Справа № 387/449/25
Провадження № 2/486/741/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2025 року м. Південноукраїнськ

Південноукраїнський міський суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Волощук О.О.,

за участю секретаря судового засідання Грабовської А.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Солвентіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Пінг-Понг» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що 17.02.2020 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №1781854, відповідно до умов якого відповідачу перераховано грошові кошти на картковий рахунок у сумі 12000 грн. Відповідно до умов кредитного договору, його підписання здійснювалось електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який було надісланий на номер мобільного телефону вказаний позичальником при укладанні кредитного договору. 09.10.2020 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено договір факторингу № 03/10, у відповідності до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Діджи Фінанс» право грошової вимоги за кредитним договором № 1781854 від 17.02.2020 року, а ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право вимоги до відповідача. 24.01.2022 року між ТОВ «Діджи Фінанс» та ТОВ «ФК «Пінг-Понг» укладено договір факторингу № 1/15, відповідно до умов якого, позивач набув право грошової вимоги до ОСОБА_2 за договором про споживчий кредит № 1781854 від 17.02.2020 року. В порушення умов договору відповідач належним чином не виконала своїх зобов`язань, у зв`язку з чим має заборгованість в розмірі 28 136 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 11400 грн; заборгованість за відсотками 15296 грн, заборгованість за комісією - 1440 грн. У зв`язку з викладеним позивач просив стягнути з відповідача заборгованість у вказаному розмірі, а також судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 6000 грн.

Ухвалою Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 31.03.2025 матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Пінг-Понг» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором направлено за підсудністю до Южноукраїнського міського суду Миколаївської області.

02.05.2025 року ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито позовне провадження та призначено судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження для розгляду справи по суті з повідомленням (викликом) сторін.

05.06.2025 року від представника відповідача надійшов відзив на позов в якому останній просив відмовити в задоволенні позову з посиланням на те, що позивачем в обґрунтовування позовних вимог не надано будь-яких доказів перерахування кредитних коштів за вказаним договором, а також не надано первинних документів, які підтверджують видачу кредитних коштів відповідачу. Додана до позовної заяви копія платіжного доручення не є належним доказом перерахування на рахунок відповідача коштів позивачем, оскільки не містить обов`язкових реквізитів. Зазначає, що доданий розрахунок заборгованості є документом, що кладений самим позивачем, а відтак інформація зазначена в ньому, за умови відсутності первинних документів, на підставі яких він був складений, не може бути доказом наявності заборгованості на стягненні якої наполягає позивач. З наданого розрахунку не вбачається за можливе перевірити правильність нарахувань відповідних сум, ніяких роз`яснень та доказів щодо принципу складення даних розрахунків справа не містить. Вважає, що сума заборгованості за відсотками у розмірі 15 296 грн. нарахована з порушенням вимог закону, оскільки відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування. Відповідно до наданої копії кредитного договору та копії прийняття рішення по заяві N?1781854 зазначено погодженні умови кредитування, відповідно до яких погоджений строк кредитування становить 30 днів, тобто до 18.03.2020 року, жодних пролонгацій відповідач не робила. Як вбачається із розрахунку заборгованості проценти нараховувались до 25.05.2020 року, що є незаконним та суперечить умовам кредитного договору погодженого сторонами. З огляду на зазначені умови кредитування проценти за користування кредитними коштами становлять 7200 гривень. Тобто, 7200 грн. це сума процентів за увесь термін користування кредитом. Також вважає безпідставним нарахування позивачем комісії у розмірі 1440 грн. з посиланням на те, що в порушення вимог ЗУ «Про споживче кредитування» умови кредитного договору не містять переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надається відповідачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту.

09.06.2025 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив в якому зазначено про безпідставність заперечень відповідача, просив позов задовольнити, поновити процесуальний строк для подання клопотання про витребування доказів та витребувати від АТ КБ «Приватбанк» виписку по особовому рахунку відповідача.

Ухвалою суду від 30.06.2025 року клопотання представника позивача задоволено. Поновлено відповідачу процесуальний строк для подання клопотання про витребування доказів. Витребувано від АТ КБ «ПриватБанк» виписку про рух коштів по рахунку, який був відкритий для обслуговування банківської картки на ім?я ОСОБА_3 за період з 17.02.2020 по 20.02.2020 року включно. Розгляд справи було відкладено на 17.07.2025.

У зв`язку з тим, що станом на 17.07.2025 року витребувані ухвалою суду докази не надійшли до суду, розгляд справи було відкладено на 07.08.2025 року.

18.07.2025 року від представника ТОВ «ФК «Солвентіс» в особі директора Ланового Є.М. надійшла заява про зміну назви позивача.

22.07.2025 року від АТ КБ «Приватбанк» на виконанням ухвали суду від 30.06.2025 року надійшла виписка по особовому рахунку відповідача.

У зв`язку з перебуванням судді на лікарняному з 05 по 08 серпня розгляд справи було перенесено на 08.09.2025 року.

Ухвалою суду від 08.09.20205 року заяву представника позивача про заміну назви позивача задоволено. Замінено назву позивача з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Пінг-Понг» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Солвентіс».

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідач та його представник у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, про дату, час та місце судового засідання були належним чином повідомлені.

Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши надані докази у справі в межах заявлених позовних вимог, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 17.03.2020 відповідач через свій особистий кабінет на офіційному веб-сайті ТОВ «Мілоан» URL:https://miloan.ua/ подала заяву-Анкету №1781854 на отримання кредиту, зазначивши суму кредиту, строк кредитуваннята датуповернення. Дана заява знаходиться у власному кабінеті відповідача на офіційному веб-сайті URL: https://miloan.ua/. Законодавством України передбачено, що оформлення кредиту онлайн із використанням одноразового пароля прирівнюється до підписання договору в паперовій формі власноручним підписом. Оскільки ТОВ «Мілоан» було направлено відповідачу електронним повідомленням (SMS) одноразовий ідентифікатор, при веденні якого відповідач підтверджує прийняття умов кредитного договору від 17.02.2020 №1781854, який також знаходиться у власному кабінеті відповідача на офіційному веб-сайті URL: https://miloan.ua/. Канал залучення: yandex / https://yandex.ua/ / organic. IP адреса з якої подано заяву: 128.124.84.181, це унікальний числовий ідентифікатор гаджета в мережі, потрібний для передання інформації між пристроями. IP-адресу має кожен комп`ютер, планшет, смартфон, підключений до інтернету. Вона може бути статичною (постійною, надається провайдером) та динамічною (змінюється щоразу при підключенні до інтернету). Позивач вказала відому їй IP адресу відповідача, за якою було сформовано Анкету-заяву на отримання кредитних коштів.

При цьому відповідач зазначила свої персональні дані, зокрема, прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, громадянство, паспортні дані, реєстраційний номер облікової картки платника податків, місце реєстрації та місце фактичного проживання, номер мобільного телефону. Кредитором за вказаними даними здійснена перевірка, верифікація за телефоном та прийнято рішення від 17.02.2020 на отримання кредиту з відповідними умовами кредитування

Після чого 17.02.2020 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № 1781854, відповідно до умов якого позичальнику було надано кредит в розмірі 12 000 грн. Кредит надається строком на 30 днів з 17.02.2020; дата повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом 18.03.2020. Кредитні кошти надавались позивальнику шляхом безготівкового переказу на рахунок платіжної карти позичальника, зареєстрованої позичальником для цієї мети в особистому кабінеті.

У відповідності до п. 1.5.2, 1.6 договору проценти за користування кредитом складають 7200 грн., які нараховуються за ставкою 2 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 2 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.

Відповідно до п. 1.5.1 комісія за надання кредиту: 1440 грн., яка нараховується за ставкою 12 % від суми кредиту одноразово.

Згідно з п. 2.2.2, 2.2.3 договору нарахування позикодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати, наступної за днем надання кредиту, по дату фактичного повернення кредиту (включно) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування. Проценти за користування кредитом нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, що визначена п. 1.6 цього договору, яка є незмінною протягом всього строку фактичного користування кредитом позичальником, включаючи строк, що настає за терміном (датою) повернення кредиту, визначеним п. 1.4, якщо позичальник всупереч умовам цього договору продовжує користуватись кредитом, окрім випадків, коли визначена в п. 1.5.2 процентна ставка є нижчою за стандартну (базову ставку), встановлену п. 1.6 договору (за умовами акцій, програм лояльності, тощо). Якщо визначена п. 1.5.2 ставка є нижчою, від стандартної (базової) ставки, то у випадку невиконання позичальником умов цього договору щодо своєчасного повернення кредиту та сплати всіх платежів, проценти за користування кредитом з дня наступного за днем визначеним п. 1.4 продовжують нараховуватись за базовою ставкою згідно п. 1.6 договору протягом 60 днів, після чого нарахування процентів може бути зупинене або припинено товариством в односторонньому порядку.

Відповідно до п. 4.1 договору у разі прострочення позичальником зобов`язань повернення кредиту та/або сплати процентів за його користування та/або інших платежів позичальник, починаючи з дна наступного за днем спливу терміну (дати), вказаного в п. 1.4 договору, зобов`язаний сплатити на користь товариства пеню у розмірі 2,00 % від суми невиконаного зобов`язання, за кожен день прострочення, але у будь-якому випадку не більше 50 % від загальної суми кредиту, одержаного позичальником.

Відповідно до пункту 6.2. договору в особистому кабінеті розміщено проект проект цього кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицію Товариства про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладання цього Кредитного договору (акцепт) надається Позичальником шляхом відправлення Товариству електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається Товариством електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефонний номер позичальника або передається іншим чином засобами зв`язку вказаними позичальником під час реєстрації особистого кабінету, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього Кредитного договору/ електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту) в Особистому кабінеті на сайті Товариства. Після укладення цей Кредитний договір розміщується в особистому кабінеті позичальника.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет магазину) вказується особа, яка створила замовлення.

09.10.2020 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено договір факторингу №03/10, відповідно до умов якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідному реєстрі прав вимоги.

Згідно витягу з додатку до договору факторингу № 03/10 від 09.10.2020 ТОВ «Діджи Фінанс» набуло права вимоги до ОСОБА_3 за кредитним договором №1781854 в розмірі 28136 грн.

24.01.2022 між ТОВ «Діджи Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «Пінг-Понг» укладено договір факторингу № 1/15, відповідно до умов якого фактор зобов`язується передати клієнту грошові кошти за плату, а клієнт зобов`язується відступити фактору свої права грошової вимоги до боржників, зазначених у відповідних реєстрах прав вимоги. Згідно витягу з додатку до договору факторингу № 1/15 від 24.01.2022 позивач набув права вимоги до ОСОБА_3 за кредитним договором № 1781854 в розмірі 28136 грн.

За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх.

Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі статтею 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі, якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

З матеріалів справи вбачається, що кредитний договір №1781854 від 17.02.2020 укладено між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_3 за допомогою веб-сайту кредитодавця. Позичальнику було надано одноразовий ідентифікатор. Відповідач будь-яких зауважень до змісту договору на момент його укладання не висловлював, підписав його без будь-яких застережень та зауважень.

Верховний Суд у постанові від 07.10.2020 під час розгляду справи №127/33824/19 зауважив, що без отримання листа на адресу електронної пошти та смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір не був би укладений.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 732/670/19, від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 14.06.2022 у справі №757/40395/20.

Таким чином, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі.

Пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» передбачено ініціювання переказу здійснюється за такими видами розрахункових документів: платіжне доручення; платіжна вимога-доручення; розрахунковий чек; платіжна вимога; меморіальний ордер.

Факт отримання відповідачем ОСОБА_3 кредитних коштів від ТОВ «Мілоан» в розмірі 12000 грн. підтверджується платіжним дорученням № 1781854 від 17.02.2020, а також випискою з особового рахунку відповідача, з якої вбачається, що на її картковий рахунок 17.02.2020 року зараховано переказ коштів у розмірі 12000 грн.

Отже, доводи відповідача про відсутність доказів отримання нею кредитних коштів у визначеному договором розмірі спростовуються вищенаведеним.

Згідно наданих позивачем відомостей про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором № 1781854, відповідач частково здійснювала сплату за наданим їй кредитом, разом з тим, станом на 25.05.2020 заборгованість ОСОБА_3 складає 28136 грн., яка складається з: 11400 грн. - заборгованості за кредитом, 15296 грн. - заборгованість за відсотками, 1440 грн. комісія.

За змістом статей 526, 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок відповідно до умов договору, тобто, як особа, яка порушила права або законні інтереси іншого суб`єкта - кредитора, зобов`язаний поновити їх, не чекаючи на повідомлення (вимогу) про дострокове повернення кредиту чи звернення до суду із відповідним позовом.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. ст. 610, 611 ЦК України).

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є, в тому числі, договори та інші правочини (пункт 1 частина друга стаття 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст. ст. 1077, 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

За таких обставин, позивач у передбаченому законом порядку набув право вимоги до відповідача за вище вказаним кредитним договором.

Приймаючи до уваги, що належними та достовірними доказами підтверджено отримання ОСОБА_3 від ТОВ «Мілоан» кредитних коштів у розмірі 12000 грн., відповідач взяті на себе зобов`язання за договором не виконала, внаслідок чого утворилася заборгованість, та оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про правомірність позовних вимог та їх задоволення в повному обсязі. При цьому заперечення відповідача проти позову щодо, зокрема, нарахування відсотків поза межами строку дії договору, спростовуються матеріалами справи.

Як вбачається з відомостей про щоденні нарахування та погашення, відповідачу нараховувалися проценти за користування кредитом у відповідності до умов укладеного договору, що є відображення розрахунків відповідно до таких умов.

Відповідач розмір заборгованості не спростувала, контр розрахунок не надала.

Заборгованість за комісією у розмірі 1440 грн. у вигляді одноразової сплати, нарахована позивачем у відповідності до умов п. 1.5.1 договору, а тому підлягає стягненню з відповідача.

Щодо вирішення питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, судом встановлено наступне.

Позивачем просить стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн.

Відповідно до частин першої, пункту 1 частини третьої статті 133 та частин першої - третьої статті 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано суду: копію договору про надання правової допомоги № 43657029 від 01.11.2024, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Пінг-Понг» та адвокатом Білецьким Б.М.; копію акту про підтвердження факту надання правової допомоги адвокатом від 03.03.2025; детальний опис робіт (наданих послуг); копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги тривалість розгляду справи, складність справи, ціну позову, час, витрачений адвокатом на виконання адвокатських робіт (наданих послуг), фактичну відсутність участі представника позивача при розгляді даної справи, суд вважає, що вимоги про стягнення витрат на оплату професійної правничої допомоги у даній справи підлягають частковому задоволенню, в розмірі 2000,00грн.

На підставі статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі в сумі 2422,40 грн., сплачений при зверненні до суду.

Керуючись ст. ст. 4, 19, 141-142, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Солвентіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Солвентіс» (, адреса місця знаходження: Київська область, м. Бровари, вул. Симона Петлюри, 21/1) заборгованість за кредитним договором № 1781854 від 17.02.2020 року у розмірі 28 136 (двадцять вісім тисяч сто тридцять шість) гривень, яка складається з: 11400 грн. - заборгованості за кредитом, 15296 грн. - заборгованості за відсотками, 1440 грн. - заборгованості за комісією.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Солвентіс» (, адреса місця знаходження: Київська область, м. Бровари, вул. Симона Петлюри, 21/1) судовий збір в розмірі 2422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок та витрати на правову допомогу у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: О.О. Волощук