Провадження №: 2/755/110/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" липня 2025 р. м. Київ

Дніпровський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Коваленко І.В.,

за участі секретаря судових засідань Грищенко С.В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

представник позивача - адвокат Старов В.Ю.,

відповідач - ОСОБА_2 ,

відповідач - ОСОБА_3 ,

представник відповідачів - адвокат Писаренко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва, в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Устинова Ірина Євгенівна, про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,

в с т а н о в и в :

06.09.2024 року позивач ОСОБА_4 , звернулась до Дніпровського районного суду м. Києва з позовними вимогами до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Устинова Ірина Євгенівна, відповідно до яких просила суд:

«Визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживала за адресою: АДРЕСА_2 ».

Позов обґрунтований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивачки - ОСОБА_5 . За життя мати позивачки склала заповіт, який 03.06.2021 року був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Установою І.Є., за змістом якого ОСОБА_5 , на випадок своєї смерті усе своє майно, що належить їй, де б воно не знаходилось і з чого б не складалось, а також усе те, на що вона за законом буде мати право, заповіла позивачці ОСОБА_4 . Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина на нерухоме майно у вигляді 1/3 частки квартири АДРЕСА_1 . Згідно з листом Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації №103-5485 від 08.07.2024, відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» на підставі розпорядження Дніпровської районної державної адміністрації від 30 липня 2008 року НОМЕР_7, було оформлено Свідоцтво про право власності, яке посвідчує, що квартира за адресою: АДРЕСА_2 передана в приватну, спільну сумісну власність. Дана квартира, за місцезнаходженням якої зареєстрована позивачка, була передана у власність матері позивачки - ОСОБА_5 , сестрі позивачки - ОСОБА_2 та племінниці позивачки - ОСОБА_6 , і на день смерті матері позивачки склад власників квартири не змінився. 20 грудня 2023 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Установою І.Є. заведена спадкова справа №70/2023 щодо майна ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . Згідно матеріалів спадкової справи, спадкоємцями за законом є: донька померлої ОСОБА_5 - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає в АДРЕСА_2 . Спадкоємцем за заповітом є донька померлої ОСОБА_5 , позивач у справі - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . 02 липня 2024 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Устинової І.Є. з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Установою І.Є. 03.06.2021р. за реєстровим №950, на частку квартири АДРЕСА_1 . Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Установою І.Є. позивачу відмовлено у видачі свідоцтво про право на спадщину за заповітом через відсутність у позивачки документу, який підтверджує право власності на спадкове майно, та який позивач мала надати приватному нотаріусу. Позивач вказує, що документ, який посвідчує право власності померлої на зазначене нерухоме майно, знаходиться у її сестри - відповідачки ОСОБА_2 , надати який позивачу або нотаріусу остання відмовилась, при цьому, не пояснюючи причини такої відмови. На підтвердження відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Устинової І.Є. 02 липня 2024 року позивач отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з ненаданням позивачкою документа, який підтверджує право власності на спадкове майно. Крім цього, приватним нотаріусом, з посиланням на інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, було встановлено, що відносно спадкового майна державна реєстрація не проводилась. З огляду на зазначене, позивач вказувала, що вона має право успадкувати та оформити нерухоме майно, що належало за життя її матері - ОСОБА_5 , однак через відмову приватного нотаріуса позбавлена можливості здійснити це в позасудовому порядку.

10.09.2024 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали позову передано на розгляд судді Коваленко І.В.

16 жовтня 2024 року Дніпровським районним судом міста Києва відкрито провадження у цивільній справі, справу призначено до розгляд у порядку загального позовного провадження із проведенням підготовчого засідання.

Витребувано у приватного нотаріуса Устинової Ірини Євгенівни копію спадкової справи №70/2023 до майна ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , що проживала за адресою: АДРЕСА_2 .

Витребувано у Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації копію розпорядження відділу приватизації Дніпровської районної державної адміністрації міста Києва (бульвар Івана Котляревського, 1/1, Київ, 02094) від 30 липня 2008 року НОМЕР_7, на підставі якого було оформлено Свідоцтво про право власності на житло, яке посвідчує, що квартира за адресою: АДРЕСА_2 передана в приватну, спільну сумісну власність гр. ОСОБА_5 та членам її сім`ї: ОСОБА_2 , ОСОБА_6 в рівних долях.

04.11.2024 року (вх.№60672) на адресу суду від приватного нотаріуса Устинової Ірини Євгенівни на ухвалу суду від 16.10.12024 року надійшла копія спадкової справи №70/2023 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на 20 аркушах. Просила розглянути справу без її участі.

