РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2025 року

м. Рівне

Справа № 572/5351/24

Провадження № 22-ц/4815/732/25

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді : Гордійчук С.О.,

суддів: Боймиструка С.В., Шимківа С.С.

секретаря судового засідання: Хлуд І.П.

учасники справи:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»,

відповідач: ОСОБА_1

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження в м. Рівне апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 04 березня 2025 року, ухвалене в складі судді Ведяніної Т.О., дата складання повного тексту судового рішення відсутня, у справі № 572/5351/24,

в с т а н о в и в :

В листопаді 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позов мотивовано тим, що 12 січня 2024 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Стар Файненс Груп» був укладений кредитний договір №09093-01/2024.

28 травня 2024 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №28052024, відповідно до умов якого, право грошової вимоги за кредитним договором №09093-01/2024 від 12 січня 2024 року, укладеним між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ОСОБА_1 , перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів».

Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 38500 грн., з яких: 11000 грн. заборгованість за основним боргом, 27500 грн. заборгованість за відсотками.

Окрім того, 01 лютого 2024 року та 18 січня 2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ОСОБА_1 були укладені кредитні договори №00947-02/2024 та № 26426-01/2024.

24 травня 2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №24052024, відповідно до якого до позивача перейшло право вимоги за кредитними договорами.

Відповідно до реєстру боржників від 24.05.2024 року ТОВ «ФК «ЄІПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 19250 грн з яких 5000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 14250 грн сума заборгованості за відсотками, та на суму 29000 грн з яких 8000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу та 21000 грн сума заборгованості за відсотками.

Також, 27 січня 2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №41732-01/2024.

20 червня 2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №20062024, відповідно до якого до позивача перейшло право вимоги за договором.

Відповідно до реєстру боржників від 20.06.2024 року ТОВ «ФК «ЄІПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 4000 грн з яких 1000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 3000 грн сума заборгованості за відсотками.

Зазначає, що 15 січня 2024 року між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики №76133311.

14 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №14/06/21 у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів».

Згідно реєстру боржників №25 від 20.06.2024 року ТОВ «ФК «ЄІПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 29856,25 грн. з яких 8500 грн.- сума заборгованості за основною сумою боргу, 21356,25 грн. сума заборгованості за відсотками.

Просив стягнути з відповідача заборгованість за вищезазначеними договорами в сумі 120606,25 грн.

Рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 04 березня 2025 року позов Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на рахунок IBAN НОМЕР_1 у АТ «ТАСкомбанк» суму заборгованості :

за кредитним договором №09093-01/2024 від 12 січня 2024 року в розмірі 38500 грн. ,

за кредитним договором №00947-02/24 від 01 лютого 2024 року в розмірі 19250 грн.,

за кредитним договором №26426-01/2024 від 18 січня 2024 року в розмірі 29000 грн.,

за кредитним договором №41732-01/2024 від 27 січня 2024 року в розмірі 4000 грн.

Всього за кредитними договорами 90750 гривень.

В іншій частині позову відмовлено.

Вирішено питання про стягнення судового збору.

Не погодившись з таким рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду в оскаржуваній частині скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що розрахунок заборгованості по кредитному договору №09093-01/2024 від 12 січня 2024 року не є первинним документом, який підтверджує отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані позивачем в позовній заяві, а отже не є належним доказом наявності заборгованості.

Вказує, що на підтвердження позовних вимог за кредитними договорами №00947-02/24 від 01 лютого 2024 року в розмірі 19250 грн, №26426-01/2024 від 18 січня 2024 року в розмірі 29000 грн та №41732-01/2024 від 27 січня 2024 року в розмірі 4000 грн, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» подає пакет документів без банківської виписки з особового рахунку та без детального розрахунку. Надані документи не підтверджують правильності нарахування відсотків за кредитними договорами та факту отримання відповідачем кредитних коштів.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Рішення суду в частині стягнення заборгованості за договором позики №76133311 від 15 січня 2024 року не оскаржується, а тому апеляційним судом не перевіряється.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Статтею 352 ЦПК України передбачено, що підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам судове рішення не відповідає.

Встановлено, що 12 січня 2024 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №09093-01/2024.

Відповідно до п.1.1 Кредитного договору, товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 11000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності строком на 100 днів з 12 січня 2024 року до 20 квітня 2024 року. Процентна ставка становить 2,50 % в день та застосовується у межах строку кредиту. Кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки №5168-74хх-хххх-1749 (п.1.6 договору).

Даний договір укладений в електронній формі в особистому кабінеті позичальника.

Позивачем на підтвердження укладення кредитного договору надано паспорт споживчого кредиту та графік платежів за договором , які підписані відповідачем за допомогою електронного ключа.

28 травня 2024 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №28052024. Відповідно до якого ТОВ «Стар Файненс Груп» відступило право грошової вимоги по кредитним договорам ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів .

Згідно акту прийому-передачі Реєстру Боржників за договором факторингу 28052024 від 28.05.2024 року, реєстр боржників передано в повному об`ємі відповідно до умов Договору факторингу №28052024 .

Витяг із реєстру боржників від 28.05.2024, долученого до вказаного договору, доводить, що за умовами вказаного вище договору відступлено право вимоги і до відповідача ОСОБА_1 за зобов`язаннями в сумі 38500 грн. з яких 11000 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 27500 грн. заборгованість за відсотками.

Згідно розрахунку долученого до матеріалів справи станом на 30.09.2024 року заборгованість за кредитним договором №09093-01/2024 від 12.01.2024 року не погашена, залишок заборгованості складає 38500 грн.

01 лютого 2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ОСОБА_1 був укладений договір про надання фінансового кредиту №00947-02/2024 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Відповідно до умов договору сума кредиту складає 5000 грн строком на 120 днів, дата погашення кредиту 30.05. 2024 року, процентна ставка становить 2,50% в день застосовується в межах всього строку кредиту.

18 січня 2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ОСОБА_1 був укладений договір про надання фінансового кредиту № 26426-01/2024. Відповідно до умов договору сума кредиту складає 8000 грн строком на 120 днів, дата погашення кредиту 16.05. 2024 року, процентна ставка становить 2,50% в день застосовується в межах всього строку кредиту.

Дані договори, паспорти споживчого кредиту та графіки платежів підписані відповідачем електронним підписом .

Кредит надається клієнту в безготівковій формі на рахунок відповідача уключаючи використання реквізитів платіжної картки №5168-74хх-хххх-1749.

Між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №24052024 від 24 травня 2024 року відповідно до якого ТОВ «Аванс Кредит» відступило право грошової вимоги по кредитним договорам ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» .

Згідно акту прийому-передачі Реєстру Боржників від 24.05.2024 року, реєстр боржників передано в повному об`ємі відповідно до умов Договору факторингу №24052024 від 24.05.2024 року.

Витяг із реєстру боржників від 24.05.2024 року, долученого до вказаного договору, доводить, що за умовами вказаних вище договорів відступлено право вимоги і до відповідача ОСОБА_1 за зобов`язаннями в сумі 48250 грн.

18 січня 2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ОСОБА_1 був укладений договір про надання фінансового кредиту № 41732-01/2024. Відповідно до умов договору сума кредиту складає 1000 грн строком на 120 днів, дата погашення кредиту 25.05.2024 року, процентна ставка становить 2,50% в день застосовується в межах всього строку кредиту.

Дані договори, паспорти споживчого кредиту та графіки платежів підписані відповідачем електронним підписом .

Між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №20062024 від 20 червня 2024 року відповідно до якого ТОВ «Аванс Кредит» відступило право грошової вимоги по кредитним договорам ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» .

Згідно акту прийому-передачі Реєстру Боржників від 20.06.2024 року, реєстр боржників передано в повному об`ємі відповідно до умов Договору факторингу №20062024 від 20.06.2024 року.

Витяг із реєстру боржників від 20.06.2024 року, долученого до вказаного договору, доводить, що за умовами вказаних вище договорів відступлено право вимоги і до відповідача ОСОБА_1 за зобов`язаннями в сумі 4000 грн.

Згідно розрахунку заборгованості, заборгованість за кредитним договором №41732-01/2024 від 27 січня 2024 року не погашена та складає станом на 30 вересня 2024 року- 4000 грн. з яких 1000 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 3000 грн. сума заборгованості за відсотками.

15 січня 2024 року між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 , укладено договір позики на умовах повернення позики в кінці строку позики №76133311 на суму 8500 грн. із сплатою відсотків у розмірі 2,5% (фіксована) на добу терміном на 30 днів. Загальна вартість позики становить 10731,25 грн.

Даний договір укладений в електронній формі та підписаний відповідачем аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора. Також сторонами підписано таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит.

