Справа №516/153/25
Провадження №2/516/123/25
09 вересня 2025 рокум.Теплодар
Теплодарський міський суд Одеської області в складі:
головуючої судді Ширінської О.Х.
за участю секретаря Дарієнко М.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Теплодарського міського суду Одеської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансової компанії «Кредит Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
ТОВ «ФК «Кредит Капітал», в особі представника адвоката Усенка М.І., звернулося із зазначеним позовом.
Даний кредитний договір був укладений у електронній формі.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції у порядку, визначеному ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію».
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями підписаний у порядку, визначеному ч. 12 ст. 11 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Відповідно до п.п. 1.6. Кредитного договору кредит надається у безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту.
Відповідно до п. 1.4 Договору за користування кредитом Товариством нараховуються проценти, що є платою за користування кредитом, а у випадку прострочення Клієнтом сплати платежів відповідно до термінів, встановлених Графіком платежів, Товариство нараховує неустойку (згідно п. 5.3 Договору).
ТОВ «Стар Файненс Груп» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, надало Відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк, визначений умовами кредитного договору.
В порушення вимог ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач не виконав свої зобов`язання - не вносив платежі на повернення отриманих коштів, передбачені умовами кредитного договору, також сплату процентів за користування кредитом. У зв`язку із відсутністю здійснення платежів на виконання умов кредитного договору у відповідача утворилася заборгованість за кредитним договором.
Термін повернення кредиту у повному обсязі настав, а заборгованість за кредитним договором у встановлений строк не була погашена, у зв`язку з чим ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» вимушене звернутись із даним позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 22 476 грн., а саме: заборгованість за тілом кредиту 9 200 грн.; заборгованість за відсотками за користування кредитом 8 276 грн.; заборгованість за неустойкою 5 000 грн.
Позивачем неодноразово вживалися заходи щодо досудового врегулювання спору між сторонами. На поштову адресу боржника було відправлено ряд листів - повідомлень про заміну Кредитора. Також Відповідачу було направлено Досудову вимогу про погашення кредитної заборгованості.
В судове засідання сторони не з`явились.
Представник позивача просив розглянути справу у відсутність представника ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», задовольнити заявлені позовні вимоги, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач у судове засідання не з`явився. Повідомлявся належним чином про час, дату та місце розгляду справи. Причини неявки суду невідомі.
Згідно ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
Виходячи з наведеного, з урахуванням думки позивача, відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд розглядає справу у відсутності відповідача і ухвалює заочне рішення.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що 26 вересня 2024 року ОСОБА_1 підписав Анкету-заяву на отримання фінансового кредиту. Проставленням електронного цифрового підпису у формі одноразового ідентифікатора під цією Анкетою-заявою, позивач підтвердив, що ознайомлений з Правилами надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Стар Файненс Груп», які розміщені на веб-сайті suncredit.com.ua, приєднується до Договору про спосіб підписання, який розміщений на зазначеному сайті, та дає згоду ТОВ «Стар Файненс Груп» на використання під час підписання будь-яких документів (повідомлення, довідки, заяви, інше), пов`язаних з укладенням та виконанням договору про надання фінансового кредиту, накладенням електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» або електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним Законом «Про електронну комерцію» або аналога власноручного підпису та печатки (факсимільного відтворення підпису та печатки за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису та печатки), зразок якого розміщений в Договорі про спосіб підписання на сайті Товариства.
У відповідності до норм ч. 1 ст. 13 Закону України "Про споживче кредитування" договір позики був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію".
Відповідно до ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Згідно довідки про ідентифікацію підтверджено, що позичальнику було надано наступний одноразовий ідентифікатор W3565, для підписання кредитного договору та додатків до нього.
Сума загальної заборгованості відповідача становить 22 476 грн. 39 коп., відповідно до Витягу з реєстру Боржників до Договору факторингу № 23122024 від 23.12.2024, з яких: прострочена заборгованість за сумою позики становить 9 200 грн., заборгованість за процентами за користування позикою становить 8 276 грн.; заборгованість по пеням/штрафам 5 000 грн.
16.05.2025 за вих. № 24058883 ТОВ «Фінансовою компанією «Кредит-Капітал» відповідачу направлено досудову вимогу про погашення кредитної заборгованості.
Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
В порядку ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов Договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
У противагу заявленим позивачем позовних вимог, відповідачем не надано суду будь-яких заперечень щодо заявлених позовних вимог та доказів на спростування обставин, зазначених позивачем.
Так, відповідно до п. 18 Перехідних та Прикінцевих положень Цивільного кодексу України згідно п. 18 Перехідних та Прикінцевих положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється:
- у періоді існування особливих правових наслідків, - таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування;
- у договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит;
-у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання).
Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною 2 статті 625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.
Такі самі наслідки закріплені в п. 6 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування».
Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022 зі змінами з 24.02.2022 року на території України введено воєнний стан, строк якого неодноразово продовжувався і станом на дату розгляду цієї справи діє на території України.
Особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства (частина перша статті 14 ЦК України).
Критерії правомірності примусу суб`єкта цивільного права до певних дій (бездіяльності) пов`язуються з тим, що відповідні дії (бездіяльність) мають бути обов`язковими для такого суб`єкта (див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 320/8618/15-ц (провадження № 61-4393сво18)).
Враховуючи вищевикладене, кредитодавець в порушення вимог п. 18 Перехідних та Прикінцевих положень Цивільного кодексу України та п. 6 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» неправомірно нарахував неустойку у вигляді пені.
З урахуванням зазначених вище обмежень встановлених п. 18 Перехідних та Прикінцевих положень Цивільного кодексу України та п. 6 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» відсутні правові підстави для стягнення з відповідача неустойки у загальному розмірі 5 000 грн.
Враховуючи викладене, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в частині стягнення з відповідача заборгованості на користь АТ «Акцент-Банк»у загальному розмірі 17 476 грн., в решті вимог задоволенню не підлягає.
Щодо розподілу між сторонами судових витрат суд зазначає наступне.
Відповідно ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Частинами 1 3 статті 134 ЦПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Згідно з положеннями ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Понесені витрати на професійну правничу допомогу підтверджуються копією Договору про надання правової (правничої) допомоги № 0103 від 01.03.2024; Замовленням до Договору про надання правової (правничої) допомоги від 15.04.2025; Детальним описом робіт від 09.05.2025; рахунком на оплату від 25.04.2025 на суму 7 000 грн.
Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
На підтвердження сплати судового збору представником позивача надано копію платіжної інструкції № 8994 від 13.05.2025 у розмірі 2422 грн. 40 коп. Оскільки позов підлягає задоволенню в частині стягнення з відповідача заборгованості на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансової компанії «Кредит Капітал» у загальному розмірі 17 476 грн., що складає 77,75% від заявленої заборгованості, тобто на користь позивача підлягають стягненню з відповідача понесені судові витрати за сплачений судовий збір у розмірі 1 883 грн. 42 коп. ( 2 422 грн. 40 коп.* 77,75% = 1 883 грн. 42 коп.).
Таким чином, враховуючи ціну позову, складність справи та обсяг послуг, наданих адвокатом, час, витрачений на надання відповідних послуг, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Кредит Капітал» понесених позивачем судових витрат, а саме: судового збору у розмірі 1 883 грн. 42 коп. та витрат на правову допомогу у розмірі 7 000 грн.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 229, 258-259, 263-268, 280-284, 289 ЦПК України, ст.ст. 509, 526, 549, 623, 1048-1052, 1054 ЦК України, суд,
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансової компанії «Кредит Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
В решті заявлених позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня проголошення заочного рішення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене у загальному порядку.
Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст рішення складено 12.09.2025.

Суддя: О.Х. Ширінська