печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" вересня 2025 р. Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого: судді Григоренко І.В.,

при секретарі: Андрієнко І.І.,

перевіривши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі заявник, ОСОБА_1 ) звернувся до Печерський районного суд м. Києва з заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви шляхом зупинення діловодства за заявкою № m202113302 від 02.06.2021 року та встановлення заборони Державній організації «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» (УКРНОІВІ) (, вул. Глазунова, буд. 1, м. Київ, 01601): здійснювати підготовку до державної реєстрації та публікації за заявкою № m202113302 від 02.06.2021 року; здійснювати державну реєстрацію свідоцтва на торговельну марку за заявкою ОСОБА_2 № m202113302 від 02.06.2021 року; здійснювати публікацію в офіційному бюлетені «Промислова власність» відомостей про видачу свідоцтва на торговельну марку за заявкою ОСОБА_2 № m202113302 від 02.06.2021 року; вносити будь-які відомості до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг за заявкою № m НОМЕР_1 ; видавати свідоцтво за заявкою за заявкою № m202113302 від 02.06.2021 року, до ухвалення рішення судом у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Державної організації «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» про визнання недійсним рішення.

В обґрунтування заяви заявник зазначає, що у 2014 році ОСОБА_3 у співавторстві з ОСОБА_4 шляхом творчої діяльності був створений логотип «Яхта» для майбутнього ресторанного комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_1 », який було виражено у формі графічного твору на папері. З метою практичного використання логотипу «Яхта» для рекламування та індивідуалізації майбутнього ресторанного комплексу «Яхта», ОСОБА_3 уклав з графічним дизайнером ОСОБА_5 договір від 19.03.2014 року про створення похідного графічного твору логотип «Яхта» в електронній (цифровій) формі на основі первинного графічного тору логотип «Яхта» за співавторством ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 07.03.2014 року.

Відповідно до п. 2.2. договору від 19.03.2014 року виключні майнові права на похідний графічний твір логотип «Яхта» (групу творів) створений Автором на виконання Договору, з моменту його створення набуває Замовник ( ОСОБА_3 ).

З метою отримання державної охорони на позначення «Яхта» та управління майновими правами інтелектуальної власності ОСОБА_3 , між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 укладено договір №1 від 07.05.2021 року доручення управління майновими правами інтелектуальної власності, відповідно до якого ОСОБА_3 передав, а ОСОБА_1 прийняв в управління та зобов`язався управляти майновими правами інтелектуальної власності ОСОБА_3 на об`єкти інтелектуальної власності, зокрема зобов`язався управляти майновими правами на похідний графічним твір логотип «Яхта» в електронній (цифровій) формі, та зобов`язався подати заяву про реєстрацію торговельної марки словесного позначення « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

ОСОБА_1 , як представником з інтелектуальної власності (повіреним) в інтересах ОСОБА_3 до Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності» була подана заявка зі словесним позначенням «Яхта» про реєстрацію знака для товарів і послуг (торговельної марки) в Україні, для 43 класу Міжнародної класифікація товарів і послуг для реєстрації знаків (Ніццька класифікація).

В подальшому, 17.04.2023 року ОСОБА_1 від Державної організацій «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» (УКРНОІВІ) надійшов попередній висновок експертизи від 17.04.2023 року про можливу відмову у реєстрації словесного позначення «Яхта» для всіх послуг 43 класу за заявкою m202115612. УКРНОВІ, як підставу можливої відмови зазначило, що заявлене словесне позначення « ІНФОРМАЦІЯ_1 » для всіх послуг 43 класу заявлених у наведеному в заявці m202115612 переліку, є схожим настільки, що його можна сплутати з комбінованим позначенням «Яхта» (заявка № m202113302 від 02.06.2021), раніше поданим на реєстрацію ОСОБА_2 , щодо таких самих та споріднених послуг.

Таким чином, у заявці ОСОБА_2 №m202113302 від 02.06.2021 року без згоди, як ОСОБА_3 так і без згоди ОСОБА_1 (повіреного) відтворено похідний графічний твір логотип «Яхта» в електронній (цифровій) формі, виключні майнові права інтелектуальної власності на який належать ОСОБА_3 з 07.05.2014 року, та майнові права інтелектуальної власності на який переданні в управління ОСОБА_1 з 07.05.2021 року.

