Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.09.2025 Справа №607/16515/22 Провадження №2/607/978/2025

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді Дзюбича В.Л., з участю секретаря судового засідання Кочмар С.М., представника позивача адвоката Сампари Н.М., представника відповідача ОСОБА_1 , третьої особи ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Тернопільської міської ради з участю третіх осіб ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини та встановлення факту постійного проживання однією сім`єю із спадкодавцями,

УСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернувся в Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області із позовом до Тернопільської міської ради з участю третіх осіб ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про визначення додаткового строку терміном в три місяці з дня набрання рішенням законної сили для подачі в нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини що відкрилася після смерті ОСОБА_5 та встановлення факту постійного проживання однією сім`єю ОСОБА_3 разом із ОСОБА_6 з 2007 року та до моменту її смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та факт проживання ОСОБА_3 з ОСОБА_5 з 2007 року і до часу його смерті (серпень 2020) за адресом: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що в серпні 2020 року помер ОСОБА_5 . Після смерті ОСОБА_5 залишилося майно, а саме квартира що знаходиться за адресом: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_5 та його дружині, ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 належала на праві спільної сумісної власності квартира, що знаходиться за адресом: АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло.

ОСОБА_3 звернувся до приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Терещук Л.І. із заявою про прийняття спадщини після померлого у серпні 2020 року ОСОБА_5 .

15.09.2022 приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Салій О.В. відмовлено ОСОБА_3 у вчиненні нотаріальної дії, а саме відмовлено ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом на квартиру, у зв`язку з відсутністю факту родинних відносин між спадкодавцем та спадкоємцем.

02.11.2022 приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Терещук Л.І. рекомендовано ОСОБА_3 звернутися до суду за продовженням строку необхідного для прийняття спадщини.

Позивач ОСОБА_3 вказав, що пропустив строк прийняття спадщини, оскільки вважав, що прийняв спадщину після ОСОБА_5 , як особа, яка проживала зі спадкодавцем на момент смерті та не відмовилася від неї.

На момент коли ОСОБА_3 стало відомо, що він прийняв спадщину, шестимісячний строк прийняття спадщини був пропущений.

Як вбачається із акту обстеження проживання за адресом: АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 зі своєю сім`єю проживав з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за адресом: АДРЕСА_1 і вів спільне господарство з 2007 року до дня їх смерті.

За життя ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (з 2007) року разом із ними однією сім`єю проживали ОСОБА_3 та його дружина ОСОБА_2 , а також їх ні діти ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .

Позивач вказав, що у ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не було близьких родичів, щоб здійснювали за ними догляд, а тому задля зручності ОСОБА_3 , його дружина ОСОБА_10 та їхні діти переїхали до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 за адресом: АДРЕСА_1 , де вони доглядали останніх та проживали із ними однією сім`єю.

У зв`язку із вищевикладеним ОСОБА_3 вважає за можливе визначити йому додатковий строк тривалістю три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили для подання заяви по прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_5 .

Крім цього, позивач вказав, що похідною причиною пропуску строку для прийняття спадщини є обставини пов`язані з пандемією коронавірусу COVID-19, в зв`язку із чим 11.03.2020 КМ України прийняв постанову «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19, якою на всій території України було запроваджено карантин.

З 12.03.2020 на всій території України запроваджено карантин.

Для запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 Уряд України продовжив карантин до 31.08.2022.

З дати зняття карантину (31.08.2022) пропуск строку є незначним, оскільки із заявою про прийняття спадщини позивач звернувся 02.11.2022, тобто через менше як три місяці після закінчення карантину. Необхідність дотримання карантинних обмежень і запобігання зараженню й поширенню корона вірусноїхвороби COVID-19 створили позивачу перешкоди в тому, щоб своєчасно подати до державного нотаріуса заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 . Строк для прийняття спадщини сплив у період запровадження карантину і ця обставина є поважною, оскільки не залежала від волі позивача.

Позивач вказав, що факт постійного проживання разом із померлим протягом більше п`яти років до часу смерті (з 2007 року по 2020 рік) підтверджується: актом складеним у складі сусідів про факт проживання ОСОБА_3 . ОСОБА_2 разом із ОСОБА_5 та ОСОБА_6 однією сім`єю; показами свідків, які є сусідами, довіреністю №1549 від 05.05.2008 що посвідчена приватним нотаріусом Салій Г.Я.; квитанціями про оплату комунальних послуг, що надавалися за адресом: АДРЕСА_1 , (всі оплати житлово-комунальних послуг здійснював ОСОБА_3 і в більшості квитанцій він вказаний платником і оплату комунальних послуг здійснювала його дружина ОСОБА_2 ).

Позивач ОСОБА_3 зазначив, що ним не подано своєчасно заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 через необізнаність, а тому обґрунтовано вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити в повному обсязі та встановити ОСОБА_3 додатковий строк для прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_5 терміном три місяці.

Представником позивача 21.02.2023 подана заяву про зміну предмету позову в якій вказано наступне.

В серпні 2020 року помер ОСОБА_5 . Після його смерті залишилось майно, а саме квартира за адресом: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , належала на праві спільної сумісної власності квартира, що знаходиться за адресом: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_3 звернувся до приватного нотаріуса Тернопільського нотаріального округу Терещук Л.І. із заяво про прийняття спадщини після померлого у серпні 2020 року ОСОБА_5 .

