ЄУ №712/8951/25
Провадження №2/712/3629/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2025 року Соснівський районний суд м. Черкаси

у складі: головуючого судді Стеценко О.С.,

за участю секретаря судового засідання Дубини В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути: заборгованість за Договором позики №79142692 у сумі 15 030,84 грн., з яких 6 500,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 2 820,34 грн. заборгованість за відсотками, 5 710,50 грн. заборгованість по процентам за понадстрокове користування позикою, та витрати на сплату судового збору.

У обґрунтування вимог позивач зазначив, що 15 липня 2024 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено Договір позики №79142692.

14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ») укладено Договір факторингу №14/06/21, відповідно до умов якого ТОВ «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників.

Відповідно до Реєстру боржників №38 від 26.11.2024 до Договору факторингу №14/06/21 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором позики №79142692 в сумі 15 030,84 грн., з яких 6 500,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 2 820,34 грн. заборгованість за відсотками, 5 710,50 грн. сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування позикою.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 15 липня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження у справі, призначено судове засідання на 09 вересня 2025 року.

Представник позивача до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у позовній заяві зазначив про розгляд справи без його участі, на заявлених вимогах наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач до судового засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, шляхом надіслання рекомендованих поштових повідомлень на зареєстроване місце проживання, на електронну пошту та смс-повідомлень, про наявність поважних причин неявки до судового засідання не повідомила, відзив на позовну заяву не надала, зустрічний позов до суду не пред`явила.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Згідно ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Судові дебати не проводяться.

Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд зазначає таке.

Судом встановлено, що 15 липня 2024 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики №79142682, відповідно до якого позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково, та сплатити позикодавцю проценти від суми позики (п. 1 Договору).

Пунктами 2.1, 2.2, 2.3 Договору визначено суму позики 10 200,00 грн., строк позики 30 днів, процентну ставку (базову)/ день 0,83% (фіксована).

Умовами договору визначено дату надання позики 15.07.2024, дату повернення позики 13.08.2024, денну процентну ставку/день 0,83%, процентну ставку за понадстрокове користування позикою (її частиною) за день 2,70%, пеню 2,70%, орієнтовну реальну річну процентну ставку 1541,93%, орієнтовну загальну вартість позики 12 739,80 грн.

Крім того, 19 липня 2024 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду №79142682 до договору позики, відповідно до якого позикодавець збільшує суму наданої позики на 1 300,00 грн.

Таким чином, розмір наданої позики становить 11 500,00 грн., орієнтовна реальна річна процентна ставка становить 1550,57%, орієнтовна загальна вартість позики становить 14 320,34 грн.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач указує на те, що він отримав право вимоги за зобов`язаннями ОСОБА_1 , уклавши договір факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року з ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів».

У розділі «Визначення термінів, що використовуються у даному Договорі» зазначено, що «Боржники позичальники Клієнта, яким Клієнт надав Позику, тобто які мають зобов`язання перед Клієнтом згідно з Договорами Позики, щодо основної суми боргу (кредиту), плати за кредитом (плати за процентною ставкою), проценти за порушення грошових зобов`язань, а також будь-які представники Боржника, повірені, правонаступники, поручителі, інші особи, що взяли на себе обов`язок виконати (повністю або частково) зобов`язання щодо сплати заборгованості замість Боржника.

Право вимоги права грошової вимоги щодо погашення (стягнення) заборгованостей з Боржників, які виникли на підставі Договору Позики.».

Отже, за указаним договором передаються ті вимоги, з якими укладений договір кредиту на момент укладення договору факторингу.

Згідно з п. 1.1. указаного договору факторингу фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові права грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (Позики), плату за Позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту.

Перелік Боржників, підстави виникнення Права грошової вимоги до Боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних Реєстрах Боржників, які формуються згідно Додатку №1 та є невід`ємною частиною Договору.

Пунктом 1.2. договору факторингу визначено, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі відповідного реєстру боржників згідно додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги.

Судом досліджена додаткова угода №44 від 26 листопада 2024 року до договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року та акт прийому-передачі реєстру боржників №38 від 26 листопада 2024 року, у якому зазначено, що «Клієнт передав, а Фактор прийняв Реєстр Боржників №38 кількістю (не зазначено), після чого, з урахуванням пункту 1.2. Договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року, від Клієнта до Фактора переходять Права Вимоги Заборгованості від Боржників і Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей.».

Зазначені додаткова угода №44 та акт прийому-передачі реєстру боржників №38 не містять інформацію про вимоги і перелік боржників.

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

За змістом ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Отже, за приписами чинного законодавства відступлення права вимоги може здійснюватися лише стосовно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 24 квітня 2018 року у справі №914/868/17, відступлення майбутніх вимог можливе тільки за умови їх визначеності, тоді як передача за правочином невизначених, позбавлених конкретного змісту вимог, у тому числі й на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності відповідного правочину, оскільки його сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину або такий предмет не індивідуалізовано належним чином.

