Справа № 559/2058/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2025 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області у складі:

головуючого судді Гордійчук І.О.,

присяжні Мельник Л.М. та Пекунової О.А.

секретар судового засідання Баланович М.В.,

за участі заявника ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2

заінтересована особа ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , Військова частина НОМЕР_1 , про оголошення фізичної особи померлою,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про оголошення померлим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заява мотивована тим, що заявником є дружиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якого мобілізували у 19 жовтня 2023 року до лав ЗСУ для захисту своєї Батьківщини.

Відповідно до акту службового розслідування, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 03.04.2024 року № 96 молодший лейтенант ОСОБА_4 вибув у відрядження в район виконання бойових завдань за призначенням на території України з метою забезпечення національної безпеки і оборони України до особливого розпорядження.

04.06.2024 року, в період часу 15 год 10 хв по 18 годину 15 хв, збройні формування російської федерації здійснили мінометний обстріл позиції відділення «БОРЗИЙ» НОМЕР_2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , розташовану у районі населеного пункту АДРЕСА_1 .

17.06.2024 року дружина ОСОБА_4 ОСОБА_1 отримала сповіщення № 1/7265 від 17.06.2024 року про зникнення безвісти свого чоловіка.

Також, в ході розслідування представником ОСОБА_2 було здобуто фото та відео докази смертельного поранення ОСОБА_4 , які свідчать про отримання останнім поранень, які не сумісним з життям.

Метою оголошення ОСОБА_4 померлим прийняття спадщини.

У судовому засіданні заявник та її представник вимоги заяви підтримали повністю. Просили суд заяву задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_3 у судовому засіданні не заперечила щодо задоволення заяви.

Представник військової частини НОМЕР_1 у судове засіданні не з`явився, про час, місце та дату судового розгляду був повідомлений належним чином, завчасно. Заперечень чи пояснень у встановлений строк суду не подали.

Заслухавши учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи та подані письмові докази по справі, суд прийшов до наступного висновку.

Ухвалою суду від 10.07.2025 справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, витребувано докази.

Судом встановлено, що заявником є дружина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2

ОСОБА_4 мобілізували у 19 жовтня 2023 року до лав ЗСУ.

Відповідно до акту службового розслідування, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 03.04.2024 року № 96 молодший лейтенант ОСОБА_4 вибув у відрядження в район виконання бойових завдань за призначенням на території України з метою забезпечення національної безпеки і оборони України до особливого розпорядження.

Відповідно до бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 від 03.06.2024 року № 4875 ІНФОРМАЦІЯ_3 , станом на 04.06.2024 року особовий склад НОМЕР_2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , у тому числі молодший лейтенант ОСОБА_4 , виконував бойове завдання в районі населеного пункту Вільшана Куп`янського району, Харківської області.

04.06.2024 року, в період часу 15 год 10 хв по 18 годину 15 хв, збройні формування російської федерації здійснили мінометний обстріл позиції відділення «БОРЗИЙ» НОМЕР_2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , розташовану у районі населеного пункту АДРЕСА_1 . З початком мінометного обстрілу з боку противника молодший лейтенант ОСОБА_4 перебував в укритті. Одна з мін противника вибухнула неподалік вказаного військовослужбовця. Через постійні обстріли з боку противника підійти до укриття, в якому перебував молодший лейтинант ОСОБА_4 та оцінити його стан не виявилося можливим, на зв`язок вказаний військовослужбовець не виходив. В подальшому територія позиції відділення «БОРЗИЙ» 2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 перебувала під постійними обстрілами з боку противника, тому військовослужбовці НОМЕР_2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 відійшли на більш захищенні позиції (обставини підтверджуються актом службового розслідування від 22.07.2024 року).

Ті самі обставини та події описують свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відповідно до їхніх пояснень від 06.07.2024.

17.06.2024 року ОСОБА_1 отримала сповіщення № 1/7265 від 17.06.2024 року про зникнення безвісти свого чоловіка.

17.06.2024 року було порушено кримінальне провадження відповідно до ч. 1 ст. 115 КК України № 0001495 від 17.06.2024 року, як вбачається з витягу з ЄРДР.

Відповідно до відповіді військової частини НОМЕР_1 № 12240 від 12.12.2024 року, станом на момент отримання відповіді територія населеного пункту Вільшана Дворічанської громади Куп`янського району Харківської області, є неможливим, оскільки територія вказаного населеного пункту на даний час не підконтрольна державі Україна та є тимчасово окупованою російськими військами.

До матеріалів заяви представником ОСОБА_2 долучено фото смертельного поранення ОСОБА_4 , які свідчать про отримання останнім поранень, які не сумісним з життям.

