Справа №751/5230/25
Провадження №2/751/1627/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2025 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

в складі: головуючого-судді Топіхи Р.М.,

секретаря судового засідання Островської А.С.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

представник відповідача адвокат Разумейко Катерина Миколаївна,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції позивача.

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, визначеного рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова від 15 березня 2011 року по справі

№ 2-618/11 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на неповнолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів до 1/8 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття

Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що з 30 січня 2010 року перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 . Від шлюбу у них народилась дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова від 27 вересня 2011 року шлюб між ними розірваний. Рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова від 15 березня 2011 року із позивача на користь відповідачки стягнуто аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини та на утримання ОСОБА_5 у розмірі 1/6 частини до досягнення дитиною трирічного віку.

У подальшому він створив сім`ю з іншою жінкою ОСОБА_6 з якою уклав шлюб 20 травня 2017 року, від шлюбу у них народився син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивач не оспорює свій обов`язок щодо сплати аліментів на утримання ОСОБА_4 , однак після прийняття рішення яким з нього стягнуто аліменти, змінився його сімейний стан, наразі на його утриманні знаходиться син ОСОБА_8 , який пішов до школи та витрати значно збільшилися, що є підставою для зменшення розміру аліментів.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 09 липня 2025 року суддя відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

04 серпня 2025 року від представника відповідача адвоката

Разумейко К.М. надійшов відзив на позовну заяву разом з додатками (а.с.25-54). Відповідач пред`явлений позов не визнає у повному обсязі, вважає його необґрунтованим, безпідставним та таким що суперечить інтересам малолітньої дитини. В обґрунтування заперечень зазначає, що позивач просить зменшити розмір аліментів, які він і так сплачує у мінімальному розмірі. Постійне утримання дочки забезпечувала і продовжує забезпечувати мати. Батько дитини, крім часткової сплати аліментів, жодної участі у житті дитини не приймає, з дочкою не спілкується. Крім того має заборгованість зі сплати аліментів, яка станом на 25 липня 2025 року становить 7 812 гривень 16 копійок. Позивач є працездатною особою, про наявність вад здоров`я або встановленої групи інвалідності, у зв`язку з чим він не може працювати та забезпечувати належне утримання дочки, у позові не зазначає і відповідних доказів не надає. Єдиною підставою для зменшення розміру аліментів, на яку посилається позивач є те, що на його утриманні ще одна дитина син від іншого шлюбу. Довідки надані позивачем до позовної заяви, не підтверджують дійсний матеріальний стан позивача. Вважає, що позивач не спростував належними та допустимими доказами той факт, що він не має можливості сплачувати аліменти на утримання доньки у розмірі визначеному рішенням суду та намагається компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою, що є несправедливим по відношенню до старшої дочки, яка і так обмежена у батьківській турботі та піклуванні. З часу стягнення аліментів за рішенням суду, відповідач до свого колишнього чоловіка жодних вимог грошового характеру не пред`являла, самостійно у повному обсязі покривала всі потреби дитини. Інших доходів, крім заробітної плати у відповідачки не має. Звертає увагу, що дійсною причиною звернення позивача до суду стало те, що позивач вступає на військову службу, що передбачає значне збільшення доходу та покращення матеріального стану.

Враховуючи викладене, просить відмовити у задоволенні позовних вимогу у повному обсязі, а також вирішити питання про розподіл судових витрат на правничу допомогу у розмірі 5 000 гривень.

Від позивача ОСОБА_1 надійшло клопотання про приєднання до матеріалів справи доказів щодо наявності у його власності рухомого і нерухомого майна та щодо складу сім`ї (а.с.57-63).

09 вересня 2025 року від представника відповідача адвоката

Разумейко К.М. надійшли письмові пояснення, позицію викладену у відзиві підтримують, просить відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі, у зв`язку з їх недоведеністю і безпідставністю, та прийняти законне і обґрунтоване рішення, з урахуванням якнайкращих інтересів дитини.

З огляду на зазначене, справа вирішується за наявними матеріалами у згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилася донька - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією актового запису про народження

№ 1905 (а.с. 5).

Рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова від 15 березня 2011 року у справі № 2-618/11 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дати звернення до суду 21 лютого 2011 року і до повноліття дитини. Також стягнуто на користь ОСОБА_5 аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини заробітку щомісяця, починаючи з 21 лютого 2011 року і до виповнення дитини трьох років тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 6-8).

Заочним рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова від 27 вересня 2011 року у справі № 2-1614/11 шлюб укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , зареєстрований

30 січня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 112, розірвано (а.с. 10).

20 травня 2017 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 укладений шлюб, зареєстрований Чернігівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, актовий запис № 679, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб

(а.с. 11).

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ОСОБА_7 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьками записані: батько ОСОБА_1 , мати ОСОБА_9 (а.с. 11а).

Відповідно до Витягів з реєстру територіальної громади

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 зареєстровані за адресою:

АДРЕСА_2 (а.с. 58,59,60).

Згідно з актом про фактичне проживання без реєстрації від 13 серпня

2025 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , фактично проживає у квартирі за адресою:

АДРЕСА_2 , без реєстрації з 2017 року (а.с. 62).