Встановлюючи дійсність майбутньої вимоги, що переходить до нового кредитора, необхідно з`ясовувати обсяг та зміст прав, які переходять до нового кредитора та чи існують ці права на момент переходу.

Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі №752/8842/14-ц.

Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора, є істотними умовами цього договору.

Так, судом встановлено, що договір позики №79142692 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 був укладений 15.07.2024, додаткова угода була укладена 19.07.2024, тоді як договір факторингу №14/06/21 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів», на який посилається позивач як на підставу переходу до нього права вимоги до боржника ОСОБА_1 , був укладений 14.06.2021 за три роки до укладення договору позики №79142692 від 15.07.2024 та додаткової угоди від 19.07.2024, тобто, на момент укладення договору факторингу ще не виникло зобов`язання між первісним кредитором та боржником.

Крім того, умовами договору факторингу передбачена передача грошових вимог, строк виконання яких настав.

Строк виконання за укладеним договором позики №79142692 у відповідача настав 13.08.2024.

За таких обставин передати право вимоги за зобов`язанням, яке взагалі не існувало на момент укладення договору факторингу, неможливо. А тому право вимоги до боржника ОСОБА_1 у ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за договором факторингу від 14.06.2021 набуто не було.

Таким чином, ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не набуло прав первісного кредитора, а отже не має права пред`являти свої вимоги за договором позики №79142692, укладеним 15.07.2024, та додатковою угодою, укладеною 19.07.2024, між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 .

Додаткова угода між ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» №44 від 26.11.2024 до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 про передачу прав вимоги згідно реєстру боржників №38 від 26 листопада 2024 року не містить ані суми переданих прав вимоги, ані ціни продажу.

Із з`ясованого змісту даної Додаткової угоди №44 від 26.11.2024 до Договору факторингу №14/06/21, вбачається, що її сторонами фактично здійснено передачу одній від одної невизначених вимог, оскільки жодної визначеної вимоги, що існувала б у ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» щодо відповідача ОСОБА_1 на момент укладення Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 та Додаткової угоди №44 від 26.11.2024, в цих договорах не вказано.

Отже, оскільки відступлення права вимоги може здійснюватися лише стосовно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав, та договір факторингу (відступлення права вимоги) є похідним від кредитного договору, тому він не може бути укладений раніше кредитного договору, за яким переходить право вимоги.

З цих підстав суд визнає неналежним доказом на підтвердження факту переходу права вимоги від ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги за договором позики №79142692 наданий позивачем витяг з Реєстру боржників №38 від 26.11.2024 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021.

Разом з тим, з аналізу матеріалів справи вбачається, що право вимоги від первісного кредитора ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» перейшло до нового кредитора, починаючи ще 14.06.2021, а сам договір позики №79142692 був укладений 15.07.2024, тобто через три роки після укладення договору факторингу, що взаємовиключає одне одного, оскільки за договором факторингу права вимоги є похідними від кредитного договору, а отже не може бути укладеним раніше кредитного договору, за яким переходить право вимоги.

Указане свідчить, що предметом договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 на момент його укладення не могло бути право будь-якої вимоги за взагалі неіснуючим на той час договором позики №79142692 від 15.07.2024, що, в свою чергу, виключає відступлення та набуття відповідного права вимоги за цим договором.

З наведеного слідує, що було здійснено передачу невизначених вимог, оскільки жодної визначеної вимоги, що існувала б у ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» до ОСОБА_1 на момент укладення Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, в останньому не вказано.

У зв`язку з наведеним, хоча чинне законодавство не забороняє відступлення майбутніх вимог, але це стосується майбутніх вимог тільки за умови їх визначеності, тоді як передача за правочином невизначених, позбавлених конкретного змісту вимог, у тому числі й на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності відповідного правочину, оскільки його сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину або такий предмет не індивідуалізовано належним чином (постанова Верховного Суду від 24.04.2018 у справі №914/868/17).

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів. Жодний доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки суд відображає в рішенні, в якому наводить мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Ураховуючи наведене вище, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено факт відступлення права грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором позики №79142692 від 15.07.2024 від первісного кредитора ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів».

З огляду на викладене, враховуючи вимоги статей 12, 81 ЦПК України, зважаючи на те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження отримання права грошової вимоги до відповідача, а подання позову особою, яка не набула права вимоги, є самостійною підставою відмови в позові, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Крім того, оскільки судом відмовлено у задоволенні позову, сплачений при поданні позову судовий збір не підлягає стягненню з відповідача та залишається за позивачем.

Керуючись ст.ст. 13, 14, 82, 141, 223, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», місце знаходження за адресою: вул. Симона Петлюри, буд. 30, м. Київ, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі в тридцяти денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.

Суддя: О.С. Стеценко