Справа № 697/228/25
Провадження № 2/692/199/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2025 року Драбівський районний суд Черкаської області в складі: головуючого судді - Чепурного О.П., при секретарі Бубир В.М., за участю відповідачки ОСОБА_1 , представниці відповідачки адвоката Назаренко А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-щі Драбів цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Служба у справах дітей виконавчого комітету Канівської міської ради, про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачки про позбавлення батьківських прав. Позов мотивував тим, що під час спільного проживання у позивача та відповідачки народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спільне життя сторін не склалось, оскільки відповідачка почала зловживати спиртними напоями, часто залишала сім`ю та йшла з дому. З часом відповідачка самоусунулась від виховання сина та залишила його проживати з батьком. Відповідачка ніяким чином не піклується про сина, не цікавиться станом його здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчанням, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду. Відповідачка не виконує покладених законом на батьків обов`язків, всі питання щодо виховання вирішуються позивачем самостійно. Достеменно знаючи де проживає син, відповідачка не шукала способів поспілкуватися та навідати сина. Позивач вважає, що позбавлення батьківських прав відповідачки буде відповідати інтересам дитини.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явились.

Відповідачка та її представниця позовні вимоги не визнали, заперечували проти їх задоволення.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення відповідачки та її представниці, суд дійшов до наступного.

Позивач є батьком, а відповідачка ОСОБА_1 є матір`ю неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 .

Щодо участі відповідачки у вихованні дитини ОСОБА_3 суд встановив наступні обставини. Як вбачається з довідки виданої КНП «Канівський центр первинної медико-санітарної допомоги» Канівської міської ради №2364 від 30.12.2024 року, ОСОБА_3 знаходиться на диспансерному обліку, постійно спостерігається, батько постійно опікується дитиною. Відповідно до витягу про зареєстрованих у житловому будинку АДРЕСА_1 , позивач зареєстрований та проживає разом з сином ОСОБА_3 . Договором про визначення місця проживання та участь у вихованні дитини від 12.06.2023 року між позивачем ОСОБА_2 та відповідачкою ОСОБА_1 як батьками неповнолітнього ОСОБА_3 укладено договір про те, що місце проживання сина разом з батьком, мати надала згоду батьку дитини самостійно його виховувати та організовувати повсякденне життя. Згідно п.6. тимчасова відсутність матері сина, обумовлена в цьому договорі не є підставою для звернення батька сина до суду з позовом про позбавлення її батьківських прав.

Як вбачається з довідки виданої Канівським КЗ дошкільної освіти (ясла-садок) №6 «Теремок» від 30.12.2024 №32, ОСОБА_3 відвідує садок з 04 вересня 2023 року по даний час. З 01 вересня по 31 листопада 2024 року вихованням дитини повністю займався тато ОСОБА_2 : відвідував батьківські збори, свята, загальні заходи. Уваги з боку матері адміністрація та вихователі групи за даний період не спостерігали. Проте, відповідно до листа від 26.02.2025 №34, дитина ОСОБА_3 проживає з мамою, яка цікавиться його успіхами, відвідує батьківські збори, приводить сина до дитячого садка.

Згідно висновку органу опіки та піклування наданого виконавчим комітетом Канівської міської ради від 23.06.2025 року, на даний час неповнолітня дитина ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ОСОБА_3 проживає з матір`ю, яка турбується про сина, утримує його та займається його вихованням, на відміну від батька. В квартирі створені всі умови для проживання, є все необхідне для дітей та їхнього розвитку. Мати цікавиться успіхами дітей, бере активну участь у шкільних та дошкільних заходах, сплачує за харчування, турбується про стан здоров`я дитини. Враховуючи наведене, орган опіки та піклування вважає позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 відносно її сина ОСОБА_3 , недоцільним і як таке, що не відповідає інтересам дитини. Допитаний свідок ОСОБА_4 пояснив суду, що він керівник дитячого гуртка який близько двох років відвідують дочки ОСОБА_1 , мати на заняття часто приходить з сином ОСОБА_5 , якого також залучає до занять з спортивного орієнтування, діти завжди доглянуті, взаємовідносини між мамою та дітьми дружелюбні, випадків, щоб мати дітей була помічена за вживанням алкоголю не було. Свідок ОСОБА_6 пояснила суду, що її діти навчаються у школі з дітьми ОСОБА_1 , діти завжди з мамою, доглянуті, мати приймає активну участь у шкільному житті, ОСОБА_5 проживає з мамою, між ними конфліктів не було, мама постійно гуляє з дитиною на вулиці, виховує ОСОБА_5 , ОСОБА_1 алкогольні напої не вживає.

Ст.141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно з ч. 1 ст. 152 СК України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою держаного контролю, що встановлена законом. Частиною 2 ст. 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Аналіз досліджених доказів свідчить про те, що мати дитини приділяє належної уваги вихованню малолітнього сина ОСОБА_3 , піклується про нього та приймає участі у його вихованні. Дії відповідно носять стійкий тривалий характер, що свідчить про те, що остання не ухилялася від виконання обов`язків матері, що передбачені законодавством.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Судом таких обставин не встановлено, тому в позові слід відмовити.

Відповідно до вимог ст. 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу відноситься до витрат пов`язаних з розглядом справи.

На підтвердження понесених витрат відповідачки на правову допомогу її представниця надала суду копію договору без № про надання правової (правничої) допомоги від 27.02.2025 року з адвокатом Назаренко А.М. Відповідачкою сплачено по договору 5000 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера №4 від 18.03.2025. Вартість та отримання послуг підтверджено описом робіт та актом приймання передачі виконаних робіт від 18.03.2025.

Відповідно до ч.4, 5 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідач не надав суду обґрунтованого клопотання про зменшення суми витрат на правову допомогу, а тому суд вважає що вона підлягає стягненню з позивача на користь відповідачки відповідно до ст.141 ЦПК України.

На підставі п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України, ст.141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Служба у справах дітей виконавчого комітету Канівської міської ради, про позбавлення батьківських прав відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені нею витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 гривень 00 копійок.

Рішення може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення через суд апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Головуючий

Повний текст рішення виготовлено 19 вересня 2025 року.