Справа № 442/2554/25 Головуючий у 1 інстанції: Нагірна О.Б
Провадження № 22-ц/811/1738/25 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді: Ванівського О.М.

суддів: Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.,

секретаря: Підлужний В.І.,

за участю: представника апелянта Бродської К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Бродської К.О. на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 07 травня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи на стороні відповідача: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2025 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 , треті особи на стороні відповідача: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про поділ спільного майна подружжя.

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 09.04.2025 було частково задоволено заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Бродської Катерини про забезпечення позову. Постановлено накласти арешт на майно Товариства з обмеженою відповідальністю «КІГА-БУД» (82100, Україна, Львівська обл., Дрогобицький р-н, місто Дрогобич, вулиця Наливайка Северина, будинок, 29, ідентифікаційний код 44022919). Заборонити державним реєстраторам та іншим особам, наділеним функціями державних реєстраторів, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо майна Товариства з обмеженою відповідальністю «КІГА-БУД» (82100, Україна, Львівська обл., Дрогобицький р-н, місто Дрогобич, вулиця Наливайка Северина, будинок, 29, ідентифікаційний код 44022919). В іншій частині заяви про забезпечення позову відмовлено.

06.05.2025 третя особа ОСОБА_4 подав заяву про скасування заходів забезпечення позову, посилаючись на те, що ТОВ „КІГА-БУД не є відповідачем по справі і немає жодних майнових зобов`язань перед позивачкою, до підприємства не заявляються ніякі майнові вимоги, вимога про стягнення 50% вартості частки ОСОБА_5 у статутному капіталі ТОВ „КІГА-БУД заявлена до ОСОБА_2 , який не є засновником ТОВ „КІГА-БУД.

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 07 травня 2025 року заяву задоволено.

Скасовано арешт на майно Товариства з обмеженою відповідальністю «КІГА-БУД», накладений ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 09.04.2025.

Вказану ухвалу оскаржила представник ОСОБА_1 адвокат Бродська К.О., подавши апеляційну скаргу.

Вважає вищевказану Ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 07.05.2025 у справі № 442/2554/25 незаконною, такою, яку винесено з порушенням норм матеріального права, з неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, із невідповідністю висновків, викладених у оскаржуваній ухвалі суду, обставинам справи, тобто такою, що підлягає скасуванню.

Враховуючи, що відповідач є директором ТОВ «КІГА-БУД», у Позивача наявні обґрунтовані підстави вважати, що Відповідачем можуть бути вчинені дії, пов`язані як з впливом на теперішнього власника 100% частки у статутному капіталі ТОВ «КІГА-БУД» ОСОБА_4 батька Відповідача щодо переоформлення цієї частки на 3-ю особу, так й з умисним зниженням вартості майна (активів) ТОВ «КІГА-БУД» шляхом його продажу за заниженими цінами, пошкодження, знищення, приховування, що безумовно зробить неможливим виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Зазначає, що метою забезпечення позову є збереження активів ТОВ «КІГА-БУД», а також збереження можливості об`єктивного визначення ринкової вартості частки Відповідача у статутному капіталі ТОВ «КІГА-БУД» станом на 23.01.2025.

Оскільки предметом спору є, зокрема, стягнення з відповідача ринкової вартості 1/2 частки в статутному капіталі ТОВ «КІГА-БУД», створеного Відповідачем як єдиним засновником у період перебування у зареєстрованому шлюбі з Позивачем, з урахуванням недобросовісної поведінки Відповідача, пов`язаної зі зміною одноосібного учасника ТОВ «КІГА-БУД» з себе на власного батька, ризику зменшення активів ТОВ «КІГА-БУД» до ухвалення рішення у справі, що в свою чергу може вплинути на ринкову вартість частки Відповідача у статутному капіталі товариства станом на 23.01.2025, наявні підстави для забезпечення позову шляхом накладення арешту на належне ТОВ «КІГА-БУД» майно.

Окрім цього, вважає, що саме ТОВ «КІГА-БУД» мало б звертатись до суду з позовом про зняття арешту з належного товариству майна.

