Номер провадження по справі 2/387/402/25
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 серпня 2025 року селище Добровеличківка
Добровеличківський районний суд Кіровоградської області у складі
головуючого судді Солоненко Т. В.
із секретарем судового засідання Косюг І.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань Добровеличківського районного суду Кіровоградської області цивільну справу за позовом Моторного (транспортного ) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди у порядку регресу
В С Т А Н О В И В :
Моторно (транспортне) страхове бюро України звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу в розмірі 56 408,10 грн.
Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що 31 грудня 2019 року о 18:00 на а/д сполученням смт. Новоархангельськ смт. Добровеличківка с. Миколаївка на 71 км. мала місце дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля «ВАЗ» державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 (відповідача) та автомобіля «OPEL», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 .. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу «OPEL», державний номерний знак НОМЕР_2 було завдано механічних пошкоджень, а власнику вказаного автомобіля матеріального збитку. Відповідно до постанови Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 27.02.2020, відповідача визнано винним у даній ДТП. На дату скоєння цієї пригоди водій ОСОБА_1 не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «OPEL», державний номерний знак НОМЕР_2 , склала 95 310,50 грн.. Фактичні витрати МТСБУ на відшкодування витрат пов`язаних з регламентною виплатою по страховому випадку складають в сумі 56 408,10 грн.. Оскільки МТСБУ відповідно до Закону здійснило регламентну виплату в сумі 56 408,10 грн. за водія транспортного засобу, який спричинив ДТП і не мав договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відтак після проведення виплати потерпілому у позивача виникло право вимоги до відповідача про відшкодування завданої шкоди (в порядку регресу), тому звернувся з даним позовом до суду.
Суд, ухвалою від 05.06.2025, за вказаним позовом відкрив провадження у справі № 387/616/25 за правилами спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання на 03.07.2025.
За наслідками судового засідання 03.07.2025 судове засідання відкладено на 25.08.2025, про що судом 03.07.2025 постановлено відповідну ухвалу.
На визначену судом дату позивач явки уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив. Представник позивача ОСОБА_3 12.08.2025 через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" подав до суду заяву про розгляд справи без присутності представника на підставі вже поданих документів. Позов підтримує повністю, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з`явився. При цьому суд зважає, що про дату, час і місце судового засідання останній повідомлявся у встановленому законом порядку, а саме шляхом направлення ухвали суду за місцем реєстрації, якою відповідачу був наданий строк 15 днів з дня отримання ним такої ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Проте, поштове відправлення повернуто суду без вручення з відміткою працівника поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою».Ухвала про відкриття провадження у відповідності до ч.8 ст.128,ч.1ст.131 ЦПК України, вважається доставленою. Також судом 07.07.2025 опубліковано оголошення про виклик відповідача на офіційному веб-сайті «Судова влада України».
Окрім того суд зазначає, що ухвали суду у справі № 387/616/25 офіційно оприлюднені у Єдиному державному реєстрі судових рішень - www.reyestr.court.gov.ua, доступ до якого є безоплатним та цілодобовим.
Враховуючи положення ст.ст.14, 81 ЦПК України якими в цивільному судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній матеріалами і документами без явки в судове засідання відповідача.
Будь-яких письмових заяв і клопотань щодо відкладення розгляду справи на день розгляду справи від відповідача до суду не надійшло.
Згідно із ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
За таких обставин, суд вважає можливим відповідно до статей 223, 280 ЦПК України, розглянути справу та ухвалити заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно із ч.8 ст. 178 ЦПК України у разі не подання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
З огляду на неподання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд, ухвалою від 25.08.2025, постановив провести заочний розгляд справи №387/616/25 з винесенням заочного рішення.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно постанови Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 27.02.2020 відповідача ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КпАП України.
Частиною 4 статті 82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом
Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доведенню.
Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Частиною 1 ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
На дату скоєння цієї пригоди водій, ОСОБА_1 не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників, про що свідчить відсутність інформації щодо страхування даного транспортного засобу в Єдиній централізованій базі даних МТСБУ.
У зв`язку з тим, що цивільно-правова відповідальність відповідача не була забезпечена за Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, потерпіла сторона звернулася до Моторно (транспортного) страхового бюро України із заявою про відшкодування шкоди заподіяної пошкодженням транспортного засобу OPEL ASTRA державний номерний знак НОМЕР_4 , і надала всі необхідні документи передбачені ст. 35 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" , в тому числі і Заяву про виплату відшкодування.
За дорученням МТСБУ було проведене незалежне автотоварознавче дослідження пошкодженого у ДТП автомобіля OPEL ASTRA державний номерний знак НОМЕР_4 .
Відповідно до звіту про оцінку вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників пошкодженого колісного транспортного засобу № 41/20 від 03.02.2020, вартість відновлювального ремонту автомобіля марки OPEL ASTRA державний номерний знак НОМЕР_4 , складає 99 794,40 грн з ПДВ.
Відповідно до Наказу № 4488 від 15.04.2020 та вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір регламентованої виплати склав 56 408,10 грн, яке МТСБУ повинно було сплатити ОСОБА_2 .
Моторне (транспортне) страхове бюро України здійснило на користь потерпілої особи регламенту виплату у розмірі 56 408,10 грн., що підтверджено Довідкою № 1 від 06.04.2020 та копією платіжної інструкції № 1477781 від 16.04.2020.
МТСБУ зверталося до відповідача з претензією про компенсацію витрат в добровільному порядку, яка останнім залишена без належного реагування та виконання .
Отже, на думку МТСБУ, воно виконало покладений на нього обов`язок по відшкодуванню шкоди, заподіяної з вини заподіювача шкоди, який не забезпечив цивільно-правову відповідальність, розмір понесених витрат МТСБУ склав 56 408,10 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішення, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч. 3 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою.
Із матеріалів справи вбачається, що завдана шкода особисто особою, винною у скоєнні ДТП ОСОБА_1 відшкодована не була.
Відповідно до ст. 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам.
Основними завданнями МТСБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Відповідно до п.п. «а» п. 41. 1 ст. 41 зазначеного Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
У свою чергу, відповідно до ст. 1191 ЦК України та п.п. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.
У зв`язку із тим, що на момент ДТП відповідач ОСОБА_1 не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, то після виплати суми страхового відшкодування на користь потерпілої особи, у позивача виникло право вимоги до відповідача про відшкодування завданої шкоди в порядку регресу.
Відтак оцінивши всі зібрані у справі докази, наявні матеріали справи, суд, із урахуванням встановлених обставин справи, приходить до висновку про обґрунтованість позову щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою у розмірі 56 408,10 грн, враховуючи що зазначені витрати підтверджуються матеріалами справи.
На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення в порядку регресу суми коштів, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування із водія транспортного засобу, який спричинив ДТП та відповідальність якого не була застрахована.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа "Серявін проти України", § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд враховує наступне.
Згідно частин 1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
В зв`язку з задоволенням позову, судові витрати позивача зі сплати судового збору покладаються на відповідача в сумі 3028,00 грн.
Керуючись ст. ст. 2, 4, 5, 10, 12, 76-83, 133, 141, 209-211, 223, 258, 259, 263-265, 268, 280-282, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Позов Моторного (транспортного ) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди у порядку регресу - задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового борю України витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028гривень 00 копійок (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 копійок.
В порядку п.4. ч.5 ст.265 ЦПК України зазначаються такі реквізити сторін та інших учасників справи:
відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє відоме місце знаходження АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 .
Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення ( виклику ) учасників справи.
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Таїсія СОЛОНЕНКО