Відповідно до витягу з ЄР осіб, зниклих безвісти за особливих обставин датою набуття статусу особи безвісти зниклого ОСОБА_4 з 05.07.2024.

Доказами, що підтверджують вище зазначені обставинами є довідка про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України від 25.07.2024 року, акт службового розслідування від 22.07.2024 року, покази свідків, які були безпосередньо поруч біля ОСОБА_4 під час мінометного обстрілу ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Судом витребувано та досліджено матеріли службового розслідування, зокрема акт службового розслідування, витяг з наказу про призначення службового розслідування, рапорт, пояснення свідків.

Судом досліджено дані Державної прикордонної служби України від 10.07.2025, стосовно перетину державного кордону ОСОБА_4 .

У відповідності до статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Перелік справ, які суд розглядає в порядку окремого провадження визначений у частині 2 ст. 293 ЦПК та такими, серед інших, є: визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою; встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ст. 46 ЦК України, фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців.

Фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.

Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.

Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.

Згідно з частиною першою статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Статтею 47 ЦК України визначено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті.

Оголошення громадянина померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме.

Особливістю цієї категорії справ, є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи.

В п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року за №5 роз`яснено, що на відміну від встановлення факту смерті особи, який встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, зазначених вст.46 ЦК України, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим.

На цьому також наголошено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 31 травня 2023 року у справі № 177/11/20, від 07 листопада 2023 року у справі № 607/159/23.

Аналіз зазначених норм закону, свідчить про те, що підставою для оголошення особи померлою є обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи.

Як вказала у своїй заяві ОСОБА_1 визнання ОСОБА_4 померлим необхідно для здійснення державної реєстрації його смерті та отримання свідоцтва про смерть, оскільки від цього залежить подальше оформлення спадщини.

Виходячи зі змісту положень статей 43, 46 ЦК України, статей 305, 306 ЦПК України, Верховний Суд у справі № 506/358/22 дійшов висновку про те, що за наявності припущень про факт смерті фізичної особи, у тому числі у зв`язку з воєнними діями, без достовірних доказів, які свідчать про цей факт, правильним буде звернення до суду із заявою про оголошення судом особи померлою (частина друга статті 46 ЦК України), а не із заявою про встановлення факту смерті цієї фізичної особи (пункт 8 частини першої статті 315 ЦПК України).

Отже, встановлення факту смерті фізичної особи на підставі пункту 8 частини першої статті 315 ЦПК України можливе лише тоді, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, за яких настала смерть, і факт неможливості реєстрації органом державної факту смерті.

Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 10 червня 2021 року у справі № 591/1461/19.

Оголошення судом громадянина померлим усуває невизначеність у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме.

За правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За наведених обставин суд вважає, що зібраними і дослідженими в ході судового розгляду доказами підтверджено існування обставин, дають підстави припустити загибель ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 під час безпосередньої участі у бойових діях та забезпечення заходів з національної безпеки і оборони України у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України, та оголошення останнього померлим.

Оголошення фізичної особи померлою можливе і після спливу шести місяців з дня настання відповідної події, в даному випадку, загибелі ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 в ході ведення бойових дій, що підтверджуються належними та допустимими доказами.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.

За відсутності лише тіла загиблого військовослужбовця, при наявності достатніх доказів його загибелі при проведенні бойових дій, відмова у позові про визнання такого військовослужбовця померлим не може вважатися такою, що відповідає завданням цивільного судочинства та узгоджується з принципом правової визначеності.

Такий висновок узгоджується з висновком Верховного Суду, висловленим у постанові від 26 лютого 2024 року у справі № 686/9938/23 (провадження № 61-15733св23), від 25 квітня 2024 року у справі № 278/970/23 (провадження № 61-16074св23)

З матеріалів справи встановлено, що днем вірогідної смерті є ІНФОРМАЦІЯ_4 , що що підтверджується матеріалами службового розслідування.

А тому суд вважає, що заява про оголошення особи померлою підлягає задоволенню.

Згідно з ч.1 ст.48 ЦК України якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою.

При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що відповідно до норм ч. 1 ст. 309 ЦПК України, у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи, суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про оголошення її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про оголошення її померлою.

Заяву може бути подано особою, яку оголошено померлою, або іншою заінтересованою особою.

Керуючись ст. ст. 19, 89, 263-265, 308, 365 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , Військова частина НОМЕР_1 , про оголошення фізичної особи померлою задоволити.

Оголосити померлим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Радивилів Рівненської області.

Датою смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вважати ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Заінтересована особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , АДРЕСА_3 .

Заінтересована особа: Військова частина НОМЕР_1 , АДРЕСА_4 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 .

Суддя І.О.Гордійчук

Присяжні Л.М.Мельник

О.А.Пекунова