Провадження № 2/756/1267/25
оболонський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

іменем України

12 вересня 2025 року м. Київ

Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Пукала А.В.,

за участю

секретаря судового засідання Пегети І.Е.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Оболонського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві ЦМУ МЮУ (м. Київ) про скасування арешту майна,

У С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Оболонського районного суду м. Києва із зазначеною позовною заявою, в якій (з урахуванням уточнених позовних вимог) просив зняти арешт з усього майна ОСОБА_3 , накладений постановою державного виконавця № 616/20 від 27.08.2004.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що позивач оформлює спадщину, яка складається з квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач зазначив, що квартира належала його матері, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . 10.10.2024 він звернувся до відповідача із заявою про зняття арешту з нерухомого майна, проте, згідно з відповіддю від 17.10.2024 № 149380, матеріали виконавчого провадження, в межах якого накладено арешт, у відділі відсутні.

На думку позивача, через це він позбавлений можливості отримати копію постанови про арешт майна боржника та заборону на його відчуження з причин, що не залежать від нього.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.11.2024 головуючим суддею було визначено суддю Оболонського районного суду м. Києва Яценко Н.О.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 20 листопада 2024 року у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.12.2024 головуючим суддею було визначено суддю Оболонського районного суду м. Києва Пукала А.В.

12.03.2025 до Оболонського районного суду м. Києва від державного виконавця надійшли додаткові пояснення в яких державний виконавець просив розглянути справу відповідно до норм чинного законодавства.

Ухвалою суду Оболонського районного суду м. Києва від 05 травня 2025 року, закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду по суті.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Суд встановив, що постановою державного виконавця № 616/20 від 27.08.2004, реєстраційний номер обтяження 1276866, було накладено арешт на майно ОСОБА_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , актовий запис № 6130.

Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 3119/02-31 від 21.08.2025 єдиним спадкоємцем майна померлої на підставі заповіту ОСОБА_3 є ОСОБА_1 , який прийняв спадщину в установлений законом строк.

Крім ОСОБА_1 , інших спадкоємців, передбачених заповітом та відповідно до ст. 1241, 1261 ЦК України, немає.

Згідно з копією листа Оболонського районного відділу ДВС від 17.10.2024 № 149380, матеріали виконавчого провадження, за яким накладено арешт на нерухоме майно, у відділі відсутні у зв`язку зі знищенням.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Частини 4, 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» визначають коло підстав для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини, а також передбачають, що арешт може бути знятий за рішенням суду.

Згідно з постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в абз. 1, 2 п. 2 постанови від 3 червня 2016 року N 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» (далі - постанова) позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Відповідачами у справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізовано. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення.

Суд враховує, що у позивача відсутня можливість захистити своє порушене право шляхом оскарження дій державного виконавця, оскільки матеріали виконавчого провадження знищені.

Накладена заборона відчуження, впродовж тривалого часу за відсутності виконавчого провадження, порушує право позивача на оформлення спадщини та вільне користування майном, зокрема, існування на даний час підстав для такого обтяження судом не встановлено, позивач позбавлений можливості захистити свої права в інший спосіб.

Вимога позивача, що ґрунтується на праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, висловленій у постанові від 15 травня 2013 року у справі № 6-26цс13 (підлягає обов`язковому врахуванню в розумінні ч. 4 ст. 263 ЦПК України).

За таких обставин суд приходить до переконання про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст. 264, 265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Оболонського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві ЦМУ МЮУ (м. Київ) про скасування арешту майна - задовольнити.

Зняти арешт з майна ОСОБА_3 , який накладений постановою державного виконавця № 616/20 від 27.08.2004, реєстраційний номер обтяження 1276866.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Оболонський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві ЦМУ МЮУ (м. Київ), , адреса: 04212, м. Київ, вул. Л. Лук`яненка, 2-Д.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Суддя Андрій ПУКАЛО