КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 753/6282/23
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/6992/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Болотова Є.В.,

суддів: Музичко С.Г., Сушко Л.П.,

при секретарі Ганжалі С.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Зооцентр «Масік», товариства з обмеженою відповідальністю «Хелгі», ОСОБА_2 , треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Світ-агро», представництво «Інтервет Ейдженсіз Б.В.» в Україні, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 27 листопада 2024 року,ухваленого під головуванням судді Колесника О.М.,-

встановив:

У квітні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду із названим позовом.

ОСОБА_1 просила стягнути з відповідача завдану матеріальну шкоду у розмірі 43 204 грн 00 коп. та моральну шкоду у розмірі 10 000 грн 00 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 04 січня 2023 року ОСОБА_1 звернулась до ветеринарної клініки для здійснення вакцинації цуценя.

Після введення вакцини та погіршення стану цуценя позивач 08 січня 2023 року звернулась до відповідача. Ветеринарний лікар оглянула цуценя і зробила висновок про наявність алергії у тварини та призначила симптоматичне лікування.

09 січня 2023 року позивач звернулась до ветеринарної клініки «Зоолюкс», де було встановлено діагноз: флегмона (Fhlegmon) грудної кінцівки + холка, гематома на грудних кінцівках, та холці, ризик некрозу підшкірної клітковини та м`язів, стан важкий, тварину госпіталізовано.

ІНФОРМАЦІЯ_1 цуценя померло. Згідно патолого-анатомічного діагнозу на підставі даних анамнезу та патолого-анатомічного розтину спеціаліст вважає, що тварина загинула в наслідок ускладнень, спричинених підшкірною флегмоною в ділянці холки, шиї, підгрудка, правої грудної кінцівки.

ОСОБА_1 вважає, що встановлення відповідачем невірного діагнозу, призначення невірного лікування та втрата часу призвела до загибелі тварини.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 27 листопада 2024 року у задоволенні названого позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати, та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник вимоги апеляційної скарги підтримали.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про його час і місце повідомлені належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та її представника, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із недоведеності наявності причинно-наслідкового зв`язку між завданою позивачу шкодою та діями відповідачів. Наданий позивачем клініко-анатомічний епікриз містить в собі припущення, а не категоричне твердження.

Висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Встановлено, що позивач є власницею собаки породи Йоркширський тер`єр на ім`я ІНФОРМАЦІЯ_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 .

04 січня 2023 року ОСОБА_1 звернулась до ветеринарної клініки «Масік» для здійснення вакцинації. Згідно ветеринарного паспорта собаки НОМЕР_1 04 січня 2023 року введено вакцину NobsvacDHPPІ серія НОМЕР_3, термін придатності 11-202311 та Nobsvac leplo серія НОМЕР_2 , термін придатності 06-2023.

До моменту введення вакцини цуценя оглянула ветеринарний лікар центру ОСОБА_2 .

Після виявлення ускладнень 08 січня 2023 року позивач повторно звернулась до ветеринарної клініки «Масік», лікарем призначено лікування: 1) консерва RC Recovery - по 5 мл 5-6 раз на день; 2) атоксіл дитячий - по 1/3 пакетика 3 рази на день і допис «Інтервал між їжею і атоксілом 1 година».

09 січня 2023 року позивач звернулась до ветеринарної клініки «Зоолюкс», лікарем встановлено діагноз: флегмона (Fhlegmon) грудної кінцівки + холка, гематома на грудних кінцівках, та холці, ризик некрозу підшкірної клітковини та м`язів, стан важкий, тварину госпіталізовано.

09 січня 2023 року проведено операцію, вид: санація ран, флегмона, обширний некрез, ревізія рани, візуалізується розлита флегмона з некрозом м`язової тканини та шкіри над її поверхнею, повна санація тканин з видаленням некрозу при даному загальному стані неможлива у зв`язку з високою вірогідністю летального наслідку, проведено поверхневу обробку, встановлено дренаж для відтоку ексудату, використано фермент хімотрипсин, що прибирає некротичні тканини, відібрано бактеріологічне дослідження.