Відповідно комбіноване позначення «Яхта» за заявкою ОСОБА_2 №m202113302 від 02.06.2021 року не відповідає умовам надання правової охорони, що є підставою для визнання недійсним рішення УКРНОВІ №67145/ЗМ/23 від 10.04.2023 року, яким затверджено висновок експертизи №66295/ЗМ/23 від 07.04.2023 року про реєстрацію торговельної марки за заявкою ОСОБА_2 № m202113302 від 02.06.2021 року.

Таким чином, з метою недопущення невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду заявник просить задовольнити заяву про забезпечення позову до подання позовної заяви.

08.09.2025 року на адресу Печерського районного суду міста Києва в підсистемі «Електронний суд» від Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 надійшли письмові заперечення на заяву про забезпечення позову, відповідно до яких останній заперечує проти задоволення заяви про забезпечення позову.

09.09.2025 року на адресу Печерського районного суду міста Києва в підсистемі «Електронний суд» від ОСОБА_1 надійшла заява про уточнення заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви та виправлення технічної помилки, а саме пункту 2.4. вносити будь-які відомості до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг за заявкою № m202113302 від 02.06.2021 року.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши заяву про забезпечення позову, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Так, предметом позову у даній справі є оскарження дій Державної організацій «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» (УКРНОІВІ) щодо реєстрації торговельної марки за заявкою ОСОБА_2 № m202113302 від 02.06.2021 року.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Так, п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч. ч. 6, 7, 8 ст. 153 ЦПК України, залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або відмову у забезпеченні суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

При цьому, відповідно до вимог ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Вид забезпечення позову, який заявник просить застосувати, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, та є співмірним заявленим позивачем вимогам.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що в даному випадку між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, оскільки рішення органу, яким затверджено висновок експерту оспорюється заявником.

Крім того, відповідно до ч. ч. 1-3 статті 154 ЦПК України, суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову. Суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові. Так, позивач, відповідно до виконавчого напису, має зареєстроване в установленому законом порядку місце проживання.

Оскільки заявник має зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання на території України, обов`язок суду застосовувати зустрічне забезпечення відсутній.

Крім того, враховуючи вимоги заявника та захід забезпечення позову, відсутність підстав щодо існування розміру збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову, суд вважає недоцільним застосування зустрічного забезпечення.

При цьому, суд роз`яснює, що, відповідно до ч. 6 ст. 154 ЦПК України, учасники справи мають право подати клопотання про зустрічне забезпечення після застосування судом заходів забезпечення позову, яке вирішується судом протягом десяти днів після подання такого клопотання.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне, з метою недопущення істотного ускладнення чи неможливості виконання рішення суду та ефективного захисту, поновлення порушених та оспорюваних прав або інтересів заявника, за захистом яких він має намір звернутися до суду, заяву заявника задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149-154, 272, 353, пп. 15.5 п. 15 Розділу XIII Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви задовольнити.

Зупинити діловодство за заявкою № m202113302 від 02.06.2021 року та заборони Державній організації «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» (УКРНОІВІ) (01601, м. Київ, вул. Глазунова, буд. 1, ): здійснювати підготовку до державної реєстрації та публікації за заявкою № m202113302 від 02.06.2021 року; здійснювати державну реєстрацію свідоцтва на торговельну марку за заявкою ОСОБА_2 № m202113302 від 02.06.2021 року; здійснювати публікацію в офіційному бюлетені «Промислова власність» відомостей про видачу свідоцтва на торговельну марку за заявкою ОСОБА_2 № m202113302 від 02.06.2021 року; вносити будь-які відомості до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг за заявкою № m202113302 від 02.06.2021 року; видавати свідоцтво за заявкою за заявкою № m202113302 від 02.06.2021 року.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Строк пред`явлення для виконання ухвали три роки.

Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва, з дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня складання ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга буде подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст судового рішення складений та підписаний 09.09.2025 року.

Суддя І.В. Григоренко