15.09.2022 приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Салій О.В. відмовлено ОСОБА_3 у вчиненні нотаріальної дії, а саме відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом на квартиру, у зв`язку з відсутністю факту родинних відносин між спадкодавцем та спадкоємцем.

02.11.2022 приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Терещук Л.І. рекомендовано ОСОБА_3 звернутися до суду за продовженням строк необхідного для прийняття спадщини.

Позивач вказав, що пропустив строк прийняття спадщини, оскільки вважав, що прийняв спадщину після смерті ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , як особа, яка проживала із спадкодавцем на момент смерті та не відмовилася від неї.

На момент коли ОСОБА_3 стало відомо, що він не прийняв спадщину на підставі ч.3 ст. 1268 ЦК України, шестимісячний строк прийняття спадщини пропущено.

Як вбачається з акту обстеження проживання за адресом: АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 зі своєю сім`єю проживав з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за алресом: АДРЕСА_1 і вів спільне господарство з 2007 року до дня їх смерті.

Із вказаних підстав представник позивача просить суд визначити ОСОБА_3 додатковий строк три місяці з дня набрання рішенням законної сили для подачі в нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , а також встановити факт постійного проживання однією сім`єю ОСОБА_3 разом із ОСОБА_6 з 2007 року та до моменту її смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та факт проживання ОСОБА_3 з ОСОБА_5 з 2007 року і до часу його смерті (серпень 2020) за адресом: АДРЕСА_1 .

Представник відповідача Тернопільської міської ради подав відзив на позову заяву в якому вказав, що відповідно до листа ТОВ «Міське бюро технічної інвентаризації» №1666 від 16.07.2021 ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , станом на 29.12.2012 є власниками квартири за адресом: АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 27.02.1997 № НОМЕР_1 , а тому після смерті вказаних осіб зазначена квартира підлягає спадкуванню.

Представник відповідача вказав, що позивач прирівнює себе до спадкоємців четвертої черги за законом після смерті ОСОБА_5 та вказує, що він та його сім`я (дружина і 3 дітей) з 2007 року проживали із ОСОБА_5 та його дружиною ОСОБА_6 .

Відповідно до листа ПП «ТернопільКомСервіс» №131 від 16.07.2021 власником особового рахунку квартири за адресом: АДРЕСА_1 є ОСОБА_6 (дружина померлого ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

У листі ПП «ТернопільКомСервіс» №280 від 04.07.2022 зазначається, за адресом: АДРЕСА_1 зареєстрований ОСОБА_5 (померлий), інших зареєстрованих осіб немає. Отже, вказав представник відповідача, після смерті дружини ОСОБА_5 був зареєстрований і проживав один в спірній квартирі до дня смерті.

Згідно наданої позивачем постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №49/02-31 від 15.09.2022, виданої приватним нотаріусом Салій О.В., позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_6 у зв`язку із відсутністю факту родинних відносин.

Відповідач зауважив, що до позовної заяви долучено лист №112/02-14 від 02.11.2022 підготовлений приватним нотаріусом Терещук Л. на усне звернення позивача у якому нотаріусом зроблено висновок, що ОСОБА_3 є спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті ОСОБА_5 , померлого у серпні 2020 року та рекомендовано звернутись до суду за продовженням строку для прийняття спадщини.

Представник відповідача вважає, що вказаний лист нотаріуса слід оцінювати критично з точки зору змісту та підстав для його написання.

Відповідно до статті 1264 Цивільного кодексу України у четверту чергу право на силкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як і п`ять років до часу відкриття спадщини.

При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, суд враховує правила частини другої статті 3 Сімейного кодексу України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 Цивільного кодексу України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю.

Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення з спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Виходячи з наданих позивачем доказів до матеріалів справи, вказав представник відповідача, слід зазначити, що доказів проживання однією сім`єю, спрямованих на довготривалі відносини в спірний період, ОСОБА_3 не надав. Акт обстеження проживання, у якому вказано про спільне проживання ОСОБА_3 з ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , на які посилається позивач, не може бути єдиною підставою для встановлення такого факту.

Попри вказане, відповідач вважає за необхідне взяти до уваги подану 05.10.2022 року ОСОБА_3 до Тернопільського міськрайонного суду заяву про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини однією сім`єю більше п`яти років (справа №607/13665/22). Заінтересованою особою було визначено Тернопільську міську раду. У заяві заявник вказував, що він та його дружина проживали із ОСОБА_6 з 2007 року до дня її смерті, щоб доглядати за нею. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 17.10.2022 року відмовлено у відкритті провадження.

Як бачимо, вказав представник відповідача, заявник ( ОСОБА_3 ) у справі №607/13665/22 видає одну інформацію за істину - проживання із ОСОБА_6 до жовтня 2017 року і догляд за нею, та як доказ надає Акт обстеження від 01.10.2022, складений за підписом сусідів. А у справі 607/16515/22 - видає за істину проживання з ОСОБА_6 та ОСОБА_5 з 2007 року до дня смерті ( ОСОБА_5 помер в серпні 2020 року) та, як доказ, подає Акт обстеження від 13.09.2022 за підписом сусідів (деякі з них підписували і попередній Акт обстеження).

Отож, вказав представник відповідача, позивач намагається ввести суд в оману щодо фактичних обставин даної справи і, як наслідок, заволодіти майном померлих ОСОБА_6 та ОСОБА_5 .

Крім цього, представник відповідача вказав, що квитанції про оплату житлово-комунальних послуг також не є беззаперечним доказом у даній справі, адже однозначно вказати на те, що позивач чи його дружина оплачували їх з власного доходу встановити неможливо. А сам факт надання допомоги іншій особі, яка є одинокою особою похилого віку, не є безумовним підтвердженням факту проживання однією сім`єю та не свідчить яро наявність підстав для застосування статті 1264 Цивільного кодексу України, на чому наголосив Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі №523/9720/17.

Представник відповідача вказав, що до відзиву долучає заяву мешканців будинку за адресом АДРЕСА_2 , подану директору ПП «Комсервіс», вх.№62 від 26.08.2020 року, у якій мешканці просять «посприяти у вирішенні проблеми з квартирою АДРЕСА_3 , власник якої помер, проте залишив після себе купу сміття, яке зносив з вуличних сміттєвих баків, розвівши купи тарганів, мух, жуків, У під`їзді страшний сморід, тече вода, у несправному стані кран, цвіль, гризуни. За життя не реагував на сусідів і працівників ЖЕКу, неодноразово були сутички, викликали поліцію. Мешканець квартири АДРЕСА_3 не йшов на контакт. Просили вивезти сміття у зв`язку із антисанітарією».

Крім цього, представник відповідача вказав, що ним долучається також наряд-завдання №47 від 02.09.2020 року на вивезення великогабаритних відходів та сміття із квартири АДРЕСА_3 та Акт виконаних робіт від 02.09.2020 року.

Взявши до уваги описану вище заяву про антисанітарні умови в квартирі АДРЕСА_3 і ту інформацію, яку позивач вказав у позовній заяві, зокрема: проживання з 2007 року ОСОБА_11 і ОСОБА_5 разом із ОСОБА_3 та його дружиною, а також з їхніми дітьми ОСОБА_12 , ОСОБА_13 і ОСОБА_14 у однокімнатній квартирі загальною площею 36,2кв.м. (площа житлової кімнати становить 19,9 кв.м.), представник відповідача звертає увагу суду нате, що батьками неповнолітніх дітей повинні вживатися заходи, спрямовані на забезпечення повноцінного життя, всебічного виховання й розвитку дітей та захисту їхніх прав, створення необхідних побутових умов. Невиконання обов`язків щодо забезпечення необхідних умов проживання (а саме: проживання дітей в антисанітарних умовах) є підставою для відібрання дітей від батьків, згідно норм чинного законодавства. Окрім цього, зауважив представник відповідача, яким чином у кімнаті площею 19,9 кв.м. могли розміщуватися спальні місця двох осіб пенсійного віку та сім`ї з 5 осіб (чоловіка, дружини та 3 дітей різної статі) ?

Факт того, що ОСОБА_5 вів антисоціальний спосіб життя та на усі зауваження сусідів щодо норм поведінки не реагував, підтверджується листом Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області №13033/05/24/322 від 05.12.2022 згідно змісту якого в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал НПУ» Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області зареєстровано за № 6823 від 04.03.2018 року о 02:47 год. анонімне повідомлення, поліцейськими у квартирі за адресом: АДРЕСА_1 виявлено ОСОБА_5 у стані сильного алкогольного сп`яніння та госпіталізовано на лікування в КУТОР ТОНД; за № 16403 від 19.05.2020 о 00:13 год. повідомлення про запах диму у сусіда з квартири АДРЕСА_3 ; за № 30324 від 23.08.2020 о 14:21 год. повідомлення про те, що тривалий час сусіди не бачили ОСОБА_15 і з його квартири чути трупний запах. Після примусового відчинення дверей квартири АДРЕСА_3 виявлено тіло чоловіка, тіло направлено в морг.

Представник відповідача вказав, що усі вказані виклики поліції, у тому числі останній від 23.08.2020 року, за результатами якого, у зв`язку з наявністю трупного запаху у під`їзді багатоквартирного будинку, виявлено мертвим ОСОБА_5 , спростовують твердження позивача про догляд за померлим з 2007 року до дня його смерті.

На спростування «догляду» позивача за ОСОБА_6 та ОСОБА_5 представник відповідача вказав, що надає також листи Спеціалізованого комунального підприємства «Ритуальна служба» Тернопільської міської ради №84 від 20.10.2022 та №82 від 19.10.2022. Із їх змісту вбачається, що поховання ОСОБА_6 проводив ОСОБА_5 , а ОСОБА_5 був похований за кошти місцевого бюджету. Позивач участі в організації поховань не брав. Крім цього, вказав представник відповідача, відсутні докази хвороби ОСОБА_6 та ОСОБА_5 та відсутні відомості про необхідність стороннього догляду за ними через незадовільний стан здоров`я.

Представник відповідача вказав, що після аналізу наданих до позовної заяви документів, вважає, що позивачем не доведено факту спільного проживання із ОСОБА_6 та ОСОБА_5 однією сім`єю, оскільки не доведено наявність спільного побуту, бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, догляду, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Із вказаних підстав представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з підстав наведених у позовній заві. Просить їх задовольнити у повному обсязі.

