Провадження №: 2-з/755/210/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у забезпеченні позову

"11" вересня 2025 р. Дніпровський районний суд міста Києва, у складі головуючої-судді Хромової О.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, що подана до пред`явлення позовної заяви у справі, особи, які можуть отримати статус учасників справи: Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Ясінська Наталія Юріївна, Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Дніпровського районного суду міста Києва із заявою про забезпечення позову, що подається до пред`явлення позову у справі, особи, які можуть отримати статус учасників справи: Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Ясінська Н.Ю., ФОП ОСОБА_2 , у якій просить вжити заходів забезпечення позову шляхом зупинення вчинення виконавчих дій в межах виконавчого провадження № НОМЕР_1 до набрання рішенням законної сили.

На обґрунтування заяви зазначила, що у провадженні Дніпровського районного суду міста Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ясінської Н.Ю. про визнання дій виконавця неправомірними. З метою унеможливлення відчуження єдиного нерухомого майна, що перебуває у власності ОСОБА_1 , а саме земельної ділянки, що розташована за адресою: с. Козичанка, Бишівська сільська територіальна громада, Фастівський р-н, Київська обл., кадастровий номер № :06:001:006, та земельної ділянки, що розташована за адресою: Садове товариство «Озера», Озерська сільська рада, Бучанський р-н, Київська обл., кадастровий номер № :02:001:0124, існує необхідність в забезпеченні даного позову. Зміст позовної заяви - зобов`язання виконати умови договору, дає підстави для накладення арешту на нерухоме майно до вирішення справи по суті. З огляду на наведене, враховуючи те, що відчуження єдиного майна може мати негативний вплив та в подальшому унеможливить ефективний захист прав заявника та те, що такий захід забезпечення позову має тимчасовий характер та діятиме до прийняття рішення по суті справи, заяву про забезпечення позову слід задовольнити.

З огляду на викладене заяву просила задовольнити та вжити заходів забезпечення позову.

В порядку автоматизованого розподілу справ між суддями, відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05 вересня 2025 року, заяву передано на розгляд судді Хромовій О.О.

Суд, вивчивши доводи поданої заяви, дослідивши додатки до неї, дійшов таких висновків.

Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом частини першої статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Заява про забезпечення позову має відповідає вимогам, які містяться у Главі 10 Розділу І ЦПК України.

Відповідно до вимог частин першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, забезпечення позову - це вжиття судом, в провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом про присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення. Такий інститут цивільно-процесуального законодавства передбачений з метою попередження несумлінних дій відповідача, який може, наприклад, сховати або продати майно, тобто з метою усунення утруднення або неможливості виконання рішення.

Тобто, однією із причин, в зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, може бути припущення особи щодо обставин, що несуть загрозу невиконання або утруднення виконання можливого рішення.

Згідно із положеннями частини першої статті 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову (пункт 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»).

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Види забезпечення позову визначені положеннями статті 150 ЦПК України, до них належать: накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; накладення арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; заборона вчиняти певні дії; встановлення обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; заборона іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупинення продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; зупинення митного оформлення товарів чи предметів; арешт морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; інші заходи у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати або знецінити, якщо такі дії відповідача можуть призвести у майбутньому до того, що виконання рішення суду про присудження може бути утрудненим або взагалі неможливим.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина третя статті

150 ЦПК України).

Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті (частина десята статті 150 ЦПК України).

Вирішуючи питання про забезпечення позову та приймаючи відповідне рішення, суд зобов`язаний враховувати обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, та зазначені ним докази, що підтверджують кожну обставину.

Згідно із пунктами 4, 5, 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

При цьому під забезпеченням позову слід розуміти сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 17 грудня 2018 року у справі № 914/970/18, від 10 листопада 2020 року у справі № 910/1200/20.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Особа, яка подала заяву про забезпечення, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову.

З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів із врахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної заяви, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Зі змісту поданої заяви про забезпечення позову вбачається, що між сторонами виник спір щодо дій Приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Ясінської Н.Ю. в межах виконавчого провадження № НОМЕР_1.

Обґрунтовуючи необхідність застосування заходів забезпечення позову, заявник зазначила, що існує реальна загроза відчуження належного їй на праві власності нерухомого майна - земельних ділянок з кадастровими номерами: :06:001:006, :02:001:0124.

Суд враховує, що ОСОБА_1 не надано інформації про підстави позову та не наведено жодного обґрунтування позовних вимог.

До заяви про забезпечення позову долучено копію постанови Приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Ясінської Н.Ю. від 25 червня 2025 року про відкриття виконавчого провадження

№ НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа Шевченківського районного суду міста Києва від 13 грудня 2012 року по справі № 2-9913/10 про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 солідарно на користь ВАТ КБ «Надра» заборгованості по кредиту у сумі 1 768 611,43 грн та судових витрат у сумі 1 820,00 грн.

Також заявником надано копію постанови Приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Ясінської Н.Ю. від 25 червня 2025 року про арешт майна боржника в межах виконавчого провадження

№ НОМЕР_1, якою постановлено накласти арешт на все майно боржника ОСОБА_1 в межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів - 1 922 067,69 грн.

