ПОСТАНОВА

Іменем України

04 вересня 2025 року м. Кропивницький

справа № 405/4004/24

провадження № 22-ц/4809/1196/25

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Мурашка С. І. (головуючий, суддя-доповідач), Письменного О. А., Чельник О. І.,

учасники справи:

позивач Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк»,

відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянув в порядку спрощеного (письмового) позовного провадження, без повідомлення учасників справи,цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Майнард Наталії Олександрівни, яка представляє інтереси ОСОБА_1 , на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 23 жовтня 2024 року у складі судді Шевченко І. М. і

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовної заяви

В червні 2024 року Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк» (далі - АБ «Укргазбанк») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та просило стягнути на свою користь заборгованість за кредитним договором № 05-10199607-Ф від 08.06.2007 у вигляді 3 % річних від суми невиконаного грошового зобов`язання в розмірі 2 230,73 доларів США та понесені по справі судові витрати.

Позовна заява мотивована тим, що між АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 05-10199607-0, відповідно до умов якого банк надав останній кредит у розмірі 19 000 доларів США на придбання квартири, а позичальник зобов`язалась повернути кредит частками відповідно до графіку погашення та сплачувати відсотки за його користування.

07.06.2007 між банком та ОСОБА_1 укладено іпотечний договір, який забезпечує всі вимоги іпотекодержателя, як кредитора, за умовами кредитного договору № 05-10199607 від 08.06.2007.

Також, з метою забезпечення зобов`язань за основним договором АБ «Укргазбанк» 08.06.2007 з ОСОБА_2 укладено договір поруки № 03-10199607-0, згідно якого відповідач зобов`язався відповідати за виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором.

Оскільки ОСОБА_1 належним чином взяті на себе зобов`язання не виконала, рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 22 грудня 2009 року стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ВАТ АБ «Укргазбанк» в особі Кіровоградської філії ВАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 17 868,31 доларів США, пеню у сумі 852,31 грн та судові витрати в розмірі 1 414,38 грн.

Відповідачі відмовилися виконувати рішення суду в добровільному порядку, у зв`язку з чим, виконавчі листи неодноразово подавалися на примусове виконання до відповідних відділів державної виконавчої служби, однак поверталися без повного виконання.

Заборгованість по вказаному рішенню суду боржниками погашена лише частково та станом на 23.02.2022 складає 24 822,23 доларів США.

Невиконання відповідачами рішення суду порушує майнові права та інтереси позивача, оскільки завдає значних збитків, що полягають у матеріальних втратах від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та безпідставному користуванні відповідачами грошовими коштами банку, що стало підставою для звернення до суду з позовом.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 23 жовтня 2024 року позов АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором № 05-10199607-0 від 08.06.2007 у вигляді 3 % річних від суми невиконаного грошового зобов`язання в розмірі 2 230,73 доларів США, що становить 90 121,49 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 1 514 грн, з кожного.

Рішення суду мотивовано тим, що позовні вимоги АБ «Укргазбанк» є доведеними та базуються на нормах чинного законодавства.

Короткий зміст апеляційної скарги

В апеляційній скарзі адвокат Майнард Н. О., яка представляє інтереси ОСОБА_1 , просить скасувати рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 23 жовтня 2024 року та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції було допущено грубі порушення норм процесуального права, внаслідок чого, висновки суду не відповідають фактичним обставинами справи, саме рішення є необґрунтованим, незаконним та ухваленим за неповним з`ясуванням фактичних обставин справи, неправильним застосуванням та тлумаченням закону.

Представником ОСОБА_1 подавалася заява про перенесення розгляду справи для мирного вирішення спору, однак, судом першої інстанції вказаній заяві не було надано належної оцінки, а ОСОБА_2 не був не повідомлений, не представлений в суді першої інстнції.

Згідно наданих позивачем виписок по рахунку заборгованість по рішенню суду боржниками погашена лише частково та станом на 23.02.2022 складає 24 822,23 доларів США, як наслідок, прострочення відсутні та в даному випадку графіки платежів не діятимуть.