Третя особа ОСОБА_2 в судовому засіданні просить позовні вимоги задовольнити як законні та обґрунтовані. Вважає доведеним у повному обсязі належними та допустимими доказами факт спільного проживання позивача із спадкодавцями.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив щодо задоволення позовних вимог у повному обсязі з підстав наведених у позовній заяві. Крім цього, просить врахувати, що згідно інформації Державної прикордонної служби України позивач ОСОБА_3 з 2015 року і до дня смерті спадкодавців ОСОБА_6 та ОСОБА_5 перебував за кордоном, а тому не міг протягом п`яти років до дня їхньої смерті проживати із ними однією сім`єю.

Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась з невідомих на те суду причин, про день та час розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку.

Допитані в судовому засіданні свідки вказали наступне.

Свідок ОСОБА_16 пояснив, що є сусідом родини ОСОБА_17 . Вказав, що ОСОБА_8 , його дружина ОСОБА_10 і двоє дітей проживали на 2 поверсі за адресою АДРЕСА_1 . Також, разом із ними проживала власниця квартири ОСОБА_6 , яка до того часу як в неї поселилась родина ОСОБА_17 , часто бомжувала, ночувала в під`їзді, не доглядала за собою, ніде не працювала. Щелканови за нею доглядали, привели її в порядок. В них був спільний побут. ОСОБА_6 ніде не працювала, доходів ніяких не мала. Родина ОСОБА_17 повністю всім забезпечувала потреби ОСОБА_18 . Свідок пояснив, що неодноразово був в них в квартирі. Також, в квартирі ОСОБА_17 зробили ремонт, купили нові меблі. До цього квартира знаходилась в жахливому стані. Похованням ОСОБА_6 займалась родина ОСОБА_17 . ОСОБА_5 впродовж 2007-2017 років, до моменту смерті ОСОБА_6 в квартирі не проживав, тільки пару раз заходив в квартиру. Де він проживав йому невідомо. Після смерті ОСОБА_6 в квартирі деякий час проживала тільки родина ОСОБА_17 . Пізніше, з літа 2017 року, коли вони з`їхали із квартири, в цю квартиру поселився ОСОБА_5 . Він вважає, що ОСОБА_19 , його дружина та їхні діти не могли проживати разом із ОСОБА_20 оскільки він часто вживав алкоголь. Чи були ОСОБА_21 та ОСОБА_20 одружені свідку не відомо. Те, що ОСОБА_19 на момент смерті ОСОБА_21 перебував за кордоном йому невідомо. ОСОБА_19 має особисте житло (житло батька) по АДРЕСА_4 , чому він з родиною не проживав на той момент в зазначеній квартирі йому невідомо. Після смерті ОСОБА_20 квартира пустувала протягом двох з половиною років. Зараз в спірній квартирі проживає жінка з дитиною. Родина ОСОБА_17 після смерті ОСОБА_18 переїхала жити в квартиру ОСОБА_22 33/34.

Свідок ОСОБА_23 , яка є знайомою та подругою позивача пояснила, що разом проживали по одній вулиці - Галицькій. Пояснила, що з ОСОБА_24 знайома і товаришує з 1990 року. Проживали на одній АДРЕСА_2 до того моменту, допоки вона не вийшла заміж і не змінила місце проживання. В 2002 році вона одружилася, проживала на АДРЕСА_5 , а у 2012 році переїхала на інше місце проживання. Вона проживала по АДРЕСА_6 . У 2007 році ОСОБА_19 із своєю родиною переїхав за адресою АДРЕСА_1 , де він здійснював догляд за ОСОБА_6 . ОСОБА_6 потребувала сторонньої допомоги, стороннього піклування, вона ходила неохайна, ходила по смітникам. Наскільки їй відомо, чоловік ОСОБА_20 не проживав з ОСОБА_18 , оскільки знайшов іншу жінку. ОСОБА_6 проживала деякий час одна, не могла дати собі ради. Сусіди неодноразово викликали санепідмстанцію через те, що квартира знаходилась в жахливому стані. Родина ОСОБА_17 повністю забезпечували ОСОБА_21 як фінансово так і матеріально, купляли продукти, одежу, оплачували комунальні послуги. Від того моменту, як родина ОСОБА_17 здійснювала догляд за ОСОБА_21 вона вже була охайна, доглянута, ні в чому не знала потреби. На момент смерті ОСОБА_6 , родина ОСОБА_17 проживала з нею разом. На думку свідка, похованням займалась родина ОСОБА_17 , оскільки вони разом проживали. Свіідок на похованні ОСОБА_21 не була присутня. ОСОБА_5 , чоловік ОСОБА_18 , з`явився в квартирі після смерті ОСОБА_18 . Деякий час він, а також родина ОСОБА_17 проживали в квартирі разом. Родина ОСОБА_17 вимушена була з`їхати із квартири, так як ОСОБА_25 вів себе неадекватно, зловживав алкогольними напоями, однак ОСОБА_8 продовжував допомагати ОСОБА_20 продуктами, приносив деякі речи. На момент смерті ОСОБА_20 позивач з ним не проживав, похованням його не займався.

