У Х В А Л А

про відмову в задоволенні скарги

копія
Справа № 401/430/25 Провадження № 4-с/401/10/25

25 серпня 2025 року м.Світловодськ

Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Мельничика Ю.С.,

за участю: секретаря судового засідання Рудської В.А.,

скаржника ОСОБА_1 ,

представника скаржника, адвоката Татарчука О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Світловодську справу за скаргою ОСОБА_1 на дії начальника Світловодського міськрайонного ВДВС в Олександрійському районі Південного міжрегіонального управління МЮ (м. Одеса) Анни Іванової про відмову у прийнятті до примусового виконання ухвали суду від 17 лютого 2025 року, та зобов`язання Світловодський міськрайонний ВДВС в Олександрійському районі Південного міжрегіонального управління МЮ (м. Одеса) прийняти ухвалу суду від 17 лютого 2025 року до примусового виконання, -

В С Т А Н О В И В:

Процедура (рух справи):

У липні 2025 року ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою на дії начальника Світловодського міськрайонного ВДВС в Олександрійському районі Південного міжрегіонального управління МЮ (м. Одеса) Анни Іванової, щодо відмови у прийняття до примусового виконання ухвали суду.

Ухвалою суду від 25 липня 2025 року відкрито провадження та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Аргументи скаржника ОСОБА_1 :

В обґрунтування скарги ОСОБА_1 зазначає, що ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 17 лютого 2025 року у цивільній справі №401/430/25 була задоволена її заява про забезпечення позову шляхом зобов`язання Комунального підприємства «Житлосервіс 2012» (надалі: Підприємство) негайно відновити електропостачання кімнат №331, 332, 334, АДРЕСА_1 . 17 лютого 2025 року Підприємством добровільно виконана дана ухвала суду і відновлено електропостачання у вказані жилі кімнати, проте в другій половині березня 2025 року Підприємство самочинно відімкнуло ці кімнати від електропостачання.

20 березня 2025 року ОСОБА_1 до Світловодського відділу державної виконавчої служби була подана заява про примусове виконання цієї ухвали суду. За вказаною ухвалою суду державним виконавцем цього відділу ДВС здійснено її примусове виконання і електропостачання було відновлено.

Однак 20 травня 2025 року Підприємство з порушенням зазначеної Ухвали суду, знову самочинно відімкнуло електропостачання в дані жилі кімнати, якого немає до цього часу.

11 липня 2025 року ОСОБА_1 звернулася із заявою до начальника відділу ДВС з проханням прийняти до примусового виконання дану ухвалу суду.

14 липня 2025 року ОСОБА_1 отримала письмове повідомлення начальника відділу ДВС Анни Іванової про відмову у прийнятті цієї ухвали до примусового виконання.

Скаржник зазначає, що вище обставини підтверджуються відповідними заявою, ухвалою суду та повідомленням відділу ДВС, і вважає вказані дії відділу ДВС в особі його начальника незаконними, тому подаю скаргу, яку обґрунтовую наступними правовими нормами.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_1 та її представник скаргу підтримали та просили її задовольнити.

Аргументи представника Світловодського відділу державної виконавчої служби в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса):

Старший державний виконавець Світловодського відділу державної виконавчої служби в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Охріменко О.М. подала до суду заперечення на скаргу, у якій просить відмовити у її задоволенні. В обґрунтуванні заперечення зазначає, що на виконанні у Світловодському відділі державної виконавчої служби перебувало ВП № 77579729 з примусового виконання ухвали № 401/430/25 від 20.03.2025 року виданої Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області про зобов`язання Комунального підприємства "Житлоссрвіс-2012" негайно відновити електропостачання кімнат № НОМЕР_1 , 332, 334, НОМЕР_2 у гуртожитку по АДРЕСА_2 , співвласником яких є ОСОБА_1 .

20.03.2025 року до відділу надійшла заява про ОСОБА_1 .

21.03.2025 року керуючись статтями 3,4, 24, 25,26, 27 Закону України Про виконавче провадження, державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та направлено сторонам.

25.03.2025 року до відділу надійшов лист від КП "Житлосервіс-2012" про те що 17.02.2025 року було відновлено електропостачання кімнат № НОМЕР_1 , 332, 334, НОМЕР_2 у гуртожитку по АДРЕСА_2 , співвласником яких є ОСОБА_1 .

26.03.2025 року за участю стягувача ОСОБА_1 складено акт державного виконавця про відновлення електропостачання кімнат № 331, 332, 334, 337 у гуртожитку по АДРЕСА_2 , у зв`язку з чим 26.03.2025 року керуючись положеннями п.9 частини першої статті 39, статтею 40 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанову про закінчення у зв`язку з повним виконанням рішення суду.

Крім того, 25.04.2025 та 11.07.2025 ОСОБА_1 зверталась повторно з заявою на примусове виконання ухвали № 401/430/25 від 20.03.2025 року виданої Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області про зобов`язання Комунального підприємства "Житлосервіс-2012" негайно відновити електропостачання кімнат № НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 , 334, АДРЕСА_1 , за якою виконавчі дії виконано 26.03.2025 року, що унеможливлює повторне виконання. Одночасно стягувачу було рекомендовано звернутися до ВП № 1 із заявою щодо невиконання Комунальним підприємством "Житлосервіс-2012" рішення суду.

Заслухавши пояснення скаржника та його представника, дослідивши матеріали справи та зміст заяв сторін по суті справи, оцінивши у єдності та в сукупності надані сторонами докази, які мають юридичне значення для вирішення справи, проаналізувавши норми права, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов такого висновку.