Судом першої інстанції не враховано той факт, що наразі на примусовому виконанні перебувають рішення суду й відбуваються відрахування коштів з доходів ОСОБА_1 в рахунок погашення стягнутої заборгованості, а тому розрахунки банку зроблені не правильно, а кошти не підлягають стягненню.

Відзив на апеляційну скаргу

Від АБ «Укргазбанк» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 в повному обсязі та залишити рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 23 жовтня 2024 року без змін.

Розгляд справи в суді апеляційної інстанції

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції справа розглядається апеляційним судом за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з особливостями встановленими цією главою.

За приписами ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки, ціна позову становить 90 121 грн 49 коп, тобто менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму (станом на 01.01.2025 становить 90 840 грн), апеляційна скарга розглядається без повідомлення учасників справи.

Позиція апеляційного суду щодо апеляційної скарги

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції у встановлених статтею 367 ЦПК України межах, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

Судом першої інстанції встановлено, що 08.06.2007 між позивачем та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту № 05-10199607-0, відповідно до якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 19 000 доларів США на придбання квартири, а позичальник зобов`язався повертати наданий кредит частками у обсязі відповідно до графіку погашення кредиту та сплачувати за користування кредитом відсотки у розмірі та порядку відповідно до умов договору, але у всякому випадку повернути кредит у повному обсязі не пізніше 07.06.2019.

07.06.2007 між банком та ОСОБА_1 укладено іпотечний договір, згідно якого предметом іпотеки є квартира АДРЕСА_1 .

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 22.12.2009 стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ВАТ АБ «Укргазбанк» в особі Кіровоградської філії ВАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 17 868,31 доларів США, пеню у сумі 852,31 грн та судові витрати 1 414,38 грн.

Станом на 01.02.2010 вказане рішення суду набрало законної сили та стало обов`язковим до виконання для всіх учасників справи.

Незважаючи на це, відповідачі відмовилися виконувати рішення суду в добровільному порядку, у зв`язку з чим, виконавчі листи неодноразово подавалися на примусове виконання до відповідних відділів державної виконавчої служби, однак, поверталися без повного виконання.

Згідно виписок по рахунку заборгованість по рішенню суду боржниками погашена лише частково та станом на 23.02.2022 складає 24 822,23 доларів США.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Оскільки рішення суду першої інстанції оскаржується в частині задоволених позовних вимог АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, суд згідно зі статтею 367 ЦПК України в іншій частині його не переглядає.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти.

Відповідно до статей 526, 530, 598, 599 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно доумов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно дозвичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, установлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (стаття 611 ЦК України).

Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу,за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову.

Такі висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Судувід 08 листопада 2019 року в справі № 127/15672/16-ц (провадження № 14-254цс19).

Стаття 625 ЦПК України регулює зобов`язальні правовідносини, тобто поширюється на порушення грошового зобов`язання, яке існувало між сторонами до ухвалення рішення суду. При цьому ч. 5 ст. 11 ЦК України, в якій йдеться про те, що у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду, не дає підстав для застосування положень ст. 625 ЦК України лише у разі наявності між сторонами деліктних, а не договірних зобов`язань.

Зважаючи на відсутність в зазначених правових нормах такої підстави припинення зобов`язання, як ухвалення судом рішення про задоволення вимог кредитора, слід дійти висновку, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Враховуючи те, що наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційних нарахувань та 3 % річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника.

Це правило ґрунтується на засадах справедливості і виходить з неприпустимості безпідставного збереження грошових коштів однією стороною зобов`язання за рахунок іншої. Матеріальне становище учасників цивільного обороту схильне до змін, тому не виключено, що боржник, який не може виконати грошове зобов`язання зараз, зможе виконати його пізніше. Оскільки грошові кошти є родовими речами, неможливість виконання такого зобов`язання (наприклад, внаслідок відсутності у боржника грошей та інших підстав), не звільняє його від відповідальності.