Свідок ОСОБА_26 , який проживає по АДРЕСА_7 та товаришує з родиною ОСОБА_17 пояснив, що ОСОБА_27 знає з 1990 року. В 2008 році був на хрестинах в сина. В 2007 році родина ОСОБА_17 почала проживати по АДРЕСА_1 разом з ОСОБА_6 , яка до їх переїзду ходила та збирала бутилки в смітниках, була неохайною. Чому родина прийняла рішення переїхати жити по АДРЕСА_1 йому не відомо. В буд. АДРЕСА_4 , ОСОБА_17 проживав з батьками, сестрою, дітьми сестри. Щелканови допомагали ОСОБА_6 , зробили в квартирі ремонт, оплачували комунальні послуги, купляли продукти, готували їжу. Проживали вони до 2017 року. Всього в квартирі проживало 6 чоловік. Свідок пояснив, що час від часу був в них в гостях, робили в цій квартирі разом з ОСОБА_24 ремонт. На момент смерті ОСОБА_6 у 2017 році з нею проживали родина ОСОБА_17 . Після її смерті родина ОСОБА_17 деякий період часу проживала з ОСОБА_28 . Через деякий час ОСОБА_17 з`їхали з квартири ОСОБА_29 .

Суд дослідивши та оцінивши докази у справі, заслухавши пояснення учасників справі, показання свідків вважає, що позовні вимоги до задоволення не підлягають виходячи із наступного.

За результатами розгляду справи судом встановлено наступні обставини справи.

Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу 15.03.2020 ОСОБА_5 та ОСОБА_6 розірвали шлюб.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , яке видане Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно актового запису про смерть №294 від 09.02.2025 ОСОБА_5 помер у серпні 2020 року. Причини смерті не встановлено через виразні гнилісні зміни трупа. Документом, що підтверджує факт смерті є лікарське свідоцтво про смерть №656 від 27.08.2020, яке видане Тернопільським обласним бюро судово-медичної експертизи.

Згідно свідоцтва про право власності на житло від 27.02.1997 квартира АДРЕСА_8 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_6 та ОСОБА_5 .

Із довіреності від 05.05.2008, яка посвідчена приватним нотаріусом Салій Г.Я. вбачається, що ОСОБА_6 цією довіреністю, що ґрунтується на усному безоплатному договорі, уповноважила ОСОБА_2 вести від її імені справи в органах державної влади і управління, кооперативних, громадських і приватних організаціях, в тому числі в усіх судових установах з усіма правами передбаченими чинним законодавством. Довіреність видана терміном до 05.05.2011.

Позивачем подано копії квитанцій про оплату за житлово-комунальні послуги щодо квартири АДРЕСА_8 .

У копії виписного епікризі від 27.08.2008 щодо ОСОБА_30 , ІНФОРМАЦІЯ_3 вказано адресу проживання останнього: АДРЕСА_1 .

У довідці № 39 амбулаторно-поліклінічного відділення Тернопільської обласної клінічної психоневрологічної лікарні, яка видана на ім`я ОСОБА_6 , 1952 року народження, адреса останньої вказана як АДРЕСА_1 .

Згідно Акту обстеження проживання по адресу АДРЕСА_1 від 23.09.2022 сусіди які підписались під вказаним Актом підтверджують, що ОСОБА_3 разом зі своєю сім`єю проживав з ОСОБА_6 (1952 р.н.) та ОСОБА_5 (1952 р.н.) по адресі АДРЕСА_1 і вів спільне господарство з 2007 року до дня їхньої смерті.

Згідно листа приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Терещук Л.І. від 02.11.2022, який адресований ОСОБА_3 , приватний нотаріус повідомила ОСОБА_3 про те, що він на підставі ст. 1264 ЦК України є спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 . Також, нотаріус повідомила, що у зв`язку із тим, що ОСОБА_3 вважається таким, що спадщини не прийняв, а тому рекомендує звернутись до суду за продовженням строку необхідного для прийняття спадщини.

Згідно постанови приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу Салій О.В. від 15.09.2022 відмовлено ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , в зв`язку відсутністю факту родинних чи інших відносин між спадкодавцем та спадкоємцем.

Згідно довідки ПП «ТернопільКомСервіс» від 04.07.2022 № 280 власником особового рахунку цієї житлової площі по АДРЕСА_1 є ОСОБА_6 . Знята з реєстраційного обліку 01.08.2020. Зі слів жителів та представників національної поліції ОСОБА_31 та ОСОБА_5 померли. Копій свідоцтва про смерть в підприємстві немає. Склад сім`ї, яка приймається на квартирний облік: ОСОБА_5 , чоловік, дата прописки 29.11.1990.

Згідно заяви від 26.08.2025 мешканці будинку по АДРЕСА_2 , третього під`їзду, звертались до директора «Ком-Сервіс» із проханням посприяти у вирішення проблеми з квартирою АДРЕСА_3 , оскільки мешканець помер, але після себе залишив купу сміття у квартирі, яке зносив з вуличних сміттєвих баків, розвівши тарганів, мух, жуків, тощо. Вказали, що неможливо зайти в оселю, у під`їзді страшний сморід, постійно тече вода через несправний стан крана, через що є постійна волога. Також вказали, що мешканець постійно затоплював приміщення сусідів знизу, через що була цвіль та грибок у під`їзді. Мешканець не реагував на сусідів працівнику ОСОБА_32 , тощо. Крім цього, мешканці будинку просили допомогти жителям третього під`їзду по АДРЕСА_2 після смерті мешканця квартири АДРЕСА_3 вивезти сміття у зв`язку із антисанітарією.

Згідно акту виконання ремонтних робіт житлового фонду від 02.09.2020, який затверджений головним інженером ПП «ТернопільКомСервіс» Бейгер В.Я., проведені ремонтні роботи за адресом: АДРЕСА_1 , зокрема виніс і вивезення великогабаритних відходів та побутового сміття з квартири АДРЕСА_3 .

Згідно наряду-завдання №47 від 02.09.2020 на виконання робіт з обслуговування будинку, була заявка на предмет засміченості, антисанітарії, протікання води. Опис робіт: вивезення великогабаритних відходів та сміття з квартири АДРЕСА_3 .

Листом від 05.12.2022 начальник Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області надав інформацію заступнику міського голови щодо виклику поліції у період 2018-2020 років у зв`язку із вчиненням неправомірних дій мешканцем квартири АДРЕСА_8 , які надійшли та зареєстровані в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» Тернопільського РУ ГУНП в Тернопільській області, зокрема: за № 6823 від 04.03.2018 о 02 год. 47 хв. надійшло повідомлення про те, що в АДРЕСА_2 , в квартирі АДРЕСА_3 потрібна допомога працівників поліції. Поліцейськими на місці виявлено гр. ОСОБА_5 , який перебував в стані сильного алкогольного сп`яніння, викликано бригаду швидкої допомоги, госпіталізовано на лікування в КУТОР ТОНД. В подальшому матеріал списано «до справи» за спрощеною схемою.; за № 16403 від 19.05.2020 о 00 год. 13 хв. надійшло повідомлення гр. Г про те, що в АДРЕСА_2 , в сусіда зверху в квартирі АДРЕСА_3 чути запах диму. Прибувши на місце події факт не підтвердився. В подальшому матеріал списано «до справи» за спрощеною схемою; за №30324 від 23.08.2020 о 14 год. 21 хв. надійшло повідомлення гр.. Г. про те, що протягом тривалого часу не бачив сусіда ОСОБА_33 , жителя АДРЕСА_1 , біля квартири чути трупний запас. Після примусового відчинення бригадою ДСНС дверей квартири АДРЕСА_3 виявлено тіло невідомого чоловіка, попереднім оглядом слідів насильницької смерті не виявлено, тіло направлено в морг для проведення розтину. В подальшому відомості внесено до ЄРДР з правовою кваліфікацією за ч.1 ст. 115 КК України.

Згідно інформації наданої Спеціалізованим комунальним підприємством «Ритуальна служба» Тернопільської міської ради від 20.10.2022, громадянка ОСОБА_6 , 1952 року народження, була похована 21.10.2017 на міському кладовищі за адресом: АДРЕСА_9 , ряд НОМЕР_3 , місце НОМЕР_4 . Поховання проводив ОСОБА_5 .

Згідно інформації наданої Спеціалізованим комунальним підприємством «Ритуальна служба» Тернопільської міської ради від 19.10.2022, громадянин ОСОБА_5 , 1955 року народження, був похований 03.02.2021 за кошти місцевого бюджету на міському кладовищі за адресом: Батьківського, 46, в секторі для невідомих за номером 433.

Згідно Акту від 10.07.2007, який складений комісією у складі майстрів дільниць ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , директора ПП «Фаворит» Боднар І.Є. та паспортиста ОСОБА_36 , встановлено, що ОСОБА_5 проживає по даному адресу: АДРЕСА_1 . Під час перевірки був відсутній. Факт не проживання ОСОБА_5 підтверджують сусіди.

Згідно листа Управління соціальної політики Тернопільської міської ради від 06.03.2023 ОСОБА_2 перебувала на обліку, як одержувач допомоги при народженні дитини з 01.07.2008 по 31.07.2011 та допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 21.09.2008 по ІНФОРМАЦІЯ_5 . Згідно архіву бази даних програмного комплексу «ASOPD» заявниця в заяві зазначала адресу проживання АДРЕСА_4 . ОСОБА_3 перебував на обліку, як одержувач пільги на житлово-комунальні послуги, як багатодітна сім`я з 30.11.2009 по 23.05.2015. Згідно даних Єдиного державного автоматизованого реєстру пільговиків адреса проживання зазначена АДРЕСА_4 . ОСОБА_5 перебував на обліку як одержувач житлової субсидії з 01.01.2018 по 31.01.2018 за адресом: АДРЕСА_10 . ОСОБА_6 не перебувала на обліку, як одержувач субсидій, пільг, допомог.

Із інформації Державної прикордонної служби України від 30.06.2020 щодо перетину Державного кордону України ОСОБА_3 вбачається, що останній:

-05.07.2019 перетинав Державний кордон України в напрямку в`їзду в Україну;

-14.03.2017 перетинав Державний кордон України в напрямку виїзду з України;

-13.11.2016 перетинав Державний кордон України в напрямку в`їзду в України;

-09.11.2016 перетинав Державний кордон України в напрямку виїзду з України;

-11.05.2016 перетинав Державний кордон України в напрямку в`їзду в Україну;

-02.12.2015 перетинав Державний кордон України в напрямку виїзду з України.

