03 вересня 2025 року смт.Овідіополь
Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:
головуючого?судді Спічака Вадима Олексійовича ,
секретаря судового засідання?Попочебенюк Владлени Олександрівни
Позовні вимоги мотивовані тим, що 12.05.2023 року приблизно о 15 годин 50 хвилин трапилася дорожньо-транспортна пригода, а саме ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Nissan Primera», д.н.з. НОМЕР_1 , рухалась заднім ходом і скоїла наїзд на автомобіль «Ford Focus», д.н.з. НОМЕР_2 , що стояв позаду, чим порушила п.10.9 Правил дорожнього руху України.
Ухвалою суду від 30.06.2025 року провадження у справі відкрито та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Позивач в судове засідання не з`явився, при зверненні з позовом до суду просив проводити розгляд справи за відсутності представника, підтримав позовні вимоги в повному обсязі, щодо прийняття заочного рішення по справі не заперечував.
Відповідачка у зазначене судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином та своєчасно, про причини неявки суд не повідомила, клопотання про відкладення розгляду справи не подала.
У відповідності до ч.3 ст.211, ст.223 ЦПК України, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, належним чином повідомленого про дату, місце та час розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, оскільки наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та прийняття законного і обґрунтованого рішення.
Подібного висновку також дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду при розгляді справи № 361/8331/18 від 1 жовтня 2020 року. В зазначеній постанові Верховний Суд виходив з такого: «якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні». Враховуючи вимоги ст. 223 ЦПК України та ст.6 Конвенції Про захист прав людини та основних свобод, ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності відповідача. Верховний Суд у постанові від 29.04.2020 року у справі № 348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.
Суд вважає, що сторони належно повідомлені про час і місце розгляду справи, розгляд справи відкладався неодноразово, сторони мають добросовісно користуватися процесуальними правами, наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення і можливо вирішити спір по суті.
Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Згідно з положеннями ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Отже, враховуючи згоду представника позивача на проведення заочного розгляду справи, відсутність відзиву на позовну заяву, належне повідомлення відповідача, який причини неявки не повідомив, суд доходить висновку про можливість розгляду справи в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
Вивчивши матеріли справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, судом було встановлено, що 07.05.2023 ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Nissan Primera», д.н.з. НОМЕР_1 , рухалась заднім ходом і скоїла наїзд на автомобіль «Ford Focus», д.н.з. НОМЕР_2 , що стояв позаду. Внаслідок вищевказаної ДТП транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень.
В матеріалах справи наявний Поліс № АР2951530 обов`язкового страхування наземного транспорту, яким є автомобіль «Nissan», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 .
Однак, зазначена претензія залишилась невиконаною відповідачем.
На даний час в добровільному порядку відповідачкою не компенсовано витрати ПАТ «Страхова компанія «Універсальна».
Згідно зі?ст. 993 ЦК України?та?ст. 27 ЗУ «Про страхування»?до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Відповідно ч. 2?ст. 1187 ЦК України?шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до вимог?ст. 1194 ЦК України?особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Відповідно до ст. 38.1.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду:
а) якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;
в) якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичнім працівником).
За умовами ч. 3 ст.12, ч. 1 ст.13 ЦПК України?обов`язок доказування покладається на сторони у справі.
Статтею 81 ЦПК України?визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до?ст. 76 ЦПК України?доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Таким чином враховуючи, що ПрАТ «СК «Універсальна» сплатило страхове відшкодування потерпілій особі, а відповідача було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП,??який після вчинення дорожньо-транспортної пригоди покинув місце дорожньо-транспортної пригоди, у зв`язку з чим у позивача виникло право вимоги до відповідача про відшкодування завданої шкоди в порядку регресу, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню.
У зв`язку із задоволенням позову в повному обсязі, відповідно до?статті 141 ЦПК України?з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.
Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 78, 81, 263, 265, 280-289, 352, 354 ЦПК України, суд,-
Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» до ОСОБА_1 , про відшкодування шкоди в порядку регресу,- задовольнити.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення. У випадку, якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя Спічак В.О.