Справа № 141/706/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2025 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області у складі: головуючого судді Іванця О.Д., за участю секретаря судового засідання Козаченко А.П., прокурора Загребельного Є.В., представника відповідача Лебедя В.Ф., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі суду міста Липовець цивільну справу за позовом керівника Немирівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі: Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області до ОСОБА_1 про припинення права власності на земельну ділянку шляхом її конфіскації,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду знаходиться вищевказана цивільна справа.

Ухвалою суду від 13.11.2024 було зобов`язано позивача тобто керівника Немирівської окружної прокуратури здійснити переклад позовної заяви з додатками на латиську або російську мову, надавши якнайшвидше їх до суду в трьох примірниках, для подальшого направлення судового доручення. Переклад повинен бути посвідчений печаткою перекладача або нотаріально посвідчений. Провадження у справі було зупинено.

Втім вказана ухвала протягом тривалого часу (більше 10-ти місяців) залишається не виконаною, тобто позивачем до теперішнього часу не надано до суду відповідних документів та не здійснено переклад позовної заяви з додатками на латиську або російську мову, для подальшого направлення судового доручення до компетентного суду Латвійської Республіки згідно з умовами Договору між Україною та Латвійською Республікою про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних, трудових та кримінальних справах, ратифікованого Законом України №452/95-ВР від 22.11.1995 для подальшого вручення пакету документів відповідачу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянці російської федерації, яка проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що унеможлилює подальший розгляд даної справи.

Ухвалою суду від 21.07.2025 відновлено провадження у справі.

У судовому засіданні прокурор підтвердив факт невиконання ухвали суду в частині здійснення перекладу позовної заяви з додатками на латиську або російську мову та надання їх до суду для подальшого направлення судового доручення. На думку прокурора здійснення таких дій є недоцільним, у зв`язку з тим, що відповідачка ОСОБА_1 народилася на території України, навчалася в українській школі та вільно володіє українською мовою, що підтверджується довідкою старости с.Очитків, c.Люлинці Липовецької міської ради.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов підлягає залишенню без розгляду, з наступних підстав.

Відповідно до ст.498 ЦПК України,у разі якщо в процесі розгляду справи суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, суд України може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі-іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Доручення суду України надсилається у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено - Міністерству юстиції України, яке надсилає доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами.

Судове доручення про надання правової допомоги оформлюється українською мовою. До судового доручення додається засвідчений переклад офіційною мовою відповідної держави, якщо інше не встановлено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України (ч. З ст. 499 ЦПК України).

Відповідачка проживає в м. Рига, алея Бірути Баумане 14-23, Латвійська Республіка, тому відповідно до Договору між Україною та Латвійською Республікою про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних, трудових та кримінальних справах, ратифікованого Законом України №452/95-ВР від 22.11.1995, потрібно надати судове доручення компетентному суду Латвійської Республіки про вручення матеріалів позову і відібрання пояснень від відповідачки ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 5 вищевказаного Договору клопотання про надання правової допомоги та документи, які до нього додаються, складаються державною мовою запитуючої установи. Клопотання скріплюється гербовою печаткою запитуючої установи та засвідчується підписом її керівника (компетентної особи). До клопотання про надання правової допомоги та документів, які до нього додаються, повинен бути прикладений переклад на державну мову виконавця клопотання або російську мову. Переклад засвідчується офіційним перекладачем чи нотаріусом, або посадовою особою запитуючої установи, або дипломатичним представництвом чи консульською установою запитуючої Договірної Сторони. При виконанні клопотання про надання правової допомоги документи складаються державною мовою виконавця клопотання та відсилаються разом з перекладом на державну мову запитуючої установи або російську мову. Переклад засвідчується офіційним перекладачем чи нотаріусом, або посадовою особою запитуваної установи, або дипломатичним представництвом чи консульською установою запитуваної Договірної Сторони.

Крім того Україна приєдналась до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах відповідно до Закону України від 10.11.1994 № 240/94-ВР (далі - Конвенція № 240/94-ВР).

За змістом ст. 4 Конвенції № 240/94-ВР установи юстиції договірних сторін надають правову допомогу у цивільних, сімейних і кримінальних справах відповідно до положень цієї Конвенції.

Згідно зі ст. 10 Конвенції № 240/94-ВР запитувана установа юстиції здійснює вручення документів відповідно до порядку, що діє в її державі, якщо документи, що вручаються, написані на її мові або російською мовою або забезпечені завіреним перекладом на ці мови. В іншому випадку вона передає документи одержувачеві, якщо він згодний добровільно їх прийняти.

Статтею 17 передбачено, що у відношеннях один з одним при виконанні цієї Конвенції установи юстиції договірних сторін користуються державними мовами договірних сторін або російською мовою.

При цьому, згідно вимог ст. 5 Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15.11.1965 у разі, якщо документ має бути вручений відповідно до частини першої цієї статті, то Центральний Орган може вимагати, щоб документ був складений або перекладений офіційною мовою або однією з офіційних мов запитуваної Держави.

Відповідно до Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Державної судової адміністрації України від 27.06.2008 № 1092/5/54, доручення та документи, що до нього додаються, складаються мовою, передбаченою відповідним міжнародним договором України. Якщо доручення чи документи, що до нього додаються, складено українською мовою, слід додавати завірений переклад на мову запитуваної держави або на іншу мову, передбачену міжнародним договором України.

Документи, що підлягають врученню згідно з дорученням суду України, складаються мовою запитуваної держави чи іншою мовою, передбаченою міжнародним договором України, або супроводжуються завіреним перекладом на таку мову.

Враховуючи зазначене, для направлення судового доручення до компетентного суду Латвійської республіки на виконання вимог зазначених вище нормативних документів необхідно здійснити переклад позовної заяви з додатками на латиську або російську мову. Втім ухвала суду від 13.11.2024 не була виконана позивачем, що унеможливлює направлення судового доручення та відповідно подальший розгляд справи.

Положеннями ч. 10 ст. 84 ЦПК України встановлено, що у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - залишити позовну заяву без розгляду.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.257 суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору;

Враховуючи вищенаведене, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що, неподання позивачем на вимогу суду витребуваних доказів, а саме перекладу позовної заяви з додатками на латиську або російську мову, посвідченого печаткою перекладача або посвідченого нотаріально без поважних причин, свідчить про затягування судового розгляду та позбавляє суд можливості вирішення справи по суті, що є підставою для залишення позову без розгляду.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 257-258, 260 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву керівника Немирівської окружної прокуратури (місцезнаходження: вул. Шевченка, 23, м. Немирів, Вінницький р-н, Вінницька обл.) в інтересах держави в особі: Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області (місцезнаходження: вул. Келецька, буд. 63, м. Вінниця, Вінницький р-н, Вінницька обл.) до ОСОБА_1 (місце проживання та реєстрації: АДРЕСА_1 ) про припинення права власності на земельну ділянку шляхом її конфіскації, - залишити без розгляду.

Роз`яснити, що особа позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення позовної заяви без розгляду, має право звернутись до суду повторно.

Ухвала може бути оскаржена протягом 15-ти днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного суду. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 15-ти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15-ти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Повний текст ухвали суду виготовлено 16.09.2025.

Суддя О.Д. Іванець