Провадження № 2-з/752/199/25
У Х В А Л А

09 вересня 2025 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Хоменко В.С., при секретарі Павлюх П.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві заяву представника акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» Захарової А.О., заінтересовані особи: Друга київська державна нотаріальна контора, Управління (Центр) надання адміністративних послуг Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, про витребування доказів до пред`явлення позову, -

в с т а н о в и в:

представник АТКБ «ПриватБанк» Захарова А.О. звернулась до Голосіївського районного суду міста Києва із заявою про витребування доказів до пред`явлення позову, в якій заявник просить суд:

-Витребувати у Другої київської державної нотаріальної контори (Адреса: вул. Саксаганського, 45, м. Київ, 01033, тел.: +11, ел.пошта: ) копію спадкової справи заведеної після смерті ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

-Витребувати в Управління (Центр) надання адміністративних послуг Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації (, адреса: 03039, м. Київ, проспект Голосіївський, 42, ел.пошта: , тел.+38) або від іншого територіального органу, до повноважень якого входять питання реєстрації місця проживання фізичних осіб, компетенція якого територіально поширюється на адресу останнього місця реєстрації проживання померлої ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , інформацію про осіб, зареєстрованих за однією адресою зі спадкодавцем ( АДРЕСА_1 ), станом на дату смерті померлої - ІНФОРМАЦІЯ_2 із додаванням витягу з реєстру територіальної громади про склад сім`ї та родинні зв`язки осіб зареєстрованих за адресою: АДРЕСА_1 .

В обгрунтування клопотання про витребування доказів представник заявника зазначив, що 31.08.2007 між ОСОБА_1 та закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» (в подальшому назву змінено на публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», після чого на акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» було укладено кредитний договір №K2XVGK00260108.

ІНФОРМАЦІЯ_2 позичальник помер та на момент смерті не виконав всіх взятих на себе зобов`язань, у зв`язку з чим за вищевказаним кредитним договором залишилась заборгованість у загальному розмірі 93684,07 грн.

19.02.2025 Банк звернувся з претензією кредитора до Другої київської державної нотаріальної контори.

20.03.2025 у відповідь на претензію кредитора, державна нотаріальна контора повідомила, що претензія кредитора отримана, зареєстрована та долучена до спадкової справи №110/2025, однак інформація про спадкоємців померлого позичальника не була надана.

Посилаючись на ст. 1218 ЦК України, а також на те, що без інформації про спадкоємців, у тому числі тих, хто проживав за адресою останнього місця реєстрації проживання померлого позичальника Банк позбавлений можливості захистити свої права та інтереси у судовому порядку, адже пред`явлення позову до невідомих осіб не допускається.

Згідно ч. 3 ст. 118 ЦПК України заявник та інші особи, які можуть отримати статус учасників справи, повідомляються про дату, час і місце судового засідання, проте їх неявка не перешкоджає розгляду поданої заяви.

Представник заявника у судове засідання не з`явився, що не перешкоджає розгляду поданої заяви.

Суд перевіривши клопотання представника заявника приходить до наступних висновків.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Відповідно до ч.ч. 3,4 ст.12, ч.1 ст.81ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ч. 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Суд може витребувати докази також до подання позову як захід забезпечення доказів у порядку, встановленому статтями 116-118 цього Кодексу (ч. 4 ст. 84 ЦПК України).

Так, згідно з ч. 1 ст. 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Згідно ч. 2 ст. 116 ЦПК України способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви (ч. 3 ст. 116 ЦПК України).

Згідно із ч. 4 ст. 116 ЦПК України забезпечення доказів до подання позовної заяви здійснюється судом першої інстанції за місцезнаходженням засобу доказування або за місцем, де повинна бути вчинена відповідна процесуальна дія. Забезпечення доказів після подання позовної заяви здійснюється судом, який розглядає справу.

Особа, яка подає позовну заяву, вправі очікувати від суду застосування вказаних норм процесуального законодавства, які надають їй право звернення з позовом з можливістю подальшого вирішення процесуальних питань щодо визначення предмета доказування, надання та витребування доказів в установленому порядку.

Застосування принципу пропорційності при здійсненні судочинства вимагає такого тлумачення процесуального закону, яке б гарантувало особі право на судовий захист, зокрема звернення з позовною заявою до суду відповідно до приписів ч. 1 ст. 4 ЦПК, оскільки держава не вправі обмежувати права особи, не маючи на меті захист суспільних інтересів.

Належною є судова процедура витребування доказів від нотаріуса у зв`язку з неможливістю самостійного ознайомлення позивача з матеріалами нотаріальної справи, оскільки вони захищені встановленою законом нотаріальною таємницею і за відсутності у матеріалах справи заяви позивача про відмову та/або відкликання та/або залишення без розгляду клопотання про витребування доказів.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 жовтня 2020 року у справі №148/2383/19 та постанові Верховного Суду від 31 березня 2021 року у справі № 635/9574/18.

Частиною 4 ст. 263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 01.04.2020 у справі № 367/6751/18-ц (провадження № 61-23322св19) викладено наступну правову позицію: «Суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим (частина перша статті 116 ЦПК України). Процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено. Забезпечення доказів - це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмету доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів. Разом з цим, згідно зі статтею 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом».

Таку ж правову позицію щодо вирішення судами питання про забезпечення доказів висловила Велика Палата Верховного Суду у постанові 11.03.2020 року у справі №9901/608/19, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі №9901/845/18.

Суд при вирішенні питання про забезпечення доказів має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення доказів; забезпечення збалансованості прав та інтересів сторін; наявності взаємозв`язку між забезпеченням доказів, витребуванням певної інформації, і предмету позовних вимог, а також запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб учасників даного судового процесу, а також те, що є наявні підстави вважати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Ці обставини суд вважає істотними і необхідними для забезпечення доказів.

Відтак у суду є підстави отримати/зберегти вищенаведені докази, оскільки щодо цих доказів у суду існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено.

Крім того, як вбачається із заяви представника, 20.03.2025 у відповідь на претензію кредитора, державна нотаріальна контора повідомила, що претензія кредитора отримана, зареєстрована та долучена до спадкової справи №110/2025, однак інформація про спадкоємців померлого позичальника не була надана.

Так, ч.ч. 1, 7 ст. 8 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна таємниця - сукупність відомостей, отриманих під час вчинення нотаріальної дії або звернення до нотаріуса заінтересованої особи, в тому числі про особу, її майно, особисті майнові та немайнові права і обов`язки тощо. Довідки про вчинені нотаріальні дії та копії документів, що зберігаються у нотаріуса, видаються нотаріусом виключно фізичним та юридичним особам, за дорученням яких або щодо яких вчинялися нотаріальні дії.

Таким чином, заявник наразі позбавлений можливості захистити свої права та інтереси в судовому порядку, оскільки не володіє інформацією про спадкоємців, а відтак не може визначити підсудність майбутнього позову та виконати вимоги процесуального закону в частині зазначення у позові інформації про відповідача(ів).

Згідно частин 5-7, 11 ст.118 ЦПК України за результатами розгляду заяви про забезпечення доказів суд постановляє ухвалу про задоволення чи відмову у задоволенні заяви. У разі задоволення заяви суд в ухвалі зазначає доказ, а також дії, що необхідно вчинити для його забезпечення. Оскарження ухвали про забезпечення доказів не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає розгляду справи. Ухвала про забезпечення доказів (крім забезпечення доказів шляхом допиту свідків, призначення експертизи, огляду доказів) є виконавчим документом та виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Керуючись ст.ст. 4, 83, 84, 116-118, 258-261, 263, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

п о с т а н о в и в:

заяву представника акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» Захарової А.О., заінтересовані особи: Друга київська державна нотаріальна контора, Управління (Центр) надання адміністративних послуг Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, про витребування доказів до пред`явлення позову - задовольнити.

Витребувати у Другої київської державної нотаріальної контори (адреса: вул. Саксаганського, 45, м. Київ, 01033, тел.: +11, ел.пошта: ) копію спадкової справи заведеної після смерті ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Витребувати в Управління (Центр) надання адміністративних послуг Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації (, адреса: 03039, м. Київ, проспект Голосіївський, 42, ел.пошта: , тел.+38) інформацію про осіб, зареєстрованих за однією адресою зі спадкодавцем ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ), станом на дату смерті померлої - ІНФОРМАЦІЯ_2 із додаванням витягу з реєстру територіальної громади про склад сім`ї та родинні зв`язки осіб зареєстрованих за адресою: АДРЕСА_1 .

Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначення причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 15-ти днів з дня її проголошення відповідно до вимог, встановлених ст. 353-356 ЦПК України.

Суддя В.С. Хоменко