Встановлені судом обставини справи:

Судом встановлено, що на виконанні у Світловодському відділі державної виконавчої служби перебувало виконавче провадження (АСВП №77579729) з примусового виконання ухвали про забезпечення позову у цивільній справі №401/430/25 від 20.03.2025 року виданої Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області про зобов`язання Комунального підприємства "Житлосервіс-2012" негайно відновити електропостачання кімнат № НОМЕР_1 , НОМЕР_3 , 334, АДРЕСА_1 , співвласником яких є ОСОБА_1 .

Так, 20.03.2025 ОСОБА_1 звернулася до Світловодського відділу державної виконавчої служби в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) із заявою про примусове виконання ухвали Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 17 лютого 2025 року про забезпечення позову. (а.с.18-21)

21.03.2025 року державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання зазначеної вище ухвали, та направлено сторонам виконавчого провадження. (а.с.22-24)

25.03.2025 року до Світловодського відділу ДВС надійшов лист від Комунального підприємства "Житлосервіс-2012" про те, що 17.02.2025 року було відновлено електропостачання кімнат № 331, 332, 334, 337 у гуртожитку по АДРЕСА_2 , співвласником яких є ОСОБА_1 . (а.с.25)

26.03.2025 року старшим державним виконавцем Охріменко О.М. за участю стягувача ОСОБА_1 , складено акт державного виконавця про відновлення електропостачання кімнат №331, 332, 334, 337 у гуртожитку по АДРЕСА_2 , співвласником яких є ОСОБА_1 . (а.с.26)

26.03.2025 року старшим державним виконавцем Охріменко О.М. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №77579729 на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону України "Про виконавче провадження", у зв`язку із фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. Копії постанов про закінчення виконавчого провадження направлено сторонам виконавчого провадження (а.с. 28-29)

25.04.2025 року ОСОБА_1 повторно звернулася до Світловодського відділу державної виконавчої служби в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) із заявою про примусове виконання ухвали Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 17 лютого 2025 року про забезпечення позову, в чому їй було відмовлено, та роз`яснено право звернутися до ВП № 1 із заявою щодо невиконання Комунальним підприємством "Житлосервіс-2012" рішення суду.

У липні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на дії начальника Світловодського міськрайонного ВДВС в Олександрійському районі Південного міжрегіонального управління МЮ (м. Одеса) Анни Іванової, щодо відмови у прийняття до примусового виконання ухвали суду.

Джерела права (оцінка суду) та висновок суду :

Згідно зі статтею 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення.

Частиною першою статті 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" примусовому виконанню підлягають виконавчі листи та накази, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно з частинами першою, третьою статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня. Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом. Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова. Керівник вищого органу державної виконавчої служби у разі виявлення порушень вимог закону визначає їх своєю постановою та надає доручення начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, щодо проведення дій, передбачених абзацами другим і третім цієї частини.

При розгляді скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця суд має враховувати те, що принципом цивільного судочинства є виконуваність рішення суду, а цивільним - процесуальним кодексом України визначено ознаки обов`язковості судових рішень.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені конституцією та законами України.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» (ст.1, ч. 1 ст.5 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно пункту 1, 10 Розділу IX Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказ Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2832/5) виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, здійснюється в порядку, визначеному статтею 63 Закону. У разі виконання боржником рішення виконавець складає акт, що підписується сторонами виконавчого провадження, та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження відповідно до пункту 9 частини першої статті 39 Закону.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.39 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Абзацом другим частини першої статті 40 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

У межах розгляду скарги стягувача щодо відмови у відкритті виконавчого провадження на підставі повторного пред`явлення до виконання виконавчого документа (ухвали суду про забезпечення позову) встановлено, що:

- ухвалою суду було вжито заходів забезпечення позову шляхом зобов`язання вчинити певні дії;

- на підставі зазначеної ухвали було відкрито виконавче провадження, у межах якого державним виконавцем вжито всі необхідні дії, спрямовані на виконання ухвали суду в повному обсязі;

- за результатами виконання виконавчого документа, державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону України "Про виконавче провадження", тобто у зв`язку з фактичним повним виконанням виконавчого документа.

Враховуючи викладене, закон не передбачає можливості повторного пред`явлення виконавчого документа до виконання, якщо виконавче провадження було закінчене на підставі пункту 9 частини першої статті 39 зазначеного Закону (тобто у зв`язку з його фактичним виконанням), тобто якщо рішення суду виконане в повному обсязі, це означає, що боржник виконав свої зобов`язання, і виконавче провадження вважається таким, що припиняється.

Повторне пред`явлення виконавчого документа, що вже виконаний, суперечить принципу остаточності виконання судових рішень та порушує правову визначеність для боржника, і створює необґрунтований ризик повторного втручання у його права та законні інтереси.

Отже, враховуючи, що виконавчий документ був повністю виконаний, а виконавче провадження правомірно закінчене на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», рішення державного виконавця про закінчення виконавчого провадження у зв`язку із його фактичним виконанням стягувачем не оспорювалося, повторне пред`явлення такого документа до примусового виконання є безпідставним, а відтак, скарга на відмову у прийнятті до примусового виконання виконавчого документа не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 260, 268, 451 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії начальника Світловодського міськрайонного ВДВС в Олександрійському районі Південного міжрегіонального управління МЮ (м. Одеса) Анни Іванової про відмову у прийнятті до примусового виконання ухвали суду від 17 лютого 2025 року, та зобов`язання Світловодський міськрайонний ВДВС в Олександрійському районі Південного міжрегіонального управління МЮ (м. Одеса) прийняти ухвалу суду від 17 лютого 2025 року до примусового виконання, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 15 днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Складання повного тексту ухвали відкладено до 01 вересня 2025 року.

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 261 ЦПК України.

Суддя Світловодського

міськрайонного суду Ю.С. Мельничик

Згідно з оригіналом