За результатами мікробіологічного дослідження № 214 від 09 січня 2023 року (досліджувався вміст рани) виявлено Enterococcus faecalis 10*6 КУО/мл. Перебуваючи у ветеринарному закладі ІНФОРМАЦІЯ_1 о 9-30 годин цуценя померло.

Під час розтину трупа цуценя 12 січня 2023 року встановлено патолого-анатомічний діагноз: 1) підшкірна флегмона в ділянці холки, шиї, підгрудка, правої грудної кінцівки; 2) некроз шкіри, підшкірної клітковини та поверхневих м`язів в ділянці холки, шиї, підгрудка, правої грудної кінцівки; 3) гнійний лімфаденіт у лімфатичних вузлах голови та шиї; 4) гнійне запалення сполучної тканини у просторах між м`язами та органами шиї; 5) скупчення гнійного ексудату в грудній порожнині (піоторакс); 6) гіперемія і набряк легень. Зроблено висновок, що на підставі даних анамнезу та патолого-анатомічного розтину спеціаліст вважає, що тварина загинула в наслідок ускладнень, спричинених підшкірною флегмоною в ділянці холки, шиї, підгрудка, правої грудної кінцівки.

Обгрунтовуючи позовну заяву, ОСОБА_1 зазначила, що дії медичних працівників ветеринарної клініки «Масік», недотримання умов антисептики при проведенні вакцинації та встановлення неправильного діагнозу призвели до загибелі тварини. Діями відповідача завдано ОСОБА_1 моральну шкоду, яку позивач оцінює у 10 000 грн 00 коп.

Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Згідно ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

За п. п. 4 та 5 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

На підтвердження позовних вимог ОСОБА_1 надала копію клініко-анатомічного епікризу, складеного за результатами розтину проведеного доцентом кафедри анатомії, гістології і патоморфології тварин імені академіка В.Г. Касьяненка - ОСОБА_5 . Згідно якого, виникнення флегмони пов`язане з потраплянням у підшкірну клітковину гноєродної мікрофлори (стафілококи, стрептококи, синьогнійна паличка, протей, тощо).

Спеціаліст не виключає, що така мікрофлора потрапила під шкірну клітковину під час ін`єкції вакцини внаслідок недотримання при її виконанні умов антисептики. Подальше поширення процесу на сусідні ділянки та некротичні зміни зумовлені розплавлюваними властивостями гнійного екскулату, в чому на його думку, відіграло свою роль і відсутність своєчасно наданого хірургічного втручання (розріз ураженої ділянки, видалення гною та змертвілих тканин, постановка дренажів, тощо).

Спеціаліст не виключає, що вчасне хірургічне втручання змогло б попередити розвиток ускладнень флегмони і тварина в такому випадку мала б шанси вижити.

Колегія суддів вважає, що долучена до матеріалів справи копія клініко-анатомічного епікризу складається із припущень спеціаліста ОСОБА_5 , оскільки він категорично не стверджує внаслідок чого настала загибель тварини, а лише припускає та не виключає їх певний перелік.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що позивачем не надано доказів, на підставі яких можливо встановити причини смерті тварини, а також наявність чи відсутність причинно-наслідкового зв`язку між завданою шкодою позивачу та діями відповідачів.

Доводи апеляційної скарги про те, що всі ускладнення стану тварини та її смерть стали наслідком неналежних дій ветеринарного лікаря ОСОБА_2 під час щеплення та подальшого призначення лікування, колегія суддів оцінює критично, оскільки вони не підтвердженні належними доказами та не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не було всебічно досліджено надані висновки спеціаліста, колегія суддів відхиляє, оскільки вони не містять категоричного твердження щодо причини смерті тварини та наявності вини в діях відповідачів.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального або процесуального права та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 27 листопада 2024 року ухвалено з додержанням норм процесуального права, відтак підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 27 листопада 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст складено 15 вересня 2025 року.

Суддя-доповідач Є.В. Болотов

Судді: С.Г. Музичко

Л.П. Сушко