Єдиний унікальний номер: 728/1439/25
Номер провадження 2/728/536/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2025 року Бахмацький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді Глушко О.І.

при секретарі Коваленко В.В.

за участю: позивача ОСОБА_1 (в режимі відеоконференції)

представника позивача - адвоката Кіфік О.М. (в режимі відеоконференції),

відповідачки ОСОБА_2

представника третьої особи - Смаглюк І.Г.,

розглянувши у відкритому засіданні в місті Бахмачі за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Служба у справах дітей Бахмацької міської ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

06.06.2025 року ОСОБА_1 (позивач) звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив позбавити ОСОБА_2 (відповідач) батьківських прав відносно їх спільних дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Свої вимоги мотивував тим, що після розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області від 04.12.2014 року, діти залишилися проживати з позивачем за адресою: АДРЕСА_1 . Місце реєстрації дітей: АДРЕСА_2 .

З 01.09.2017 року діти: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 почали навчатись в комунальному закладі «Комарівська гімназія». З інформації дирекції закладу від 10.06.2022 року, 20.05.2025 року встановлено, що протягом усіх років діти на весняних, осінніх та літніх канікулах перебували у позивача, мати інколи телефонувала та поповняла мобільний рахунок, посилок, одягу та солодощів не передавала. З інформації комунального закладу «Комарівська гімназія» від 12.07.2024 року встановлено, що відповідачка за період навчання дітей на канікули, на вихідні та святкові дні хлопців не забирала, посилок, грошових переказів не надсилала, речі, солодощі не купувала. Протягом навчання відповідачка відвідала дітей двічі. Дирекцією закладу з нею проводились бесіди щодо підвищення її батьківського потенціалу щодо належного виконання нею своїх батьківських обов`язків, проте позитивних змін не відбулося. Позивач за час навчання дітей постійно цікавився їх життям та здоров`ям, телефонував дітям, поповнював їм рахунки на мобільних, купував солодощі, речі, забирав на канікули, вихідні, святкові дні, підтримував зв`язок з класними керівниками та вихователями хлопців.

Оскільки відповідачка добровільно не надавала кошти на утримання дітей, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення аліментів, однак відповідачка їх не сплачує.

Згідно з Актом умов проживання батько дітей офіційно мобілізований до ЗСУ з 06.05.2025 року, діти на канікулах проживають з бабусею, мати дітей не провідує, матеріально не підтримує ніякої допомоги дітям не надає, участі у вихованні не приймає, спілкується з дітьми дуже рідко, до дітей не приходить. Діти з матір`ю проживати не хочуть, оскільки мати зловживає спиртними напоями.

ОСОБА_3 надав пояснення, в яких зазначив, що батько займався його утриманням і турботою, але наразі його мобілізовано, а мати турботи не проявляє і матеріальної допомоги не надає.

ОСОБА_4 в поясненнях зазначив, що мати його не провідувала, допомоги не надавала і на канікули не забирала. Пропонувала проживати у неї в селі Тиниця, але він не виявив такого бажання через вживання спиртних напоїв мамою. Він хоче проживати з батьком і вважає за потрібне позбавити батьківських прав матір.

Діти весь час знаходяться під наглядом позивача, він турбується про них, купує необхідні речі, по можливості забезпечує всім необхідним. За весь цей час відповідачка не цікавилася долею своїх дітей: як живуть діти, чи є в них необхідні речі для виховання і проживання, чи нормально харчуються, чим займаються з ким спілкуються. Відповідачка не зустрічається з дітьми, ні з позивачем, з приводу того, щоб дізнатися, чи є у дітей необхідні речі чи не хворіють, не цікавиться чи нормально діти харчуються, чи є сезонний одяг, не піклується про стан їх здоров`я. Турботу про своїх дітей відповідачка проміняла на інший спосіб життя та взагалі не виконує покладені на неї ст.150 Сімейного кодексу України обов`язки щодо виховання дітей, свідомо ухиляється від обов`язку щодо виховання своїх дітей, належним чином не піклується та не забезпечує їх. Після розірвання шлюбу позивач та відповідач проживають окремо, діти на канікулах проживають з позивачем та перебувають на його утриманні.

З метою захисту прав та інтересів дітей, з урахуванням винної поведінки відповідачки, позивач вважає за необхідне вирішити питання про позбавлення її батьківських прав.

Ухвалою суду від 11.06.2025 року відкрито провадження у справі з визначенням її розгляду в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 14.07.2025 року. Запропоновано третій особі - Службі у справах дітей Бахмацької міської ради Ніжинського району Чернігівської області в строк до 30.06.2025 року надати письмові пояснення по справі та висновки щодо розв`язання спору відповідно до положень ст. 19 СК України (про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 ); протокольною ухвалою суду від 14.07.2025 року підготовче засідання відкладено на 05.08.2025 року за клопотанням предсавника позивача- адвоката Кіфік О.М.

Ухвалою суду від 05.08.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 09.09.2025 року.

09.09.2025 року суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення та відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 244 ЦПК України відклав ухвалення та проголошення судового рішення до 12.09.2025 року.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити їх із зазначених у позові підстав. Додатково пояснив, що після розлучення з відповідачкою діти залишилися проживати з матір`ю, а він їздив на заробітки до Польщі, в росію, з метою належного матеріального забезпечення дітей. Від першого шлюб також має дитину, на утримання якої сплачував аліменти. Після того, як діти почали навчатися у Комарівській школі - інтернаті, куди були поміщені внаслідок неналежного виконання батьківських обов`язків по відношенню до них матір`ю, він не мав змоги їх забрати додому, оскільки працював за кордоном та не міг повернутися за умовами контракту. В подальшому повернувся в м.Бахмач, де працевлаштувався і забирав дітей на канікули, утримував їх, купував все необхідне. На даний час старший син навчається і приїздить ло нього на канікули, менший син виявив бажання і надалі вчитися в Комарівському ліцеї, оскільки в нього там друзі. Також зазначив, що за рішенням суду аліменти на його користь на утримання дітей стягнуто, у зв`язку з чим просив вважати помилковою вимогу про стягнення аліментів, зазначену в позові.

Представник позивача-адвокат Кіфік О.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх, оскільки відповідачка, як мати дітей, протягом тривалого часу ухиляється від виконання обов`язків щодо виховання своїх дітей, не проживає з ними, не піклується про їх розвиток та стан здоров`я, не утримує матеріально та не бажає змінювати своє відношення до дітей.

У наданих письмових поясненнях представник заявника зазначила наступне. Після розірвання шлюбу у 2014 році між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 діти залишилися проживати з матір`ю та проживали у помешканні її співмешканця ОСОБА_5 в м. Бахмач. Внаслідок неналежного догляду матері за своїми малолітніми дітьми (на той час ОСОБА_6 було 9 років, ОСОБА_7 5 років), діти часто залишалися голодні, неодягнені по погоді. ОСОБА_8 люди приводили дітей до бабусі ОСОБА_9 на АДРЕСА_3 , оскільки діти знаходилися без догляду дорослих (бачила свідок ОСОБА_10 ). Також самотні голодні, не вдягнені в холодну пору року, діти часто навідувалися до бабусі. На той час (2016-2019 роки) батько дітей ОСОБА_1 був відсутній у м. Бахмач за своєю адресою проживання, а знаходився на заробітках за кордоном (Польща, Литва, північ росії-Воркута, про що є відмітки у закордонному паспорті). В результаті неналежного догляду за малолітніми дітьми ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у справах дітей були примусово направлені у м. Чернігів до спеціального закладу разом з матір`ю. ОСОБА_2 було запропоновано знайти роботу та житло, змінити спосіб життя та відношення до дітей. В подальшому дітей з м. Чернігова було переведено до с. Хмільниця Чернігівського району в спеціальний заклад. Під час перебування дітей у с. Хмільниця рідна сестра бабусі ОСОБА_13 (яка проживає у м. Чернігів) провідувала ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , возила їм речі та гостинці. Мати ОСОБА_2 дітей не відвідувла, не забирала додому, роботу та житло не шукала. Батько дітей перебував за кордоном; діти перебували з спецзакладах м. Чернігова та с. Хмільниця протягом 9 місяців, їх готували до переведення до дитячого будинку; бабусі дітей не віддавали, посилаючись на те, що дітей повинен забрати або батько або мати, яка виправилася. Бабуся дітей ОСОБА_9 втрутилася в ситуацію і на її прохання дітей було переведено до Комарівської школи - інтернату Чернігівської області з метою навчання та проживання, оскільки цей заклад був ближче до місця проживання позивача. Після повернення батька із-за кордону, він разом з ОСОБА_9 - бабусею дітей, відвідували дітей, забирали їх додому на канікули, піклувалися про них. Протягом 2020-2022 рокув батько працював у вагонному депо м. Києва, у зв`язку з чим не міг забрати дітей з інтернату. Влітку 2021 року батько возив дітей на море. Після 9 класу старший син ОСОБА_14 розпочав навчання в училищі с. Мрин Ніжинського району Чернігівської області, де навчається дотепер. Менший син ОСОБА_7 продовжує навчання у Комарівській школі-інтернаті у зв`язку з тим, що виявив сам таке бажання, оскільки в нього там з`явилися друзі, займається волейболом, їздить на змагання. Мати ОСОБА_2 протягом тривалого часу, починаючи з 2016 року і по теперішній час взагалі не цікавиться дітьми, їх здоров`ям, навчанням, харчуванням, не одягала їх, про що складені акти соціальної служби. Всі ці обов`язки виконував батько - ОСОБА_1 , а за його відсутності - бабуся дітей ОСОБА_9 ОСОБА_6 у вересні виповнюється 18 років, він продовжує навчатися в училищі, проживає в помешканні батька; ОСОБА_7 продовжить навчання в Комарівській школі-інтернат, на канікули буде забиратися бабусею додому.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позову вказуючи на те, що має намір в подальшому влаштуватися на роботу та утримувати своїх дітей, виховувати їх. Забрати до себе на постійне місце проживання не має можливості, оскільки проживає у будинку співмешканця, хоча, незважаючи на вказані обставини, запрошувала дітей проживати з нею. З часу, коли діти почали навчатися в Комарівській школі-інтернаті, вона двічі їх відвідала. В подальшому звільнилася з роботи і не мала коштів поїхати до дітей та купувати їм все необхідне. На канікули діти приїздять до батька- позивача у справі в м. Бахмач, та проживають з ним. Вона ж проживає в селі Тиниця та не має змоги приїздити в м. Бахмач щоб зустрітися з дітьми. Діти іноді приїздять до неї, вона спілкується з ними, телефонує. Намагається працевлаштуватися, однак в селі складно знайти роботу. Прийти до будинку, де проживає позивач, до дітей, вона не може, так як вказаний будинок належить її свекрусі, яка категорично забороняє туди приходити. Заперечує проти позбавлення її батьківських прав, оскільки хоче підтримувати стосунки з дітьми та спілкуватися з ними. Вважає, що дітей примусили писати пояснення, в яких вони просили позбавити її батьківських прав.

У визначений судом строк відзиву на позов не подала.

Представник третьої особи - Служби у справах дітей Бахмацької міської ради Смаглюк І.Г. в судовому засіданні підтримала висновок органу опіки та піклування Бахмацької міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 . Додатково пояснила, що ОСОБА_2 не виконує батьківських обов`язків відносно своїх дітей, жодним чином не піклується про них, не готує їжу, не цікавиться їх здоров`ям, потребами, не працює та не утримує їх матеріально, протягом тривалого часу проживає окремо від дітей. З нею неодноразово проводилися бесіди з приводу виконання батьківських обов`язків, працевлаштування, однак вона не змінила своє ставлення щодо дітей, не працевлаштувалася, не піклується про дітей взагалі. Діти приїздять на канікули до батька в АДРЕСА_1 , який мобілізований з травня 2025 року. Дітьми після цього деякий час опікувалася бабуся ОСОБА_9 , однак вона через похилий вік не в змозі доглядати за ними та проживає окремо від них - у квартирі по АДРЕСА_1 . Після мобілізації ОСОБА_1 відповідачка не забрала дітей до себе, не утримує матеріально, не піклується про них. Вважає, що ОСОБА_2 слід позбавити батьківських прав, що буде відповідати найкращим інтересам дітей, які будуть проживати з батьком, який має постійне місце проживання, та перебувати на його утриманні, при цьому буде звільнений з лав ЗСУ.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що позивач доводиться їй сином, відповідчка- колишньою невісткою. Після розірвання шлюбу між ними, діти залишилися проживати з матір`ю, яка не займалася їх вихованням та утриманням, не піклувалася про них, зловживала спиртним. Внаслідок такої поведінки матері, дітей помістили до Комарівської школи-інтернату, де вони навчалися. Син в цей час перебував тривалий час на заробітках за кордоном на не міг повернутися за умовами контракту. Після повернення, син постійно відвідував дітей в інтернаті, купував їм все необхідне, забирав на канікули, піклується про них. Діти хочуть проживати з батьком. З матір`ю не хочуть проживати, оскільки вона зловживає спиртним та не піклується про них, не утримує матеріально. Після мобілізації у травні 2025 року ОСОБА_1 мати не забрала дітей, не цікавиться їх життям. Вона, як бабуся дітей, за віком та станом здоров`я, не в змозі їх доглядати та утримувати. Проживає у квартирі по АДРЕСА_1 , має у власності будинок за адресою АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_1 і куди приїздять діти на канікули.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснила, що проживає у квартирі по АДРЕСА_1 поряд з ОСОБА_9 (свідок у справі), - матір`ю позивача. Декілька років тому, коли діти були ще маленькими, бачила їх у під`їзді будинку без нагляду, у зв`язку з чим викликала поліцію. Дітей забрали та помістили в лікарню, оскільки мати не забрала їх. Діти під час канікул приїздять в м. Бахмач, бувають у бабусі в квартирі, хоча проживають по АДРЕСА_1 у приватному будинку.

Вислухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, суд приходить до наступного висновку.

Як встановлено в судовому засіданні батьками неповнолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 згідно свідоцтв про їх народження, є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 15,16), які перебували в зареєстрованому шлюбі, розірваному рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області від 04.12.2014 року.

Відповідач є військовослужбовцем за мобілізацією з травня 2025 року, що підтверджується його військовим квитком (а.с. 9-14).

Зі змісту акту обстеження умов проживання від 03.06.2025 року за адресою АДРЕСА_1 , складеного відповідними спеціалістами Служби у справах дітей Бахмацької міської ради, вбачається, що умови проживання задовільні, у будинку чисто, речі впорядковані, одяг та взуття у дітей є, наявне опалення газове, вода, електропостачання, є побутова техніка; для розвитку дітей є окрема кімната з необхідними меблями; за вказаною адресою проживають: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 -батько, мобілізований до ЗСУ з травня 2025 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - син, учень 9 класу КЗ «Комарівська гімназія», ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - син, студент 3 курсу Мринівської філії Куликівського професійного аграрного ліцею, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , бабуся, яка забрала ОСОБА_7 із Комарівської гімназії, оскільки батько дітей мобілізований, а мати участі у житті та вихованні дітей не приймає. ОСОБА_9 пояснила, що мати дітей не провідує, матеріальної допомоги не надає, коштів та необхідного одягу та взуття не купує; діти ОСОБА_11 та ОСОБА_7 не хочуть іти жити до матері, так як вона вживає спиртне, не працює, проживає зі співмешканцем, який також схильний до вживання спиртних напоїв. (а.с. 17).

Згідно з довідкою за № 118 від 10.06.2022 року, виданою КЗ «Комарівська гімназія», ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дійсно навчаються в КЗ «Комарівська гімназія» з 01.09.2017 року; протягом всіх років діти на весняних, осінніх та літніх канікулах перебувають у батька ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 20).

З повідомлення в.о. директора КЗ «Комарівська гімназія» від 12.07.2024 року вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 02.09.2017 року були зараховані до Комарівської ЗОШ-інтернату І-ІІ ступенів у 1 та 5 класи відповідно. ОСОБА_16 вибув із вказаного закладу 31.05.2022 року у зв`язку із закінченням навчання, а ОСОБА_14 переведено до 8 класу КЗ «Комарівська гімназія». Мати - ОСОБА_2 за період навчання дітей на канікули, на вихідні та святкові дні хлопців не забирала, посилок, грошових переказів дітям не надсилала, речі, солодощі не купувала. ОСОБА_7 розповідав, що намагався телефонувати матері, але вона часто не відповідає. Протягом навчання мати відвідала дітей двічі. З нею проводилися бесіди щодо підвищення її батьківського потенціалу та бесіди щодо неналежного виконання батьківських обов`язків, проте позитивних змін не відбулося. Мати не намагається покарщити власне матеріальне становище та створити гідні умови для життя власних дітей, налагодити стосунки з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Батько - ОСОБА_1 , за час навчання дітей, постійно цікавився їх життям та здоров`ям, постійно телефонував дітям, поповнював їм мобільні рахунки, купував солодощі, речі, забирав на канікули, вихідні, світкові дні, підтримував зв`язок з класним керівником та вихователями хлопців (а.с. 21).