21.11.2024 року у зв`язку з відсутності інформації про те, що відповідачі про розгляд справи повідомлені належним чином, а також не надходження станом на день розгляду проведення підготовчого засідання документів, які витребовувались з Дніпровської РДА в м.Києві ухвалою суду, підготовче засідання відкладено до 12 грудня 2024 року на 14:30 годину.

26.11.2024 року (вх.№64981) на адресу суду від керівника апарату Дніпровської районної державної адміністрації міста Києва Ігоря Ластовецького надійшов супровідний лист з копію розпорядження від 30 липня 2008 року НОМЕР_7 Органу приватизації житла Дніпровської районної державної адміністрації міста Києва.

12 грудня 2024 року за клопотанням відповідачів підготовче засідання відкладено до 05 лютого 2025 року на 14:00 годину.

05 лютого 2025 року за клопотанням представника відповідачів підготовче засідання відкладено до 05 березня 2025 року на 15:00 годину.

05 березня 2025 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження, справу призначено до судового розгляду по суті на «15» квітня 2025 року на 14:00 годину, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, встановивши загальний порядок дослідження доказів у справі.

07 квітня 2025 року (вх.№19657) представник відповідачів - адвокат Писаренко Олександр Олексійович подав через систему «Електронний суд» додаткові пояснення, за змістом яких висловив позицію щодо безпідставності позову, пред`явленого до відповідачів. Обґрунтовуючи свою позицію, по-перше, вказував на те, що позов є безпідставним і передчасним, бо Позивачка не вжила доступних їй заходів для позасудового оформлення прав на спадщину. Так, Позивачка звернулася до нотаріуса з заявою від 20.12.23, з якої вбачається, що прийняла спадщину лише за заповітом. Спадщини за законом вона не прийняла. У постанові нотаріуса від 02.07.24 зазначено, що Позивачка є спадкоємицею саме за заповітом. У резолютивній частині постанови нотаріуса зазначено про відмову в видачі свідоцтва про спадщину за законом, а не за заповітом. На думку сторони відповідача, така відмова є правомірною і прогнозованою, бо позивачка прийняла спадщину лише за заповітом. Заяви про видачу свідоцтва про спадщину за заповітом Позивачка не подавала і докази протилежного у судовій та спадковій справі відсутні. Посилаючись на норму ст. 1297 ЦКУ, представник відповідачів вказував, що на час розгляду справи, як і раніше, Позивачка не позбавлена права і можливості подати належну заяву нотаріусові про видачу свідоцтва про спадщину за заповітом. Представник звертав увагу на судову практику Верховного Суду, відповідно до якої позов про визнання права власності в порядку спадкування є належним способом захисту, якщо вбачаються перешкоди в оформленні спадкових прав в нотаріальному порядку (ВСКЦС №227/3750/19 від 22.09.2021). Зазначав, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають (ВС від 20.05.2021 у справі №339/369/18, КЦСВС від 28.12.2022 №759/7632/20). До подання Позивачкою вищезазначеної заяви звернення до суду, на думку представника відповідачів, є передчасним.

По-друге, у відзиві зазначалось, що позов є передчасним через те, що Позивачка має передбачену законом можливість в позасудовому порядку отримати реєстрацію права власності покійної ОСОБА_5 на 1/3 частку квартири у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (ДРРПНМ), а після такої реєстрації - свідоцтво про спадщину на цю частку. Так, у постанові нотаріуса від 02.07.24 мотивом відмови у вчиненні нотаріальної дії зазначено відсутність реєстрації права власності спадкодавиці ОСОБА_5 на частку квартири в ДРРПНМ. Але винною в відсутності такої реєстрації є Позивачка, бо вона не здійснила доступних їй дій, передбачених установленим порядком, результатом яких була б наявність такої реєстрації. При цьому, представник відповідачів посилався на норми п. 66 Постанови КМУ від 25.12.2015 р. №1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та вказував, що Позивачка мала можливість в позасудовому порядку добитися оформлення своєї спадщини, однак належних заходів для цього не вжила.

Посилаючись на безпідставність позову, у відзиві стверджувалось, що Позивачці не видано свідоцтво про спадщину не з вини відповідачів, а через невиконання нотаріусом ОСОБА_7 обов`язків зі з`ясування відомостей про реєстрацію права власності спадкодавиці на спадкову квартиру. Так, у постанові від 02.07.24 мотивом відмови у вчиненні нотаріальної дії зазначено відсутність реєстрації права власності спадкодавиці ОСОБА_5 на частку квартири в ДРРПНМ. Однак Державний реєстр речових прав на нерухоме майно запроваджено з 01.01.2013 р. на підставі Закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», який набрав чинності з 03.08.2004 р. Позаяк право власності спадкодавиці ОСОБА_5 на квартиру виникло на підставі свідоцтва про приватизацію від 30.07.2008 р. й зареєстроване в чинному тоді порядку Київським міським бюро технічної інвентаризації і реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що підтверджується реєстраційним написом на зворотній стороні свідоцтва, то відомості про реєстрацію цієї власності в ДРРПНМ відсутні. Нотаріус зобов`язана була надіслати запит до Київського міського БТІ про підтвердження відомостей про реєстрацію власності спадкодавиці ОСОБА_5 на квартиру. У відповідності до ч.ч. 3, 4 ст. 3 Закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними, якщо реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті у випадках, визначених статтею 28 цього Закону, та в інших випадках, визначених законом. Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 10 вказаного Закону під час проведення державної реєстрації прав, які набуваються з прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, державний реєстратор обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником, крім випадків, коли державна реєстрація прав здійснюється у зв`язку із вчиненням нотаріальної дії органи державної влади, підприємства, установи та організації зобов`язані не пізніше трьох робочих днів з дня отримання відповідного запиту державного реєстратора безоплатно надати запитувану інформацію в паперовій та (за можливості) в електронній формі. Особи, винні у порушенні строку надання інформації на запит державного реєстратора, несуть адміністративну відповідальність. Якби нотаріус надіслала запит до БТІ, то отримала б підтвердження реєстрації власності ОСОБА_5 на квартиру і могла б видати свідоцтво про спадщину. Через вищеописане Відповідачки не є відповідальними за невидачу Позивачці свідоцтва про спадщину, натомість відповідальною є Третя особа нотаріус Устинова І.Є., бездіяльність якої чи постанову про відмову у видачі свідоцтва про спадщину Позивачка може оспорити.

У судовому засіданні позивач та її представник - адвокат Старов В.Ю. підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити.

Відповідачі та їх представник - адвокат Писаренко О.О. у судовому засіданні вважали позов передчасним та безпідставним, а також таким, що пред`явлений до неналежних відповідачів. Одночасно з цим, відповідач ОСОБА_2 підтвердила у судовому засіданні, що дійсно правовстановлюючі документи на квартиру АДРЕСА_1 знаходяться у неї, і її сестра - позивачка по справі дійсно зверталась до неї з проханням передати їй ці документи, однак вона відмовила через те, що не хотіла передавати оригінали документів, хотіла це зробити лише на прийомі у нотаріуса.

Вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить наступного висновку.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженка села Миронівка Кагарлицького району Київської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Департаментом з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 04 грудня 2023 року, серія НОМЕР_1 . (а.с.10)

За життя, 03 червня 2021 року, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на випадок своєї смерті склала заповіт, згідно з яким усе своє майно, що буде належати їй, де б воно не знаходилось і з чого б не складалось, а також усе те, на що вона за законом буде мати право, заповіла ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженці м.Києва, що підтверджується копією заповіту, посвідченого 03.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Устиновою І.Є. та зареєстрованим в реєстрі за №950. (а.с.11)

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 06.12.1966 року Московським ЗАГСом м.Києва позивачка ОСОБА_8 народилась ІНФОРМАЦІЯ_6 , її батьками є ОСОБА_9 та ОСОБА_5 (а.с.45).

Зміна прізвища позивачки з « ОСОБА_10 » на « ОСОБА_11 » відбулося внаслідок реєстрації шлюбу з ОСОБА_12 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 , виданим 18.10.1987 року Палацом одружень «Дарницький», актовий запис №2912. (а.с.45).

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого 12.07.1966 року Московським ЗАГСом м.Києва, відповідачка ОСОБА_13 народилась ІНФОРМАЦІЯ_7 , її батьками є ОСОБА_9 та ОСОБА_5 (а.с.57).

Зміна прізвища відповідачки ОСОБА_2 з « ОСОБА_10 » на « ОСОБА_14 » відбулося внаслідок реєстрації шлюбу з ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 , виданим 24.11.1998 року відділом реєстрації актів громадянського стану Печерського району м.Києва, актовий запис №665. (а.с.56).

Отже, матір`ю позивачки та відповідачки ОСОБА_2 є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженка села Миронівка Кагарлицького району Київської області.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 .

20.12.2023 року позивачка ОСОБА_4 у визначений законом шестимісячний строк звернулась до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Устинової І.Є. із заявою про прийняття спадщини за заповітом на все майно, яке належало спадкодавцю - її матері ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . (а.с.41)

Із копії оглянутої судом спадкової справи, встановлено, що після смерті ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , відкрито спадкову справу №70/2023. (а.с.40-61).

Із витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №75215334 від 20.12.2023 встановлено, що в Спадковому реєстрі зареєстрована спадкова справа за №71763095, номер у нотаріуса: 70/2023 (а.с.12)

Окрім позивачки ОСОБА_4 , яка звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом (а.с.41), також 21.05.2024 року до нотаріуса звернулась відповідачка ОСОБА_2 із заявою про прийняття спадщини за законом (а.с.52)

У свою чергу, відповідачка ОСОБА_3 , яка є донькою відповідачки ОСОБА_2 та відповідно онукою померлої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , починаючи з 14.07.1987 року та на момент смерті спадкодавця, була зареєстрована та постійно проживала із спадкодавцем за однією адресою: в квартирі АДРЕСА_1 .

В матеріалах спадкової справи відсутня заява відповідачки ОСОБА_3 про відмову від прийняття спадщини.

Згідно копії свідоцтва про право власності на житло, виданого 30.07.2008 року Органом приватизації житла Дніпровської районної у м.Києві державної адміністрації, квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 дійсно належить на праві приватної, спільної сумісної власності громадянці ОСОБА_5 та членам її сім`ї: ОСОБА_2 , ОСОБА_6 в рівних долях. Квартира приватизована згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду». Загальна площа квартири становить 60,3 кв.м. Технічна характеристика квартири та її обладнання наведені у Технічному паспорті, який є складовою частиною цього Свідоцтва. Свідоцтво видано згідно з розпорядженням НОМЕР_7 від 30.липня 2008 р. (а.с.16)

Згідно розпорядження Органу приватизації житла Дніпровської районної державної адміністрації міста Києва від 30 липня 2008 року НОМЕР_7, квартира АДРЕСА_1 передано в приватну, спільну сумісну власність на прохання наймача ОСОБА_5 та членів її сім`ї: ОСОБА_2 , ОСОБА_6 . (а.с.67)

Отже, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_9 , належала на праві приватної, спільної сумісної власності 1/3 частина квартири АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 30.07.2008 року Органом приватизації житла Дніпровської районної у м.Києві державної адміністрації.

Як убачається із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02.07.2024, Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Установою І.Є. ОСОБА_4 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_1 , після смерті її матері - ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , що проживала за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки спадкоємець померлої ОСОБА_5 не надала нотаріусу документ, що посвідчує право власності спадкодавця на нерухоме майно, повідомивши, що такий документ відсутній. Окрім того, приватний нотаріус зазначила, що державна реєстрація права власності на квартиру АДРЕСА_1 , у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутня. (а.с.15)

Позивачка вважає, що відповідачі, не надаючи нотаріусу оригінал свідоцтва про право власності на житло, порушують її спадкові права на отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/3 частини квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , яка входить до складу спадкового майна, належного її матері, і, відповідно, це майно повинно перейти їй у порядку спадкування.

При ухваленні рішення суд керується наступним.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За змістом статей 15,16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі їх порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Предметом цього спору є визнання права власності на нерухоме майно та грошові кошти у порядку спадкування.

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). (стаття 1216 ЦК України).

Відповідно до положень ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

У статті 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (стаття 1223 ЦК України).

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (стаття 1261 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. (частина перша статті 1269 ЦК України)

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Отже, правом на отримання спадщини наділені особи, визначені цивільним законодавством чи заповітом, які дотримались процедури отримання такої спадщини.

Відповідно до частини першої статті 1277 ЦК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що належним відповідачем у спорах про визнання права власності на майно у порядку спадкування є спадкоємці, тобто особи, визначені за заповітом або за законом, які звернулися у передбаченому порядку та строки із заявою про прийняття спадщини, відкритої після смерті спадкодавця, та прийняли цю спадщину або вважаються такими, які прийняли спадщину. За відсутності таких спадкоємців відповідачем виступає територіальна громада в особі органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням.

Аналогічні висновки містяться в постановах Верховного Суду від 16 лютого 2022 року в справі № 752/3435/16 (провадження № 61-231св20), від 29 червня 2022 року у справі № 175/772/16-ц (провадження № 61-3581св21), від 27 липня 2023 року у справі № 296/8061/19 (провадження № 61-2873св22) та інших.

З урахуванням встановлених судом обставин, суд доходить висновку, що спадкоємцем після смерті ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за заповітом, яка прийняла спадщину, є її донька - позивач по справі ОСОБА_4 , а спадкоємцями за законом, які прийняли спадщину, є її донька - відповідач по справі ОСОБА_2 та онука - відповідач ОСОБА_3 .

Таким чином, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є належними відповідачами у даному спорі, предметом якого є визнання права власності на спадкове майно.

Відповідно до підпункту 4.15 пункту 4 глави 10 розділу II Положення про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Згідно з підпунктом 4.18 пункту 4 глави 10 розділу II Положення, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Відповідно до п. 3 глави 7 розділу І Порядку документи, на підставі яких вчинено нотаріальну дію, та документи або копії (витяги) з них, необхідні для вчинення нотаріальної дії, обов`язково долучаються до примірника правочину, свідоцтва тощо, які залишаються у справах нотаріуса. У разі коли державну реєстрацію права власності на земельну ділянку та об`єкт нерухомого майна проведено без видачі документа, що посвідчує таке право або у зв`язку із втратою, пошкодженням чи псуванням відповідного державного акта на право власності, свідоцтва про право власності на нерухоме майно, нотаріальна дія щодо такого майна вчиняється на підставі інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, отриманої шляхом безпосереднього доступу до нього. Така інформація долучається до примірника правочину, свідоцтва тощо, які залишаються у справах нотаріуса.

Відповідно до пп. 4.19 п. 4 глави 10 розділу ІІ Порядку якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Системний аналіз зазначених вище положень Порядку свідчить про те, що законодавцем встановлений обов`язок спадкоємця подати нотаріусу документи, що посвідчують право власності спадкодавця на спадкове майно. При цьому нотаріус лише отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього з метою здійснення перевірки поданих спадкоємцем документів. Винятком вчинення нотаріальної дії щодо спадкового майна на підставі інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно є втрата, пошкодження чи псування відповідного правовстановлюючого документа.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення в нотаріальному порядку.

Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Суд встановив, що позивач позбавлена можливості подати до органу нотаріату документи, що посвідчують право власності спадкодавця на спадкове майно, у зв`язку з безпосередньою відсутністю таких документів у позивача. Так само відсутні такі документи у матеріалах спадкової справи №70/2023, заведеної після смерті ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відомості про втрату, пошкодження чи псування відповідних правовстановлюючих документів, що могло б бути підставою для вчинення нотаріусом нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на підставі інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відсутні.

Окрім того, враховуючи викладену у відзиві правову позицію відповідачів щодо безпідставності позову, а також пояснення відповідачки ОСОБА_2 , яка надала згоду надати приватному нотаріусу правовстановлюючий документ на спадкове майно з метою видачі позивачці свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у судовому засіданні оголошувалась перерва.

Разом з тим, як убачається з письмової відповіді приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Устинової І.Є. від 27.06.2025 року за №129/02-14, наданої на заяву позивачки про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, позивачці відмовлено у посвідченні свідоцтва про право на спадщину через наявність даної судової справи, рішення по якій не винесено, та з посиланням на норми ч.4 ст42 Закону України «Про нотаріат», пункт 4 глави 2 розділу І «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», відповідно до яких: «За обґрунтованою письмовою заявою заінтересованої особи, яка звернулась до суду та на підставі отриманого від суду повідомлення про надходження позовної заяви заінтересованої особи, яка оспорює право або факт, про посвідчення якого просить інша заінтересована особа, вчинення нотаріальної дії зупиняється до вирішення справи судом».

Указані обставини свідчать про те, що позивач позбавлена можливості реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку, а тому ефективним способом захисту її порушених прав буде саме визнання права власності в порядку спадкування в судовому порядку.

Ураховуючи, що позивач довела належними та достатніми доказами, що вона успадкувала за заповітом після смерті ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , право власності на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 , суд доходить переконання, що позов підлягає задоволенню шляхом визнання за позивачем права власності на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка на день смерті проживала за адресою: АДРЕСА_2 ..

Керуючись ст. 2, 4, 76-81, 89, 133 ч. 1, 141 ч. 1, 258, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Устинова Ірина Євгенівна, про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_6 , право власності на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка на день смерті проживала за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду безпосередньо протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складений та підписаний 08.09.2025 року після закінчення періоду тимчасової непрацездатності головуючого-судді та періоду перебування у щорічній відпустці.

С у д д я: І.В.Коваленко