Матеріалами справи підтверджується, що 08 червня 2007 року між ВАТ АБ «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк», та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 05-10199607-Ф, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у сумі 19 000 доларів США на строк з 08.06.2007 по 07.06.2019, зі сплатою процентів за користування кредитом 13,3 % річних (а. с. 19-22).

08 червня 2007 року між ВАТ АБ «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк», та ОСОБА_2 укладено договір поруки № 03-10199607-Ф, за умовами якого поручитель зобов`язується перед кредитором відповідати за виконання позичальником зобов`язань по кредитному договору № 05-10199607-Ф від 08 червня 2007 року, укладеного між позивачем та ОСОБА_1 (а. с. 23-24).

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 22 грудня 2009 року стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ВАТ АБ «Укргазбанк» в особі Кіровоградської філії ВАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 17 868,31 доларів США, пеню у сумі 852,31 грн та судові витрати 1 414,38 грн (а. с. 25-26).

На виконання зазначеного рішення були видані виконавчі листи та згідно інформації про виконачі провадження станом на 15.05.2024 щодо відповідачів виконавчі провадження про стягнення заборгованості зідно рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 22 грудня 2009 року були відкриті (а. с. 27-30).

Враховуючи, що в даній справі рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 22 грудня 2009 року в справі № 2-2968/2009 не було виконане, таке прострочення є триваючим правопорушенням, тому в позивача право на позов про стягнення 3 % річних виникло за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.

Відповідно до розрахунку заборгованості за несвоєчасне погашення кредиту за кредитним договором № 05-10199607-Ф від 08.06.2007, проведеного АБ «Укргазбанк», заборгованість у вигляді 3 % річних від суми невиконаного грошового зобов`язання ОСОБА_1 за період із 12.03.2017 по 01.01.2021 становить 2 230, 73 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 29.05.2024 складає 90 121,49 грн (а. с. 7).

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивачем доведена обставина порушення відповідачем грошового зобов`язання, внаслідок чого у позивача виникло право вимагати стягнення 3% річних як компенсаційної виплати, а тому, враховуючи що грошове зобов`язання між сторонами виникло в іноземній валюті, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача 3 % річних від суми невиконаного грошового зобов`язання в іноземній валюті 2 230,73 доларів США, що становить 90 121 грн 49 коп.

Не заслуговують на увагу суду доводи апеляційної скарги про те, що представником ОСОБА_1 подавалася заява про перенесення розгляду справи для мирного вирішення спору, однак, судом першої інстанції вказаній заяві не було надано належної оцінки, з огляду на те, що судом першої інстанції було враховано зазначену заяву, подану представником відповідача перед судовим засіданням, яке призначене на 17 вересня 2024 року (а. с. 61) та відкладено розгляд справи до 11 години 30 хвилин 23 жовтня 2024 року, що підтверджується довідкою секретаря судового засідання (а. с. 62).

Суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 взагалі не був повідомлений про розгляд справи судом першої інстанції, з огляду на те, що рішення суду першої інстанції ним не оскаржується.

Безпідставними є також посилання апеляційної скарги на те, що розрахунки банку зроблені не правильно, оскільки відповідачем у встановленому законом порядку вказані рорахунки не спростовано.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенц/ії зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що/ вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVINANDOTHERSv. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку згідно зі статтями 76-81, 89 ЦПК України, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення по суті спору, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

За змістом ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки, суд першої інстанції ухвалив в судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Враховуючи, що ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 23 червня 2025 року було зупинено дію оскаржуваного рішення, дію рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 23 жовтня 2024 року необхідно поновити.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 376, 381-384 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу адвоката Майнард Наталії Олександрівни, яка представляє інтереси ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 23 жовтня 2024 року в частині, що оскаржується, без змін.

Поновити дію рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 23 жовтня 2024 року.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий суддя С. І. Мурашко

Судді О. А. Письменний

О. І. Чельник