Будь-яких документів на підтвердження наявності у ОСОБА_1 права власності на об`єкти нерухомого майна, в тому числі земельні ділянки з кадастровими номерами: :06:001:006, :02:001:0124 до матеріалів заяви про забезпечення позову не долучено.

Суд враховує, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Згідно із пунктом 2 частини першої та частиною третьою статті 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності та обґрунтованості запропонованого заявником способу забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним способом забезпечення позову та предметом позову, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

При оцінці зазначеної співмірності, слід ураховувати безпосередній зв`язок заяви про забезпечення позову з предметом позову, співвідношення заявленій вимозі, необхідність вжиття забезпечувальних заходів їхній меті.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі у разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведе до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.

Зі змісту заяви про забезпечення позову та долучених до матеріалів заяви документів встановлено, що Шевченківським районним судом міста Києва по справі № 2-9913/10 видано виконавчий лист від

13 грудня 2012 року про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 солідарно на користь ВАТ КБ «Надра» заборгованості по кредиту у сумі 1 768 611,43 грн та судових витрат у сумі 1 820,00 грн.

На підставі вказаного виконавчого листа Шевченківського районного суду міста Києва від

13 грудня 2012 року по справі № 2-9913/10 Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Ясінською Н.Ю. відкрито виконавче провадження № НОМЕР_1, в межах якого накладено арешт на належне боржникові майно в межах суми стягнення.

Заяву про забезпечення позову подано до пред`явлення позову. Із заяви про забезпечення позову вбачається, що заявлені позивачем вимоги стосуються визнання дій приватного виконавця неправомірними.

Заява про забезпечення позову будь-якого обґрунтування позовних вимог не містить, зміст позовних вимог також не конкретизовано, вказівки на дії приватного виконавця, які будуть оскаржені позивачем, також не зазначено.

З метою забезпечення позову ОСОБА_1 просить заборонити Приватному виконавцю виконавчого округу міста Києва Ясінській Н.Ю. вчиняти виконавчі дії в межах виконавчого провадження № НОМЕР_1.

При цьому, ОСОБА_1 не обґрунтувала, в чому полягають об`єктивні ризики невиконання чи утруднення виконання майбутнього можливого рішення суду у справі про визнання дій приватного виконавця неправомірними. Заявником також не мотивовано, яка реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову існує у даному випадку.

З огляду на викладене суд позбавлений можливості надати оцінку співмірності обраного заявником заходу забезпечення позову заявленим позовним вимогам, співвіднести негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів.

Поряд з цим, з відкритого порталу даних Єдиний державний реєстр судових рішень встановлено, що ОСОБА_1 також звернулася до Оболонського районного суду міста Києва в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» про визнання недійсним одностороннього розірвання договору та зобов`язання вчинити певні дії, у якій просить суд, серед іншого, визнати недійсним одностороннє розірвання Товариством з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС» договору від

13 жовтня 2023 року № 2377972 про врегулювання правовідносин щодо нерухомого майна, а саме: земельних ділянок, розташованих за адресою: Київська область, Бородянський район, с/рада Озерська, «Озера-7» садове товариство-громадське об`єднання, кадастровий номер :02:001:0027 та кадастровий номер :02:001:0028.

Одночасно з позовною заявою ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення позову, в якій також просить зупинити вчинення виконавчих дій Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Ясінською Н.Ю. та виконавчого провадження № НОМЕР_1 до набрання рішенням законної сили.

Таким чином, фактично позивач у цій справі просить вжити заходи забезпечення позову з метою перешкоджання виконання судового рішення по справі № 2-9913/10, що перебувала у провадженні Шевченківського районного суду міста Києва, яке набрало законної сили та перебуває на примусовому виконанні, а також з метою уникнення настання наслідків правочину - розірвання Товариством з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС» договору від 13 жовтня 2023 року №2377972 про врегулювання правовідносин щодо нерухомого майна, що виходить за межі мети забезпечення позову, яка полягає у вжитті судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення у випадку задоволення заявлених позовних вимог саме у справі № 755/16680/25.

Суд також враховує, що згідно зі статтею 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Суд наголошує, що недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

Саме такий правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 25 листопада

2020 року у справі № 524/7234/18 (провадження№ 61-12652св20).

Таким чином, оцінюючи співмірність застосованого заходу забезпечення позову з предметом та підставами позову, який має намір подати ОСОБА_1 , враховуючи можливі негативні наслідки від вжиття такого заходу та безпосередній вплив на права та охоронювані законом інтереси інших осіб, з огляду на наведене, обраний позивачем захід забезпечення позову не може вважатись допустимим заходом охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, тому у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, що подана до пред`явлення позовної заяви у справі, слід відмовити.

Керуючись статтями 149, 150, 153 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, що подана до пред`явлення позовної заяви у справі, особи, які можуть отримати статус учасників справи: Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Ясінська Наталія Юріївна, Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя О.О. Хромова