Згідно з оглянутими в судовому засіданні матеріалами цивільної справи за № 728/572/22, 2/728/221/22, рішенням Бахмацького районного суду від 14.07.2022 року, яке не оскаржувалося і набрало законної сили, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку відповідачки щомісячно, починаючи з 22.06.2022 року і до досягненя найстаршою дитиною повноліття.

Згідно з повідомленням директора КЗ «Комарівська гімназія» від 20.05.2005 року у вказаному закладі навчаєтьсята проживає ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; батько - ОСОБА_1 розлучений, перебуває на службі в ЗСУ, постійно забирав ОСОБА_7 на канікули, вихідні, святкові дні, купував солодощі, речі. ОСОБА_7 проживає з батьком. Мати ОСОБА_2 розлучена, протягом 2024 /2025 навчального року жодного разу не приїздила, але телефонувала ОСОБА_7 , посилок, грошових переказів на адресу закладу не надсилала. Зі слів ОСОБА_7 , коли він перебуває вдома на вихідних, мати дає йому кишенькові гроші та поповноює мобільний телефон (а.с. 22).

Згідно з довідкою Бахмацького ВДВС у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції за № 17587 від 04.06.2025 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не отримував аліментів з ОСОБА_2 за період з 01.06.2024 року по 31.05.2025 року згідно з виконавчим листом № 2/728/221/22 від 14.07.2022 року, який видано Бахмацьким районним судом Чернігівської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частин заробітку (доходу) відповідачки (а.с. 23).

Як вбачається з повідомлення в.о. генерального директора КНП «Бахмацький міський центр первинної медико - санітарної допомоги» Бахмацької міської ради Чернігівської області від 04.06.2025 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на даний час здоровий, на диспансерному обліку не перебуває, медичні огляди проходить вчасно, щеплення проведені згідно календаря щеплень; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на даний час здоровий, на диспансенрному обліку перебуває у лікаря- травматолога та лікаря-окуліста, медичні огляди проходить вчасно, щеплення проведені згідно календаря щеплень; зі слів лікаря - педіатра Бахмацької амбулаторії ЗПСМ мати - ОСОБА_2 жодного разу з дітьми до лікаря не зверталася, дітей супроводжують батько або бабуся (а.с. 24).

У наданих до Служби у справах дітей Бахмацької міської ради поясненнях, від 03 та 06 червня 2025 року, відповідно, ОСОБА_3 не заперечує проти позбавлення батьківських прав відносно нього його матері, оскільки остання не проживає з ним, не має постійного місця проживання, не працює, не надає матеріальної допомоги, життям та здоров`ям майже не цікавиться, телефонує інколи, ухиляється від виконання батьківських обов`язків (а.с. 18); ОСОБА_4 вважає, що матір потрібно позбавити батьківських прав, оскільки вона не провідувала його в «КП Комарівська гімназія», ніякої допомоги не надсилала, коштів не надавала, на літні канікули не забирала; при цьому декілька разів телефонувала, пропонувала жити з нею в с. Тиниця, на що він відмовився, так як мати вживає спиртне, хоче проживати з батьком (а.с. 19).

За приписами п.4-6 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо позбавлення та поновлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Згідно з висновком органу опіки та піклування Бахмацької міської ради від 02.07.2025 року, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з посиланням на те, вона ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо утримання та виховання синів (а.с. 39).

При цьому, не було заслухано думку ОСОБА_2 щодо позбавлення її батьківських прав.

Згідно з ч.1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Частинами 1-3, 5 ст. 150 СК України передбачено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Зокрема, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.

Згідно з п.п.15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» за № 3 від 30.03.2007 року позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття, і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

За приписами ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Досліджені в судовому засіданні обставини свідчать про неналежне виконання батьківських обов`язків відповідачкою по відношенню до дітей.

При цьому суд враховує поведінку позивача, який після поміщення дітей до школи - інтернату у 2017 році, не забрав їх додому та не забезпечив належних умов проживання та виховання, оскільки на нього, як на одного з батьків покладено такі обов`язки згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», та звернувся з вказаним позов відразу після його мобілізації до ЗСУ.

Як зазначила свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні діти на канікулах їздили на деякий час до матері, що свідчить про їх бажання бути з матір`ю та спілкуватися з нею.

Висновок органу опіки та піклування має рекомендаційний характер для суду та як доказ підлягає дослідженню та оцінці судом на основі всіх наявних в матеріалах справи доказів у їх сукупності та взаємозв`язку (постанови Верховного Суду: від 15 листопада 2023 року у справі №932/2483/21, провадження №61-5203св23, від 10 листопада 2023 року у справі №401/1944/22, провадження №61-10115св23, від 07 лютого 2022 року у справі №759/3554/20, провадження №61-1544св21, від 26 липня 2021 року у справі №638/15336/18, провадження №61-13690св20).

Виходячи із положень ч.6 ст. 19 Сімейного кодексу України, суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування (про доцільність чи недоцільність позбавлення батьківських прав), якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини, такий висновок має рекомендаційний характер. При цьому, необхідно мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який може бути застосовано лише у виняткових випадках, і головне - за наявності достатніх та переконливих доказів, що характеризують особливості батька і матері, як особи, що становить реальну загрозу для дитини, її здоров`я та психічного розвитку. Самі по собі встановлені судами факти, що батьки спілкуються з дитиною, забезпечують її матеріально, беруть участь у вихованні не у достатній мірі, не можуть бути підставою для позбавлення батьківських прав. Інтереси дитини полягають в тому, щоб забезпечити її право на потребу у любові, піклуванні та матеріальної забезпеченості (стаття 5 Декларації про соціальні та правові принципи, що стосуються захисту і благополуччя дітей, особливо у разі передачі дітей на виховання та їх усиновлення на національному і міжнародному рівнях від 03 грудня 1986 року). Дитина має право на особливе піклування та повинна мати свободу вибору щодо своїх батьків, тощо.

Аналізуючи встановлені факти, у контексті позбавлення батьківських прав, необхідно зважувати на те, що позбавлення батьківських прав на дитину вже несе в собі негативний вплив на її свідомість, та застосовувати цей захід, як крайню міру впливу та захисту прав дитини.

Приймаючи до уваги наведене вище, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який необхідно розглядати, як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків.

Як зазначено у п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» за № 3 від 30.03.2007 року, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної

поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її

характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних

обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих

прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення

до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та

піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Ухвалюючи таке рішення, суд має право вирішити питання про

відібрання дитини у відповідача і передачу органам опіки та

піклування (якщо цього потребують її інтереси), але не повинен

визначати при цьому конкретний заклад.

Аліменти з відповідачки на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей стягнуто рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області від 14.07.2022 року, у зв`язку з чим позов в цій частині не підлягає задоволенню.

Вирішуючи спір про позбавлення батьківських прав, судом приймається до уваги, що сам факт заперечення відповідачкою проти позовної заяви про позбавлення батьківських прав, свідчить про її інтерес до дітей, бажання бути з ними.

На підставі встановлених обставин та досліджених доказів, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову і попередження відповідачки про можливе позбавлення її батьківських прав у разі подальшого ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків, поклавши контроль за виконанням нею батьківських обов`язків на відповідні органи опіки та піклування за її місцем проживання.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 247 ч. 2, 258-259, 263 - 265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Служба у справах дітей Бахмацької міської ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, - відмовити повністю.

Попередити ОСОБА_2 про необхідність змінити ставлення до виховання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Контроль за виконанням ОСОБА_2 батьківських обов`язків щодо дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 покласти на орган опіки та піклування Бахмацької міської ради Ніжинського району Чернігівської області.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідачка: ОСОБА_2 , зареєстрована АДРЕСА_2 , фактично проживає АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Третя особа: Служба у справах дітей Бахмацької міської ради, м. Бахмач Ніжинського району Чернігівської області вул. Соборності, 42.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну і резолютивну частини) судове рішення, або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 12.09.2025 року.

Суддя О.І. Глушко