Справа №339/213/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2025 року м. Болехів

Болехівський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Головенко О. С.

секретаря судового засідання Ганчар Л.В.

з участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

встановив:

05 червня 2025 року ОСОБА_1 звернувся з позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем, укладеного 19 лютого 2013 року, в якому народилися діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що шлюб виявився невдалим, виявилися різні характер та уподобання, віддалилися один від одного, сімейним життям не живуть біля 5 років. Така ситуація пригнічує їх і вони дійшли згоди, що майбутнього в їх шлюбу немає, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу.

Тому просить строк на примирення просить не надавати, оскільки рішення розірвати шлюб є остаточним і перебування у такому шлюбі суперечить його інтересам.

06 червня 2025 року відкрито провадження та призначено перше судове засідання з викликом сторін.

26 червня 2025 рокуза клопотання відповідача надано термін на примирення строком на 2 місяці та зупинено провадження по справі.

27 серпня 2025 року ухвалою суду поновлено провадження у справі.

Суд, заслухавши вступне слово учасників справи, повно та всебічно з"ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог чи заперечень, підтверджених тими доказами, які досліджені в судовому засіданні, прийшов до наступного висновку.

Частиною першою ст. 15, частиною 1 ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Реалізуючи передбачене ст. 64 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Як вбачається з матеріалів справи, спір виник з приводу сімейних відносин щодо припинення шлюбу.

Встановлено, що сторони уклали шлюб 19 лютого 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Болехівського міського управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис №13 (а.с.7).

Від даного шлюбу народилися діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.5-6).

Перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сім`ї, про що свідчить той факт, що у них різні погляди на життя, уподобання та інтереси, між ними відсутнє порозуміння, любов, повага, шлюб носить формальний характер, що суперечить їхнім інтересам, проживають окремо, спільних інтересів та побуту не має, у кожного своє власне життя, що є свідченням стійкого розладу подружніх взаємовідносин..

Згідно з ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

При розгляді даної справи суд виходить з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.

За змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній.

Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч.3,4 ст. 56 СК України).

Доводи позивача про те, що його подальше спільне життя з відповідачем внаслідок непорозумінь буде суперечити його інтересам заслуговують на увагу.

Як встановив суд, причинами розладу подружніх відносин є різні характери та уподобання, внаслідок яких подружжя з подачі позову до суду проживають окремо, позивач втратив почуття любові, поваги до відповідача.

Відповідач, заперечуючи щодо розірвання шлюбу, не подала суду доказів того, що їхня сім"я не розпалася і збереження шлюбу є можливим. Пояснення відповідача, що можливо зберегти шлюб, суд розцінює як відтермінування розірвання шлюбу, оскільки вона не взмозі змінити ситуацію, яка склалася у стосунках з позивачем, доводи якого були переконливими про те, що сім`ю зберегти неможливо.

Окрім того, встановлено, що справа перебуває на розгляду з червня 2025 року, однак подружжя не примирилося, незважаючи на те, що за клопотанням відповідача судом вживались заходи для їх примирення, які не дали результату та позивач наполягає на припиненню шлюбних відносин.

Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем.

Слід зазначити, що незгода відповідача з розірванням шлюбу не є підставою для відмови у позові, оскільки кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини, і не може бути примушений до їх збереження.

З`ясувавши фактичні обставини справи, причини позову про розірвання шлюбу, суд прийшов до висновку, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу стало неможливим, позивач категорично відмовляється перебувати в шлюбі з відповідачем, отже, подальше його перебування у цьому шлюбі суперечило б його інтересам, сім`я розпалася остаточно, а тому шлюб слід розірвати, а малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 залишити на проживання з матір`ю.

Судові витрати за клопотанням позивача покласти на нього.

На підставі наведеного ст.110-112, 113 Сімейного кодексу України, керуючись ст. 258-259, 263-265 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

позов задоволити.

Шлюб, зареєстрований 19 лютого 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Болехівського міського управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис №13 між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 розірвати.

Малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 залишити на проживання з матір`ю ОСОБА_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Найменування та ім`я сторін, їх місцезнаходження та проживання :

ОСОБА_1 - реєстраційний номер облікової картки платників податківНОМЕР_1 , місце проживанняАДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 - реєстраційний номер облікової картки платників податківНОМЕР_2 , місце реєстрації АДРЕСА_1 .

Дата складання повного тексту рішення 16 вересня 2025 року

Суддя Головенко О.С.