ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-з/803/391/25 Справа № 214/9104/24 Суддя у 1-й інстанції - Євтушенко О.І. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
11 вересня 2025 року м. Кривий Ріг
Дніпровський апеляційний суд ускладі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді Бондар Я.М.,
суддів Зубакової В.П., Остапенко В.О.
сторони справи
позивач - АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «УНІВЕРСАЛ БАНК»
відповідач ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні,в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому порядку згідно ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, заяву відповідача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у справі №214/9104/24 за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УНІВЕРСАЛ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг Monobank,
Заочним рішенням Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 січня 2025 року позовні вимоги задоволені частково.
Стягнуто із ОСОБА_1 на користь Акціонерне товариство «УНІВЕРСАЛ БАНК» заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» №б/н від 22.07.2019 станом на 11.07.2024 у загальному розмірі 29 040 грн. 81 коп., а також 1 271 грн. 76 коп. судового збору.
У задоволенні іншої частини вимог відмовлено.
Позивач АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «УНІВЕРСАЛ БАНК» оскаржив рішення в апеляційному порядку.
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 10 червня 2025 року апеляційну скаргу позивача АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УНІВЕРСАЛ БАНК» залишено без задоволення.
Заочне рішення Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 січня 2025 року залишено без змін.
12 червня 2025 року через підсистему «Електронний суд» від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Чапали Ю.О. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення.
В обґрунтування заяви про ухвалення додаткового рішення відповідач ОСОБА_1 зазначила, що у відзиві на апеляційну скаргу позивача на заочне рішення суду першої інстанції від 27 січня 2025 року сторона відповідача повідомляла суд апеляційної інстанції про те, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи в суді апеляційної інстанції становить 20 000, 00 грн витрат на професійну правничу допомогу. Докази про зміст і остаточну вартість якої будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення постанови судом апеляційної інстанції. Надати відповідні докази раніше неможливо через погодинну тарифікацію послуг адвоката і складення акту наданих послуг лише за результатами завершення апеляційного провадження.
Окремо зауважує, що витрати на професійну правничу допомогу підлягають розподілу незалежно від факту їх фактичної сплати, що відповідає положенням ч.8 ст.141 ЦПК України. Дана позиція є усталеною і підтверджується чисельними постановами Верховного Суду.
З метою стягнення судових витрат на правничу допомогу до заяви про ухвалення додаткового рішення відповідачем ОСОБА_1 додано наступні докази: Ордер Серії АЕ № 1367227 від 07 березня 2025 року про надання правничої допомоги ОСОБА_1 адвокатом Чапала Ю.О. в Дніпровському апеляційному суді (а.с. 123); Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю адвоката Чапала Ю.О. (а.с124); Договір №2503ц02е про надання правничої допомоги від 07 березня 2025 року, укладеного між ОСОБА_1 та адвокатом Чапала Ю.О. (125-127); Додаткова угода №01 до Договору №2503ц02е про надання правничої допомоги від 07 березня 2025 року, де зокрема у п.2 визначено про погодження сторонами оплати наданих послуг в розмірі 2 000,00 грн погодинно, починаючи з 07.03.2025 (а.с.128); Акт Передання-прийняття послуг за Договором №2503ц02е від 07.03.2025 про надання правничої допомоги від 11 червня 2025 року, де у п`яти пунктах зазначено зміст виконаних адвокатом робіт, час витрачений адвокатом та вказана загальна кількість годин витрачених адвокатом 10,75 год та загальна вартість наданих послуг у сумі 21 500,00 грн (а.с.129).
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши надані відповідачем до заяви про ухвалення додаткового рішення вищенаведені докази, колегія суддів вважає, що заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.
Згідно з п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до положень ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Так, матеріалами справи встановлено, що розгляд апеляційної скарги позивача АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УНІВЕРСАЛ БАНК» на заочне рішенняСаксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 січня 2025 рокубуло проведено Дніпровським апеляційним судом в порядку ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.
Постанова Дніпровського апеляційного суду ухвалена 10 червня 2025 року, повне судове рішення виготовлено 10 червня 2025 року.

З відзиву на апеляційну скаргу позивача встановлено, що сторона відповідача зазначала, що остання очікує понести в Дніпровському апеляційному суді судові витрати на правничу допомогу в розмірі 20 000,00 грн.

Згідно положень ч.2 ст.270 ЦПК України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Заява про ухвалення додаткового рішення разом з доказами понесених відповідачем витрат на правничу допомогу надійшла до Дніпровського апеляційного суду у визначений ч.8 ст.141 ЦПК України п`ятиденний строк -12 червня 2025 року.

Згідно ст.ст.15, 133 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з ч.ч.1-2 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно зі статтею 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України).

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись уразі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України); 3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України).

Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Водночас зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).

Відповідно до частини п`ятої статті 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК України законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства.

Відповідно до пунктів 1, 2, 4, 5, 6, 12 частини третьої статті 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права; повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Зі змісту статей 10, 11, 12, 13 ЦПК України в узагальненому вигляді, при вирішенні цивільного спору, у тому числі і при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів.

При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України).

Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Це підтверджується і такими нормами ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.

Відповідачем ОСОБА_1 при подачі заяви про ухвалення додаткового рішення надано докази направлення заяви про ухвалення додаткового рішення позивачу по справі АКЦФОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВУ «УНІВЕРСАЛ БАНК».

Станом на час вирішення питання про ухвалення додаткового рішення від сторони позивача заперечень на заяву про ухвалення додаткового рішення або клопотань про зменшення судових витрат не надходило.

Проте, колегія суддів приймає до уваги положення частини третьої статті 141 ЦПК України, згідно з якою при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи та вважає, що витрати на професійну правничу допомогу підлягають частковому задоволенню.

Так, перевіривши матеріали справи та доводи ОСОБА_1 про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 21 500 грн, а також надані докази, колегія суддів встановила. Що дійсно 11.03.2025 представником відповідача адвокатом Чапала Ю.О. через «Електронний суд» було подано відзив на апеляційну скаргу позивача, в якому сторона відповідача просила оскаржуване судове рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, а також повідомляла, що відповідач очікує понести у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції витрати на правничу допомогу (орієнтовно) у розмірі 20 000,00 грн (а.с.86-89).

Дослідивши Акт Передання-прийняття послуг за договором №2503ц02е від 07.03.2025 про надання правничої допомоги від 11 червня 2025 року, колегія суддів встановила, що на ретельне вивчення апеляційної скарги у справі адвокатом витрачено 1,75 годин; консультація з Клієнтом, напрацювання правової позиції, аналіз практики Верховного Суду, перевірка висновків Верховного Суду на які посилається скаржник в апеляційній скарзі, адвокатом затрачено 3,30 годин; складання та подання до суду заяви про вступ у справу як представника відповідача, адвокатом затрачено 0,2 годин; відстеження руху справи в електронних інформаційних системах, отримання і вивчення ухвали суду від 10.03.2025 про відкриття провадження у справі, адвокатом затрачено 0,5 годин; складення відзиву на апеляційну скаргу, адвокатом затрачено 5 годин та з урахуванням вартості 1 години робіт 2000, 00 грн (визначено у Договорі), загальна вартість робіт адвоката склала 21 500,00 грн (а.с.129).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших протиУкраїни», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Отже, з урахуванням фактичного обсягу наданих юридичних послуг, а саме: вивчення апеляційної скарги позивача та складення відзиву на апеляційну скаргу (інші види робіт, які зазначені у п.2-4 Акту не заслуговують на увагу), беручи до уваги ціну позову 69 190,01 грн, часткове задоволення судом першої інстанції позовних вимог на суму 29 040,81 грн, виходячи зі складності справи, яке не є складною, виходячи зі співмірності суми витрат зі складністю справи та відповідності суми понесених витрат критеріям реальності і розумності, а також, беручи до уваги відсутність заперечень з боку позивача щодо розміру витрат на правничу допомогу, колегія суддів, з урахуванням встановлених обставин справи по наданим адвокатом послугам, вважає, що з позивача на користь відповідача, враховуючи, що апеляційним переглядом рішення суду першої інстанції залишено без змін, вважає за доцільне стягнути витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 5 000,00 грн. В іншій частині вимог заяви слід відмовити.

Керуючись ст.ст.137, 141, 270, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Заяву представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути з АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УНІВЕРСАЛ БАНК», , юридична адреса: вул. Автозаводська, 54/19, м Київ на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 5 000,00 грн.

В решті вимог заяви відмовити.

Додаткова постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 11 вересня 2025 року.

Головуючий:

Судді: