Справа № 369/8911/25
Провадження № 2-н/369/1757/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.06.2025 м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Фінагеєва І.О., перевіривши заяву Комунального підприємства «БГВУЖКГ» Боярської міської про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, -

ВСТАНОВИЛА:

До Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшла заява Комунального підприємства «БГВУЖКГ» Боярської міської про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані житлово-комунальні послуги.

Суддя, вивчивши матеріали заяви, вважає необхідним відмовити у її задоволенні, виходячи з наступного.

У відповідності до ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно ч. 1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Положенням ч. 3 ст. 163 ЦПК України, встановлено, що до заяви про видачу судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2)документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника; 3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; 4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

За правилом п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» № 14 від 23 грудня 2011 року наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Пунктом 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» визначено, що якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги. У цьому випадку може бути видано судовий наказ про стягнення не лише суми заборгованості, але й про стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості. Для їх стягнення суду має бути додано документи, що чітко підтверджують їх розрахунок (у тому числі й розрахунок щомісячних нарахувань), при цьому визначений розмір не потребує додаткової оцінки та дослідження у сукупності з іншими доказами.

Судом встановлено, що заявник просить стягнути з боржника заборгованість за житлово-комунальні послуги у сумі 69 994,37 грн., при цьому, матеріали справи не містять розрахунку заборгованості, що унеможливлює перевірку походження заборгованості в розмірі 69 994,37 грн. та відповідно перевірити правомірність її нарахування.

Таким чином, зважаючи на викладене, оскільки до матеріалів заяви не додано належних та достовірних доказів на підтвердження правильності і безспірності розрахунку заборгованості за надані послуги та суми, яку заявлено до стягнення, суд вважає необхідним відмовити у видачі судового наказу з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України.

Враховуючи викладене суд відмовляє у видачі судового наказу.

Керуючись ст. ст. 160, 163, 165, 167 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

У видачі судового наказу за заявою Комунального підприємства «БГВУЖКГ» Боярської міської про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, - відмовити.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою, в порядку встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення та підписання.

Суддя: Інна ФІНАГЕЄВА