Провадження № 2/686/4471/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2025 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області

в складі судді Павловської А.А.,

справа № 686/11301/25;

сторони та інші учасники справи:

-позивач ОСОБА_1 ,

-відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Капабланка»,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (письмове провадження) цивільну справу за позовомРетьмана Олександра Петровичадо Товариства з обмеженою відповідальністю «Капабланка» про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідач

В квітні 2025 позивач звернувся до суду з вище вказаним позовом до ТОВ «Капабланка», в якому просивстягнути з ТОВ «Капабланка» 20325,63 грн. заробітної плати, грошову компенсацію 11417,25 грн. за невикористану відпустку. 25000,00 грн. моральної шкоди, середній заробіток за весь період затримки розрахунку по день ухвалення судового рішення з розрахунку середньої заробітної плати 456,69 грн.

В обґрунтування вимог зазначено, що з 21 вересня 2023 року позивача було прийнято на роботу до ТОВ «КАПАБЛАНКА на посаду молодшого оператора заправних станцій АЗС №59. 02 січня 2025 року наказом №3/к його звільнено із займаної посади за угодою сторін відповідно до п. 1 ст. 36 КЗпП. Йому була нарахована, але не виплачена заробітна плата за листопад-грудень 2024 і за січень-лютий 2025 в сумі 20325,03 грн. При звільненні йому також не була виплачена грошова компенсація за невикористані дні щорічної відпустки, в сумі 11417,25 грн.(456,69 грн. середній заробіток х 25 робочих днів=11417,25 грн.)

Відповідач відзиву до суду не подав.

2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 24.04.2025 відкрито провадження у справі, призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

02.09.2025 розгляд справи закінчено ухваленням рішення суду по суті заявлених вимог.

3. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

Судом встановлено, що ОСОБА_2 з 15 вересня 2023 року прийнято на роботу до ТОВ«КАПАБЛАНКА» на посаду молодшого оператора заправних станцій №59, що підтверджується записом №13 у трудовій книзі серії НОМЕР_1 , у якій зазначено, що прийняття на роботу оформлено наказом №746/к від 15.09.2023 року.

02січня 2025 року на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП ОСОБА_1 звільнено з займаної посади на підставі наказу заступника директора ТОВ«КАПАБЛАНКА» №3/к від 02.01.2025, про що внесено запис №14 у трудову книгу серії НОМЕР_1 .

Відповідно до довідки про доходи ТОВ«КАПАБЛАНКА» від 03.04.2025 №213, загальний розмір нарахованої заробітної плати працівника ОСОБА_1 за період з 01 листопада 2024 року до 06 січня 2025 року становить 20325,63 грн.Заробітна плата у листопаді 2024 року складала 8908, 32 грн, у грудні 2024 року 10582,30 грн., у січні 2025 року становить 835,01 грн. Відомості про її виплату відсутні.

4. Мотивована оцінка аргументів сторін, порушення прав

Дослідивши докази, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з таких мотивів.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оплату праці»працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

Відповідно до ч.1 ст.47 КЗпП України, роботодавець зобов`язаний у день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні та провести з ним розрахунок у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника.

Згідно ч. 1 ст.115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати. У разі спору про розмір сум, нарахованих працівникові при звільненні, роботодавець у будь-якому разі повинен у визначений цією статтею строк виплатити не оспорювану ним суму.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з ТОВ «Капабланка» з 21 вересня 2023 року до 06 січня 2025 року. Позивачем надано належні і допустимі докази, що у сукупності вказують на наявну заборгованість ТОВ «Капабланка» перед позивачем з виплати заробітної плати за період з листопада 2024 року до січня 2025 року включно, яку відповідачем всупереч ч. 1 ст. 116 КЗпП не ОСОБА_3 при його звільненні.

З викладеного вище вбачається, що відповідач порушив вимоги законодавства щодо своєчасної виплати нарахованої заробітної плати, тому заборгованість у виді невиплаченої заробітної плати у сумі 20325,63 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь ОСОБА_1 .

Враховуючи доводи позивача про видачу йому довідки про заборгованість по заробітній платі лише 03.04.2025, строк звернення з даним позовом до суду не пропущено.

Крім того, ОСОБА_1 заявлено вимогу про стягнення на його користь грошової компенсації за невикористану відпустку в сумі 11417,25 грн., однак доказів на обґрунтування таких вимог суду ним не надано, в тому числі доказів наявності такої невикористаної відпустки. Відтак в цій частині позов до задоволення не підлягає.

Відповідно до частин 1, 2 статті 117 КЗпП України, у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум роботодавець повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування у разі, якщо спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору, але не більш як за період, встановлений частиною першою цієї статті.

Щодо вимог про стягнення середнього заробітку за весь період затримки розрахунку сторонами не надано суду інформації про те, скільки днів на місяць позивач працював та який був у нього робочий тиждень, що унеможливлює відповідний розрахунок судом.

Враховуючи вище викладене, суд доходить висновку,що вимогу про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку слід задовольнити частково, а саме з покладенням обов`язку здійснити розрахунок такого середнього заробітку за шість місяців з дня звільнення на відповідача.

Вимогу позивача про стягнення на його користь моральної шкоди слід задовольнити частково з таких міркувань.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування роботодавцем моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав, у тому числі внаслідок дискримінації, мобінгу (цькування), факт якого підтверджено судовим рішенням, що набрало законної сили, призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Несвоєчасна виплата заробітної плати свідчить про порушення права позивача на оплату праці, що призвело до моральних страждань позивача і вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Зазначене, на думку суду, є безумовною підставою для компенсації заподіяної моральної шкоди. Враховуючи характер порушення трудових прав позивача, його тривалість, вимоги розумності і справедливості, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача грошове відшкодування моральної шкоди у розмірі 5000 грн. в задоволенні решти позовних вимог в цій частині слід відмовити за їх недоведеністю.

5. Судові витрати

Судові витрати у справі складаються з судового збору в сумі 1211,20 грн., сплачені позивачем при зверненні з позовом до судуза позовну вимогу про стягнення моральної шкоди і відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України їх необхідно стягнути з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених позовних вимог, а саме в сумі: 1211,20 х 5000 / 25000 = 242,24 грн.

Судовий збір за позовні вимоги про стягнення заробітної плати та середнього заробітку, в сумі 1211,20 грн., оскільки позивач від його сплати звільнений, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 5, 7, 10, 12, 13, 17, 18, 81, 141, п. 2 ч. 1, ч. 3 ст. 258, ч. 1 ст. 259, ч. 6, 8 ст. 259, ст. ст. 263 - 267, ч. 6, 7 ст. 268, ч. 1, 2 ст. 273, ч. 1 ст. 352, ст. 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «КАПАБЛАНКА» на користь ОСОБА_1 заборгованість із невиплаченої заробітної плати 20325,63 грн., з яких слід вирахувати необхідні податки та збори, 5000 грн. компенсації моральної шкоди, 242,24 грн. судового збору, а також середній заробіток за час затримки розрахунку, який Товариству з обмеженою відповідальністю «КАПАБЛАНКА»слід обрахувати станом на 06.07.2025.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «КАПАБЛАНКА» в дохід держави 1211,20 грн. судового збору.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня складення його тексту до Хмельницького апеляційного суду .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: