справа № 619/4123/25
провадження № 2/619/1843/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2025 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області

у складі головуючого судді Коваленко Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Носачової І.В.,

Справа № 619/4123/25

Ім`я (найменування) сторін та інших учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 ;

відповідач: ОСОБА_2 ;

відповідач: ОСОБА_3 ;

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження позов про визнання права власності на частину домоволодіння, в порядку спадкування за законом.

Стислий виклад позиції сторін.

Бабусі позивача ОСОБА_4 на праві приватної власності належало 7/10 частки домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , згідно свідоцтва про право власності від 06.08.2010 року, видане виконкомом Солоницівської селищної ради б/н на підставі рішення виконкому №74 від 14.03.1989 року. На даний момент ОСОБА_4 належить 4/10 частки домоволодіння, так як ще за життя, ОСОБА_4 , подарувала частину домоволодіння, а саме 3/10 частки своєму сину - батьку позивача ОСОБА_5 , згідно договору дарування, посвідченого Солоницівською селищною радою народних депутатів Дергачівського району 27.09.1990 р. за реєстр.№207, а саме житловий будинок «Б-1» з ганком «б1», верандою «б», зливою ямою «П», літнім душем «Т», вбиральнею «С». 4/10 частки домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_4 складається з: кімнат 1-1, 1-2, 1-3,1-4,1-5 в жилому будинку «А-1», прибудови «А2-1», ганку «а3», погрібу «В», вбиральні «Е», літнього душу «е», літньої кухні «Б», сараїв «Г», «Л». ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , після її смерті спадщину фактично прийняв її син, ОСОБА_5 , батько позивача. Заяву у встановлений законом строк він подав, однак не оформив спадщину належним чином. ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач звернувся до нотаріальної контори у встановлений законом строк, однак приватним нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку спадкового майна, а саме на 7/20 частки домоволодіння з надвірними будівлями АДРЕСА_1 та рекомендовано звернутися до суду. Враховуючи викладене позивач просить визнати за ним, ОСОБА_1 , право власності на частину домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , що складається з: кімнат 1-1, 1-2, 1-3,1-4,1-5 в жилому будинку «А-1», прибудови «А2-1», ганку «а3», та надвірних будівель: погрібу «В», вбиральні «Е», літнього душу «е», сараю «Л», та жилого будинку «Б-1» з ганком «б1», верандою «б», та надвірних будівель: зливної ями N6 (колишня «П»), літнього душу «Т», вбиральні «С», зливної ями N7 (колишня З-1), колодязю «N5», парканів «N,N1» що становлять 58/100 частини, в порядку в спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рух справи, заяви та клопотання .

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 28.07.2025 року відкрито провадження у цивільній справі № 619/4123/25. Судом ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначити підготовче судове засідання на 26 серпня 2025 року о 11 годині 00 хвилин у приміщенні Дергачівського районного суду Харківської області.

25.08.2025 року на адресу суду надійшла уточнена позовна заява .

26.08.2025 року від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про проведення підготовчого засідання та судового засідання за його відсутності, позовні вимоги підтримав.

26.08.2025 року від відповідача ОСОБА_3 надійшла заява про проведення підготовчого засідання та судового засідання за її відсутності, уточнену позовну заяву отримала, позовні вимоги визнала.

26.08.2025 року від відповідача ОСОБА_2 надійшла заява про проведення підготовчого засідання та судового засідання за її відсутності, уточнену позовну заяву отримала, позовні вимоги визнала.

26.08.2025 ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 14 год. 00 хв. 18 вересня 2025 року.

Участь у справі сторін та інших учасників справи.

Позивач у судове засідання не прибув, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, згідно з наданою суду заявою відповідач просить провести розгляд справи за її відсутності позовні вимоги визнає.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, згідно з наданою суду заявою відповідач просить провести розгляд справи за її відсутності позовні вимоги визнає.

Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, оцінивши кожний доказ окремо та у їх сукупності та взаємозв`язку, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Вимогами ч. 3 ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Щодо вимог про визнання права власності в порядку спадкування

Відповідно до ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність особи припиняється у момент її смерті.

Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У відповідності зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно статті 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно свідоцтва про право власності від 06.08.2010 року, видане виконкомом Солоницівської селищної ради б/н на підставі рішення виконкому №74 від 14.03.1989 року, ОСОБА_4 на праві приватної власності належало 7/10 частки домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до договору дарування посвідченого Солоницівською селищною радою народних депутатів Дергачівського району 27.09.1990 р. за реєстр.№207, ОСОБА_4 подарувала ОСОБА_5 3/10 частини домоволодіння що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Що також підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 15.07.2010 року .