Із інформації Державної прикордонної служби України від 30.03.2023 щодо перетину Державного кордону України ОСОБА_3 вбачається, що останній:

-14.04.2021 перетинав Державний кордон України в напрямку виїзду з України;

-22.05.2021 перетинав Державний кордон України в напрямку в`їзду в Україну;

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) сформованої станом на 31.07.2023 відсутня інформація щодо складання заповітів ОСОБА_6 .

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) сформованої станом на 31.07.2023, відсутня інформація щодо заведення спадкових справ після смерті ОСОБА_6 .

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) сформованої станом на 10.08.2023, відсутня інформація щодо заведення спадкових справ після смерті ОСОБА_5 .

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) сформованої станом на 10.08.2023 відсутня інформація щодо складання заповітів ОСОБА_5 .

Листом від 07.08.2023 Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради повідомило, що згідно реєстру Тернопільської міської територіальної громади та картотеки, переданої Тернопільським МВ УДМС України в Тернопільській області за період з 01.08.2012 по 31.03.2016 та за період роботи відділу реєстрації проживання особи Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради з 04.04.2016 по 04.08.2023 за адресом: АДРЕСА_1 були зареєстровані: ОСОБА_6 , 1952 року народження, яка знята з реєстрації місця проживання 17.11.2017 та ОСОБА_5 , 1955 року народження, який знятий з реєстрації місця проживання 22.03.2021 у зв`язку із смертю. Інформація про реєстрацію інших осіб за вказаним адресом у період з 2007 по 2021 рік у відділу відсутня.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11.10.2022, яке ухвалене в цивільній справі № 607/8399/22 за заявою Тернопільської міської ради, заінтересована особа Перша Тернопільська державна нотаріальна контора про визнання спадщини відумерлою заяву Тернопільської міської ради задоволено повністю. Визнано відумерлою спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_5 померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 , та складається з квартири за адресом: АДРЕСА_1 . Передано відумерлу спадщину, яка складається з квартири за адресом: АДРЕСА_1 у власність територіальній громаді міста Тернополя в особі Тернопільської міської ради.

Рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради № 23 від 05.01.2023 зареєстровано в якості гуртожитку виконавчого комітету Тернопільської міської ради однокімнатну квартиру АДРЕСА_11 .

Рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради № 26 від 05.01.2023 надано житлове приміщення № 36 житловою площею 19,9 кв.м. в гуртожитку виконавчого комітету за адресом АДРЕСА_2 ОСОБА_4 на склад сім`ї 3 особи. Видано ордер.

Вирішуючи спір по суті суд виходить із наступних положень чинного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи законних інтересів.

Статтею 16 ЦК встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Особа вільна у виборі способу способі захисту цивільних прав судом.

Разом з тим, передбачені статтями 12 і 13 ЦПК України засади змагальності та диспозитивності цивільного судочинства визначають основні правила, в межах яких мають діяти особи, що беруть участь у справі, та суд при вирішенні справи.

Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона у цивільному судочинстві повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, до яких дана справа не відноситься.

Суд, згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим законом випадках.

Відповідач, зі свого боку, зобов`язаний довести обставини, посилаючись на які він заперечує проти позову.

Статтями 78, 81 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до положень ч.2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Відповідно до положень ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно положень ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до положень ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Положеннями ст. 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно положень ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до положень 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Згідно положень ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Отже, судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 звернувся до суду за захистом свої спадкових прав після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Свої порушені права позивач обґрунтував тим, що є спадкоємцем четвертої черги після смерті вказаних осіб, оскільки проживав зі спадкодавцями однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини за адресом: АДРЕСА_1 .

Позивач вказав, що проживав із вказаними особами однією сім`єю в однокімнатній квартирі за адресом: АДРЕСА_1 разом із своєю дружиною та трьома дітьми. Доглядав за спадкодавцями, вів спільне господарство, оплачував комунальні послуги, здійснював ремонт у вказаній квартирі, придбав меблі та інші предмети вказаного вжитку.

Попри вказане, позивач зазначив, що не має можливості реалізувати свої спадкові права у позасудовому порядку та отримав відмову нотаріуса в реєстрації за ним права власності на квартиру по АДРЕСА_1 , оскільки за твердженням нотаріуса не довів наявності родинних відносин із спадкодавцями.

Вважає, що належним способом захисту своїх порушених спадкових прав є визначення йому додаткового строку три місяці з дня набрання рішенням законної сили для подачі в нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , а також встановлення факту постійного проживання однією сім`єю ОСОБА_3 разом із ОСОБА_6 з 2007 року та до моменту її смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та факт проживання ОСОБА_3 з ОСОБА_5 з 2007 року і до часу його смерті (серпень 2020) за адресом: АДРЕСА_1 .

За результатами розгляду справи суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_3 до задоволення не підлягають, оскільки твердження позивача про те, що він проживав не менше п`яти років із спадкодавцями до дня їхньої смерті, а також докази які подані позивачем в підтвердження вказаного факту не заслуговують на увагу, оскільки в ході розгляду справи по суті судом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а спадкодавець ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В цей же час, судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 , згідно даних Державної прикордонної служби України в період часу із 02.12.2015 і до дня смерті ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) перебував на території України в сукупності лише 10 десять місяців, а тому позивач ОСОБА_3 не міг, як він стверджує у позовній заяві, проживати із ОСОБА_6 до дня її смерті протягом п`яти років, оскільки перебував за межами території України.

Також, згідно даних Державної прикордонної служби України в період часу із 02.12.2015 і до дня смерті ОСОБА_5 (серпень 2020) ОСОБА_3 перебував на території України в сукупності лише 1 рік 10 місяців 27 днів, а тому, на думку суду, позивач ОСОБА_3 не міг, як він стверджує у позовній заяві, проживати із ОСОБА_5 до дня його смерті протягом п`яти років, оскільки перебував за межами території України.

Надані Державною прикордонною службою України дані щодо перетину Державного кордону України позивачем ОСОБА_3 суд вважає об`єктивними і такими, що відповідають фактичним обставинам справи, а тому беруться судом до уваги при вирішенні спору.

За таких обставин відсутні законні підстави стверджувати, що позивач ОСОБА_3 проживав не менше п`яти років із спадкодавцями до дня їхньої смерті, а тому позовні вимоги в частині встановлення факту постійного проживання однією сім`єю ОСОБА_3 разом із ОСОБА_6 з 2007 року та до моменту її смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та факт проживання ОСОБА_3 з ОСОБА_5 з 2007 року і до часу його смерті (серпень 2020) за адресом: АДРЕСА_1 , до задоволення не підлягають.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог у вказаній частині суд бере до уваги також той факт, що поховання ОСОБА_6 проводив ОСОБА_5 , а поховання останнього здійснювалось за кошти місцевого бюджету на міському кладовищі в секторі для невідомих, що доводиться довідками Спеціалізованого комунального підприємства «Ритуальна служба» Тернопільської міської ради.

Більше того, факт смерті ОСОБА_5 був виявлений сторонньої особою через наявність трупного запаху біля квартири останнього і згідно актового запису про смерть № 294 від 09.02.2021 не вдалося встановити причину його смерті через виразні гнилісні зміни, в той час, як в період смерті ОСОБА_5 , позивач ОСОБА_3 перебував на території України, згідно інформації Державної прикордонної служби України.

Вказані факти, на думку суду, додатково свідчать про відсутність факту спільного проживання позивача ОСОБА_3 із спадкодавцями ОСОБА_6 та ОСОБА_5 .

Подані позивачем письмові докази в підтвердження факту спільного проживання із спадкодавцями не менше п`яти років до дня їхньої смерті, як і покази свідків з цього приводу, судом до уваги не беруться, оскільки не спростовують інформації Державної прикордонної служби України щодо термінів перебування позивача ОСОБА_3 за межами території України в період, який має значення для вирішення виниклого спору по суті, а саме в період п`ять років до дня смерті спадкодавців.

Щодо позовних вимог про визначення позивачу ОСОБА_3 додаткового строку три місяці з дня набрання рішенням законної сили для подачі в нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , суд вважає, що такі вимоги до задоволення не підлягають виходячи із наступного.

Відповідно до положень ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Отже, із змісту положень ч.3 ст. 1272 ЦК України вбачається, що із позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини може звернутись спадкоємець.

Положеннями ст.ст. 1217,1222 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Таким чином, позивач ОСОБА_3 вправі звертатись із позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини лише будучи спадкоємцем за заповітом або ж за законом.

Згідно встановлених обставин справи спадкодавцями ОСОБА_6 та ОСОБА_5 заповіти не складались.

Позивач ОСОБА_3 не є родичем померлих ОСОБА_29 та не має жодного ступеня споріднення із ними.

За результатами розгляду справи по суті суд дійшов висновку про недоведеність позивачем ОСОБА_3 факту його проживав не менше п`яти років із спадкодавцями до дня їхньої смерті.

Отже, оскільки позивач ОСОБА_3 не є спадкоємцем як по закону, так і по заповіту після смерті ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , а тому не має права вимагати визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті вказаних осіб, в зв`язку із чим позовні вимоги ОСОБА_3 в цій частині до задоволення не підлягають як необґрунтовані.

За таких обставин у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 слід відмовити у повному обсязі.

Судові витрати у справі, відповідно п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України слід покласти на позивача, оскільки судом відмовлено у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 223, 263, 265, 352, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Тернопільської міської ради з участю третіх осіб ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про визначення додаткового строку три місяці з дня набрання рішенням законної сили для подачі в нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , а також встановлення факту постійного проживання однією сім`єю ОСОБА_3 разом із ОСОБА_6 з 2007 року та до моменту її смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та факт проживання ОСОБА_3 з ОСОБА_5 з 2007 року і до часу його смерті (серпень 2020) за адресом: АДРЕСА_1 , відмовити у повному обсязі.

Копію рішення направити у часникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_3 , проживає за адресом: АДРЕСА_12 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Відповідач: Тернопільська міська рада, адреса: вул. Листопадова, 5, м. Тернопіль, 46001, .

Третя особа: ОСОБА_2 , проживає за адресом: АДРЕСА_12 .

Третя особа: ОСОБА_4 , проживає за адресом: АДРЕСА_1 .

Головуючий суддяВ. Л. Дзюбич