Фактично, викладені у заяві третьої особи ОСОБА_4 про скасування заходів забезпечення позову, вжитих в межах розгляду цивільної справи №442/2554/25, доводи не є обставинами, з якими цивільний процесуальний закон пов`язує можливість скасування заходів забезпечення позову.

Зокрема, третьою особою не доведено, що потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову.

Просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання про скасування заходів забезпечення позову відмовити.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника апелянта ОСОБА_6 , дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Суд першої інстанції врахувавши, що ТОВ „КІГА-БУД не є відповідачем по справі, позивач ОСОБА_3 заявила вимоги про стягнення 50% вартості частки у статутному капіталі ТОВ „КІГА-БУД до ОСОБА_2 , який не є засновником ТОВ „КІГА-БУД, вказані заходи забезпечення позову перешкоджають підприємницькій діяльності юридичної особи, а відтак суд вважав за необхідне скасувати заходи забезпечення позову, встановлені ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 09.04.2025.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Встановлено, що ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 , треті особи на стороні від повідача: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про поділ спільного майна подружжя.

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 09.04.2025 було частково задоволено заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Бродської Катерини про забезпечення позову. Постановлено накласти арешт на майно Товариства з обмеженою відповідальністю «КІГА-БУД» (82100, Україна, Львівська обл., Дрогобицький р-н, місто Дрогобич, вулиця Наливайка Северина, будинок, 29, ідентифікаційний код 44022919). Заборонити державним реєстраторам та іншим особам, наділеним функціями державних реєстраторів, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо майна Товариства з обмеженою відповідальністю «КІГА-БУД» (82100, Україна, Львівська обл., Дрогобицький р-н, місто Дрогобич, вулиця Наливайка Северина, будинок, 29, ідентифікаційний код 44022919). В іншій частині заяви про забезпечення позову відмовлено.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи, має право вжити передбачених цим Кодексом заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Європейський суд з прав людини також зазначає, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Забезпечення позову в цивільному процесі є одним з інститутів цивільного процесу, що сприяє реалізації конституційних прав завдання цивільного судочинства, яким, згідно зі статтею 3 ЦПК України, є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Регламентації інституту забезпечення позову в цивільному процесуальному праві присвячені статті 149159 ЦПК України.

Забезпечення позову по суті це тимчасове обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову (стаття 154 ЦПК України).

Забезпечення позову є процесуальним засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових рішень, прийнятих за результатами розгляду спору.

Порядок та підстави скасування заходів забезпечення позову встановлено статтею 158 ЦПК України, частинами першою, четвертою, дев`ятою якої передбачено, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Отже, забезпечувальні заходи застосовуються та скасовуються судом шляхом ухвалення процесуального рішення ухвали.

Наслідком скасування заходів забезпечення позову є зняття всіх обмежень, встановлених забезпеченням позову.

Враховуючи, що забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача, суд не повинен скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення.

Згідно п. 1 ч.1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

Згідно із роз`ясненням, яке міститься в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

При цьому, вжиття заходів забезпечення позову можливе шляхом накладення арешту лише на майно та грошові кошти, які належать відповідачеві у справі.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, ТОВ „КІГА-БУД, на майно якого накладено арешт належить ОСОБА_4 , який не є відповідачем по справі та до якого позивачем не заявлено жодних позовних вимог.

Ураховуючи, що на момент подання заяви про забезпечення позову, відповідач не є власником майна, щодо якого позивач просила вжити заходи забезпечення позову, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про скасування таких заходів.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

Судом першої інстанції правильно встановлено фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримано процедуру розгляду справи, встановлену ЦПК України, ухвалено справедливе судове рішення, тому підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до ч. 1. ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд,-

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Бродської К.О. залишити без задоволення.

Ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 07 травня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено та проголошено 05 вересня 2025 року.

Головуючий : Ванівський О.М.

Судді: Цяцяк Р.П.

Шеремета Н.О.