Банк» своє право вимоги заборгованості за договором кредиту № 925-08ПОУ П (№ 0) від 15.11.2005 року.

02 вересня 2020 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» було укладено Договір про відступлення прав вимоги №2303/К/2, відповідно до якого право грошової вимоги за Кредитним договором перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС».

Враховуючи зазначене, заявник просить суд постановити ухвалу якою замінити стягувача - Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на його правонаступника ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» по справі № 2-597/11 (за договором кредиту № 925-08ПОУ П (№ 0) від 15.11.2005 року).

Представник заявника та інші учасники процесу в судове засідання не з`явились, повідомлялись про дату та час судового засідання у встановлено законом порядку, з заявами про відкладення розгляду справи не звертались, відповідно до ч.3 ст. 442 ЦПК України, неявка інших учасників процесу не перешкоджає розгляду заяви.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною першою статті 442 ЦПК України передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Відповідно ст.8 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ.

Так, судом встановлено, що 25 лютого 2011 року Суворовський районний суд міста Одеси ухвалив рішення про солідарне стягнення з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованості за договорами про надання споживчого кредиту №000 від 22.12.2006 року та №925-08 ПОУ П (№0) від 15.11.2005 року, про надання споживчого кредиту та заставу майна № 0 від 16.01.2007 року.

08 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі- продажу прав вимог за кредитами, відповідно до якого ПАТ «УкрСиббаню» відступив на користь ПАТ «Дельта Банк» своє право вимоги заборгованості за договором кредиту № 925-08ПОУ П (№ 0) від 15.11.2005 року.

Ухвалою суду від 06 вересня 2013 року замінено сторону стягувача з ПАТ «УкрСиббанк» на ПАТ «Дельта Банк». (справа №523/12297/13-ц).

02 вересня 2020 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» було укладено Договір про відступлення прав вимоги №2303/К/2, відповідно до якого право грошової вимоги за Кредитним договором перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС».

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частина друга стаття 11 ЦК України).

Згідно положень частини 1 статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно статті 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно положень статті 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Суд при розгляді заяви приймає до уваги позицію Верховного суду від 05 грудня 2018 року (справа № 643/4902/14-ц), згідно якої по своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництвата можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку з заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» (в чинній на час постановлення оскаржених ухвал редакції) за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник).

Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Європейський суд з прав людини вказує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (HORNSBY v. GREECE, № 18357/91, § 40, ЄСПЛ, від 19 березня 1997 року).

Однак, рішенням суду від 25 лютого 2011 року стягнуто з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 заборгованість за трьома кредитними договорами, а 02 вересня 2020 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» було укладено Договір про відступлення прав вимоги №2303/К/2 лише за кредитним договором №925-08 ПОУ П (№0) від 15.11.2005 року, тому заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» підлягає до часткового задоволення.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 4, 18, 247, 353, 442 ЦПК України, ст.ст. 11, 202, 512, 514 ЦК України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» про заміну стягувача у виконавчих листах, що видані на підставі рішення суду від 25 лютого 2011 року по цивільній справі № 2-597/11 задовольнити частково.

Замінити стягувача з виконання виконавчих документів у справі № 2-597/11 (щодо солідарного стягнення заборгованості з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 за кредитним договором №925-08 ПОУ П (№0) від 15.11.2005 року станом на 06 травня 2010 року у загальному розмірі 26043, 05 доларів США за курсом НБУ 7,9259 грн. на 06.05.2010р. складає 206414 грн. 60 коп.) з Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС», ідентифікаційний код 42649746, місцезнаходження: 04112, м. Київ, вул. Авіаконструктора І.Сікорського 8.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 354 ЦПК України учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя