Справа № 352/1795/25
Провадження № 2-о/352/104/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2025 рокум. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді Олійник М.Ю.

за участю:

секретаря судового засідання Кукули О.С.

заявника ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Ямницька сільська рада, про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернулася до суду із заявою, в якій просила встановити факт її постійного проживання разом із спадкодавцем ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 на день відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 . В заяві вказано, що заявник зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , проте до дня смерті дядька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 вона проживала в його будинковолодінні за адресою: АДРЕСА_1 та здійснювала догляд за останнім. Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на належне йому майно. Звернувшись до приватного нотаріуса Івано-Франківського районного нотаріального округу Угорчак Н.М. з метою оформлення спадщини після смерті дядька, заявник отримала відмову у прийнятті заяви щодо відкриття спадкової справи та видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю документального підтвердження її проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та пропущений 6-місячний строк для прийняття спадщини. На даний час заявник має намір оформити свої спадкові права на спадкове майно після ОСОБА_3 , але здійснити свої наміри вона не має змоги, тому змушена звернутись з даною заявою до суду.

В судовому засіданні представник заявник ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 просили задовольнити заяву, додатково пояснили, що встановлення вказаного факту необхідно заявниці для подальшого оформлення своїх спадкових прав.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився.

Свідок ОСОБА_4 суду повідомила, що ОСОБА_1 є її двоюрідною сестрою. Вона проживає в с. Павлівка, тому їй відомо, що остання до дня смерті свого дядька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживала із ним за адресою: АДРЕСА_1 , здійснювала догляд за ним, а після смерті організувала його поховання.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що заявник ОСОБА_1 є її матір`ю. Їй відомо, що дядько ОСОБА_1 ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , хворів та потребував стороннього догляду, і проживав разом з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Суд, заслухавши пояснення представника учасників процесу, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, дійшов висновку про можливість задоволення заяви з таких підстав.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданим 31 січня 1979 року Павлівською сільською радою Івано-Франківського району Івано-Франківської області, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є донькою ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про що в книзі реєстрації зроблено актовий запис №2 (а.с.10).

Згідно з свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 Павлівською сільською радою Тисменицького району Івано-Франківської області 07 квітня 2009 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , про що складено відповідний актовий запис № 5. Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка - ОСОБА_10 , дружини ОСОБА_10 (а.с.11).

Згідно з свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 виданим повторно 15 лютого 2006 року виконкомом Павлівської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є сином ОСОБА_11 про що в книзі реєстрації зроблено актовий запис №29 (а.с.12).

В свідоцтві про народження серії НОМЕР_4 , виданим 17 грудня 1965 року в с. Павлівка Богородчанського району зазначено, що ОСОБА_7 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 і є сином ОСОБА_11 про що в книзі реєстрації зроблено актовий запис №15 (а.с.13).

Згідно з свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 , виданим Виконавчим комітетом Ямницької сільської ради, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що було складено актовий запис №82 (а.с.14).

В довідці виконавчого комітету Ямницької сільської ради №198 від 28 червня 2023 року зазначено, що ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 був постійним жителем с. Павлівка Івано-Франківського району Івано-Франківської області та до дня смерті був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 , разом з ним на день його смерті були зареєстровані та проживали: ОСОБА_1 племінниця, яка проживала з ним без реєстраційного обліку (а.с.15).

Згідно з Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №81878569 від 16 липня 2025 року інформація відносно ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у Спадковому реєстрі відсутня (а.с.17).

Відповідно до повідомлення приватного нотаріуса Івано-Франківського районного нотаріального округу Угорчак Н.М. заявник отримала відмову у прийнятті заяви щодо відкриття спадкової справи та видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю документального підтвердження її проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та пропущений 6-місячний строк для прийняття спадщини (а.с.16).

Встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем необхідно їй для оформлення своїх спадкових прав.

Відповідно до положень ст.ст.1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1 ст.1269 ЦК України).

При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.

Згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.

В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п.2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року). Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.

Як випливає із п.3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Статтею 315 ЦПК України визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. Частиною другою даної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Факт постійного проживання ОСОБА_1 разом із спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, тобто на день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 в помешканні, спадкодавця, знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду на підставі досліджених судом письмових доказів та показань свідків. Метою встановлення факту спільного постійного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки. Чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

Враховуючи вищевикладене, а також, що встановлення факту постійного проживання заявника зі спадкодавцем породжує юридичні наслідки, а саме його підтвердження необхідне їй для реалізації своїх прав на спадщину, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення, і встановлення зазначеного факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, суд вважає за необхідне дану заяву задовольнити та встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом із спадкодавцем ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на час відкриття спадщини, за адресою: АДРЕСА_1 .

Керуючись ст. ст. 293, 294, 315, 319, 259, 263-265 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Ямницька сільська рада, про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 постійно проживала разом із спадкодавцем ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , на день відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Заявник: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Заінтересована особа: Ямницька сільська рада Івано-Франківської області, , місцезнаходження: вул. Галицька, 36, с. Ямниця, Івано-Франківського району Івано-Франківської області.

Суддя Максим ОЛІЙНИК