Згідно довідок, сформованих засобами автоматичних систем Пенсійного фонду України форми ОК-5 та ОК-7, ОСОБА_1 за звітний 2025 рік отримав 11 298 гривень 07 копійок (а.с. 13, 14)

Відповідно до інформаційної довідки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 03 вересня 2025 року № 441981746 ОСОБА_1 належить 1/2 частка квартири за адресою:

АДРЕСА_3 (а.с. 63).

Як вбачається із копії довідки Управління адміністративних послуг від 23 липня 2025 року № 3174, станом на 22 липня 2025 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровані за адресою:

АДРЕСА_4 (а.с. 38).

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав ОСОБА_2 на підставі Договору дарування від 01 серпня 2023 року належить квартира, що знаходиться за адресою:

АДРЕСА_4 (а.с. 39-40, 41, 42-43).

Згідно з копією довідки від 23 липня 2025 року № СКЮ 00000001 ОСОБА_2 працює у ФОП ОСОБА_10 з 03 серпня

2023 року на посаді «Менеджер (управитель) з постачання», розмір доходу за період з 01 січня 2025 року по 30 червня 2025 року склав 45 535 гривень

07 копійок гривень (а.с. 44).

Відповідно до інформації Територіального сервісного центру МВС

№ 7441 станом на 01 серпня 2025 року за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , транспортні засоби не зареєстровані (а.с. 45).

Згідно розрахунку Новозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові від 25 липня 2025 року заборгованість ОСОБА_1 зі сплати аліментів становить 7 812 гривень 16 копійок (а.с. 36).

ІV. Норми права, які застосував суд, та оцінка аргументів сторін.

Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку; батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно із ст. 141 Сімейного кодексу України (далі СК України) мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Статтями 180, 181 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тобто, законодавцем чітко встановлена наявність конкретних підстав для зміни розміру аліментів.

За змістом статей 181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

У постанові Верховного Суду від 10 жовтня 2023 року в справі

№ 682/2454/22 зазначено, що ст. 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із сторін та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного, і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану, підставою для зміни розміру аліментів. Тобто народження у заявника у іншому шлюбі двох дітей, яких він також зобов`язаний утримувати, відповідно до положень ст. 192 СК України є самостійною підставою для зміни розміру аліментів. Так, конструкція зазначеної статті визначає альтернативні підстави для застосування положень про зміну розміру аліментів. Це зокрема, зміна матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Такий правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 14 грудня 2022 року в справі № 727/1599/22.

У ст. 81 ЦПК України та наведених вище норм СК України визначено необхідність саме ініціатору позову доводити обставини змін в його особистому житті, зокрема у матеріальному становищі, сімейного стану, здоров`я або ж вказати на інші випадки, що виникли після винесення судового рішення або досягнення домовленості між батьками про способи виконання своїх обов`язків щодо дітей, що можуть бути підставою для зменшення розміру аліментів.

Зменшення або збільшення розміру аліментів є правом, а не обов`язком суду.

Відповідно до ст. 155 СК України передбачено, що здійснюючи свої права та виконуючи обов`язки, батьки повинні передусім дбати про інтереси дитини.

Позивачем пред`явлено позов з вимогою про зменшення розміру аліментів, який обґрунтовується та пов`язаний зі зміною його сімейного стану, збільшенням кількості утриманців, додаткових витрат.

Керуючись визначальними приписами Конвенції про права дитини та Закону України «Про охорону дитинства», враховуючи, що матеріалами справи підтверджується факт збільшення у позивача кількості утриманців (народження в іншому шлюбі сина ОСОБА_11 ), суд доходить висновку, що для дотримання справедливої рівноваги між інтересами дітей позивача, вважає за можливе зменшити розмір аліментів, які стягуються з позивача на користь відповідачки на утримання їхньої спільної дитини, з 1/4 на 1/6 частину з усіх видів заробітку (доходу) позивача, щомісяця, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

При розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Тому стягнення аліментів в зменшеному розмірі слід розпочати з дня набрання рішенням законної сили.

V. Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За звернення до суду із позовом про зменшення розміру аліментів позивачем сплачено 1 211 гривень 20 копійок судового збору.

У відповідності до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову з відповідача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених вимог, але за відсутності даної вимоги судовий збір не стягується.

Згідно пункту 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України врегульовано порядок розподілу витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

Правнича допомога відповідачу ОСОБА_2 надавалася на підставі Договору про надання правничої (правової) допомоги та послуг адвоката від 27 липня 2025 року та ордера №1135655 про надання правничої допомоги адвокатом Разумейко К.М. (а.с. 52, 54).

Відповідно до квитанції про прийняту плату за надані послуги від

27 липня 2025 року відповідач ОСОБА_2 сплатила на користь адвоката

5 000 гривень (а.с. 53).

Дослідивши надані докази понесених відповідачем ОСОБА_2 витрат на професійну правничу допомогу, суд приходить до висновку, що з урахуванням часткового задоволення позову, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2 500 гривень пропорційно розміру задоволених позовних вимог підлягають стягненню з позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 192, 199, 200 СК України, статтями 10, 12, 81, 141, 211, 264, 265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів задовольнити частково.

Зменшити розмір аліментів, що стягуються за рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова по справі № 2-618/11 від

15 березня 2011 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_12 , на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частини на 1/6 частину заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу у розмірі 2 500 гривень.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_2 )

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (місце проживання зареєстровано за адресою:

АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_3 )

Суддя Р.М. Топіха