14 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»» укладено договір факторингу №14/06/21. Відповідно до якого та додаткових угод №2 від 28 липня 2021 року, №29 від 20 червня 2024 року відступило право грошової вимоги по кредитним договорам.

Згідно акту прийому-передачі Реєстру Боржників №17 від 27 лютого 2024 року, реєстр боржників №25 від 20.06 2024 року передано в повному об`ємі відповідно до умов Договору факторингу №14/06/21 від 4 червня 2021 року.

Витяг із реєстру боржників №25 від 20 червня 2024 року, долученого до вказаного договору, доводить, що за умовами вказаного вище договору відступлено право вимоги і до відповідача ОСОБА_1 за зобов`язаннями в сумі 29856,25 грн. з яких 8500 грн. за тілом кредиту та 21356,25 заборгованість за відсотками.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За правилом ч.1 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.

Відповідно до положень ч.ч.1, 3 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.

Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що відповідає письмовій формі правочину (ст.ст. 205, 207 ЦК України).

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19.

Згідно з ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Частиною 1 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно ст. 3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. ч. 4, 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Відповідно до ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей вищевказаного договору, щодо дійсності якого заперечує відповідач, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного цифрового підпису позичальника лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.

В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Такі дані встановлюються, зокрема, письмовими доказами, якими є документи, що містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (частина перша статті 95 ЦПК України).

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Суд не бере до уваги докази, отримані з порушенням порядку, встановленого законом (стаття 78 ЦПК України).

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що обов`язок доведення обставин, на які зроблено посилання як на підставу заявлених вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, покладається на учасників справи, у тому числі і на позивача. Обставини мають бути підтверджені належними, допустимими, достовірними і достатніми доказами (ст.77-ст.80 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях і суд не вправі збирати докази, що стосуються предмета спору, за своєю ініціативою, крім конкретних випадків, встановлених цим Кодексом.

Убачається, що на підтвердження наявності у відповідача заборгованості за кредитними договорами №09093-01/2024, №00947-02/24, №26426-01/2024, №41732-01/2024 та договором позики № 76133311, позивачем до позовної заяви було надано копії кредитних договорів, паспортів споживчих кредитів, договорів факторингу, актів прийому-передачі реєстру боржників, витягів з реєстру боржників, а також розрахунки заборгованості за укладеними кредитними договорами.

Суд зауважує, що вказані документи не підтверджують факт отримання відповідачем коштів на підставі укладених договорів та наявність у відповідача заборгованості перед позивачем у розмірі, який зазначає позивач.

Розрахунки заборгованості, на які посилається позивач, не є первинними документами, які підтверджують отримання кредиту, користування ним, укладення договорів на умовах, які вказані позивачем в позовній заяві, а, отже, не є належними доказами наявності заборгованості. Зазначені розрахунки з зазначенням конкретного розміру заборгованості, є документами, що створені самим позивачем, а, відтак, інформація зазначена в них, за умови відсутності первинних документів, на підставі яких вони були складені, не можуть бути доказами наявності заборгованості, на яких наполягає позивач.

Апеляційний суд звертає увагу, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Окрім цього, відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.

Разом з тим, позивачем до позовної заяви не було надано жодного первинного документу, який би засвідчив, що відповідачу по вищевказаним кредитним договорам були перераховані грошові кошти у розмірах, які зазначені позивачем.

Суд першої інстанції на вказане увагу не звернув, а відтак дійшов помилкового висновку про задоволення позовних вимог.

Згідно з п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідачем при поданні апеляційної скарги сплачено судовий збір у розмірі 4542,00 грн. З урахуванням задоволення апеляційної скарги з позивача на користь відповідача підлягає стягненню судовий збір понесений відповідач при подачі апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 376, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 04 березня 2025 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості в сумі 90750 гривень за кредитними договорами №09093-01/2024 від 12 січня 2024 року, №00947-02/24 від 01 лютого 2024 року в розмірі 19250 грн, №26426-01/2024 від 18 січня 2024 року та №41732-01/2024 від 27 січня 2024 року скасувати.

В задоволенні позову в цій частині відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 4542,00 грн понесених у зв`язку з розглядом справи у суді апеляційної інстанції

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду лише у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складений 04 вересня 2025 року.

Головуючий суддя: Гордійчук С.О.

Судді : Боймиструк С.В.

Шимків С.С.