Отже, після укладення договору дарування ОСОБА_4 належало 4/10 частки домоволодіння, а 3/10 належало ОСОБА_5 , а саме житловий будинок «Б-1» з ганком «б1», верандою «б», зливою ямою «П», літнім душем «Т», вбиральнею «С».

4/10 частки домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_4 складається з: кімнат 1-1, 1-2, 1-3,1-4,1-5 в жилому будинку «А-1», прибудови «А2-1», ганку «а3», погрібу «В», вбиральні «Е», літнього душу «е», літньої кухні «Б», сараїв «Г», «Л».

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданого виконавчим комітетом Солоницівської селищної ради Дергачівського району Харківської області за актовим записом №167.

Після смерті ОСОБА_4 спадщину фактично прийняв її син, ОСОБА_5 . Заяву у встановлений законом строк він подав, однак не оформив спадщину належним чином.

Згідно свідоцтва про народження від 17.03.1961 року НОМЕР_2 видане Солоніцевською селищною радою Дергачівського району Харківської області ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батько ОСОБА_6 , мати ОСОБА_4 .

ОСОБА_1 є сином ОСОБА_5 і ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_3 , видане РАЦС Дергачівського району Харківської області 11.01.1984 року, актовий запис №26.

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії № НОМЕР_4 , виданого виконавчим комітетом Солоницівської селищної ради Дергачівського району Харківської області.

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується повторним свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 , виданого Третім відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції за актовим записом №589.

Позивач звернувся до нотаріальної контори у встановлений законом строк, однак йому приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Арнаутовою Т.А. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку спадкового майна, а саме на 7/20 частки домоволодіння з надвірними будівлями АДРЕСА_1 та рекомендовано звернутися до суду.

Згідно довідки від 20.08.2025 фізичної особи підприємця зроблено розрахунок часток житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами :

-частка ОСОБА_1 становить 58/100

-частка ОСОБА_3 становить 42/100.

Крім того, як вбачається з позовної заяви, ОСОБА_2 , відповідач по справі, також звернулася до нотаріальної контори у встановлений законом строк з заявою для прийняття спадщини, і їй також було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності та рекомендовано звернутися до суду.

Право власності на домоволодіння, а саме на 43/100 частини житлового будинку АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_3 , відповідачкою по справі, на підставі рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 08.12.2009 року за справою №2-2580/2009.

Мотиви суду.

Відповідно до ст. 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відтак, зазначена норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес.

Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Отже, порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

У розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в статті 16 ЦК України.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України передбачено, що способом захисту цивільних прав та інтересів, в тому числі, може бути визнання права.

Згідно з ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (статті 1217 ЦК України).

Згідно з ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Згідно з ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У другу чергу відповідно до вимог ст. 1262 ЦК України право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і збоку матері.

Згідно зі ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, право на спадкування визначається в порядку черговості, згідно ст. 1268 ЦК України.

Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (стаття 1296 ЦК України).

Як передбачено ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Пунктом 4.12, 4.15 розділу 4 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Згідно з наказом Міністерства юстиції України за № 914/5 від 26 травня 2009 року «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо державної реєстрації прав власності на об`єкти нерухомого майна на підставі рішень судів»- рішення судів про визнання права власності на об`єкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності на об`єкти нерухомого майна, про передачу безхазяйного нерухомого майна до комунальної власності є правовстановлюючими документами, на підставі яких проводиться державна реєстрація прав власності на об`єкти нерухомого майна.

Згідно з ч. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ч. 3ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справ керується принципом верховенства права.

Згідно з ч. ч. 13ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 1ст. 76 ЦПК України, доказами є будьякі дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За таких обставин справи, враховуючи, що позивач позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті свого батька ОСОБА_5 , шляхом звернення до нотаріальної контори через те, що відсутній належно посвідчений правовстановлюючий документ, що підтверджував би право власності померлого на спадкове майно, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Щодо способу захисту порушеного права суд, вважає за необхідне зазначити таке.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина 1 статті 15, частина 1статті 16 ЦК України).

Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду (див, зокрема, постанову Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 19 лютого 2024 року у справі № 567/3/22 (провадження № 61-5252сво23)).

Відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 березня 2023 року в справі № 753/8671/21 (провадження № 61-550св22), постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 вересня 2023 року у справі № 582/18/21 (провадження № 61-20968 сво 21)).

Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року в справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19)).

Спосіб захисту порушеного права повинен бути таким, що найефективніше захищає або відновляє порушене право позивача, тобто повинен бути належним. Належний спосіб захисту повинен гарантувати особі повне відновлення порушеного права та/або можливість отримання нею відповідного відшкодування (див. пункт 8.54 постанови Великої Палати Верховного Суду від 11 січня 2022 року в справі № 910/10784/16 (провадження № 12-30гс21)).

Приватно-правовими нормами визначене обмежене коло підстав відмови у судовому захисті цивільного права та інтересу особи, зокрема, до них належать: необґрунтованість позовних вимог (встановлена судом відсутність порушеного права або охоронюваного законом інтересу позивача); зловживання матеріальними правами; обрання позивачем неналежного способу захисту його порушеного права/інтересу; сплив позовної давності (див., зокрема, постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 листопада 2023 року в справі № 761/42030/21 (провадження № 61-12101св23), постанову Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 11 грудня 2023 року в справі № 607/20787/19 (провадження № 61-11625сво22)).

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

У постанові від 09 жовтня 2024 року по справі 522/21808/18 Касаційний суд акцентує увагу, що для визнання права власності (чи визнання права на частку в праві спільної часткової власності) за спадкоємцем законодавцем не передбачено обов`язкового пред`явлення окремої позовної вимоги про встановлення факту прийняття спадщини спадкодавцем. Тобто, така обставина (факт прийняття спадщини спадкодавцем), у разі пред`явлення позову про визнання права власності (чи визнання права на частку в праві спільної часткової власності) за спадкоємцем, встановлюється під час розгляду такого позову».

Оскільки позивач пред`явив вимогу про визнання права власності за ним як спадкоємцем після померлого батька , позовні вимоги про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем, встановлення факту прийняття спадщини не є належними способами захисту його прав, а відповідні обставини встановлюється судом під час розгляду позову про визнання права власності за позивачем.

Таким чином, судом встановлено, що позивач обрав належний спосіб захисту порушеного права.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За приписами п. 4.15 п. 4 Глави 10 Розділу II «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», відсутність оригіналу правовстановлюючого документа є перешкодою позивачу в нотаріальному оформленні своїх спадкових прав. Згідно Наказу Міністерства юстиції України за № 914/5 від 26.05.2009 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо державної реєстрації прав власності на об`єкти нерухомого майна на підставі рішень судів», рішення судів про визнання права власності на об`єкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності на об`єкти нерухомого майна, про передачу безхазяйного нерухомого майна до комунальної власності є правовстановлюючими документами, на підставі яких проводиться державна реєстрація прав власності на об`єкти нерухомого майна.

Відповідачі подали до суду заяви про визнання позову.

Частинами 1, 2 та 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідачі позов визнали, визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

З урахуванням встановлених обставин, враховуючи, що позивач позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті батька шляхом звернення до нотаріальної контори, а також те, що відповідачі не заперечують проти задоволення позову, суд вважає, що вимоги позивача знайшли своє підтвердження під час розгляду справи і тому підлягають задоволенню.

Судові витрати в справі слід покласти на позивача, оскільки рішення ухвалено в його інтересах.

Відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 244 ЦПК України після судових дебатів суд оголошує про перехід до стадії ухвалення судового рішення та час його проголошення в цьому судовому засіданні. У виняткових випадках залежно від складності справи суд може відкласти ухвалення та проголошення судового рішення на строк не більше десяти днів з дня переходу до стадії ухвалення судового рішення, оголосивши дату та час його проголошення.

Згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись статтями 7, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 268, 280-282, 354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на частину домоволодіння, в порядку спадкування за законом, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на частину домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , що складається з: кімнат 1-1, 1-2, 1-3,1-4,1-5 в жилому будинку «А-1», прибудови «А2-1», ганку «а3», та надвірних будівель: погрібу «В», вбиральні «Е», літнього душу «е», сараю «Л», та жилого будинку «Б-1» з ганком «б1», верандою «б», та надвірних будівель: зливної ями N6 (колишня «П»), літнього душу «Т», вбиральні «С», зливної ями N7 (колишня З-1), колодязю «N5», парканів «N,N1» що становлять 58/100 частини, в порядку в спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування(ім`я)сторін та інших учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ( паспорт НОМЕР_6 , виданий 30 липня 2012 року Солоницівським ВМ Дергачівського РВ УМВС України в Харківській області, РНОКПП: НОМЕР_7 ), місце проживання: АДРЕСА_1 ;

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ( паспорт НОМЕР_8 , виданий 6 грудня 1997 року Жовтневим РВ ХМУ УМВС України в Харківській області, РНОКПП: НОМЕР_9 ), місце проживання: АДРЕСА_1 ;

відповідач: ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Н. В. Коваленко