провадження № 2-п/753/67/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" вересня 2025 р. Дарницький районний суд міста Києва в складі:

головуючого - судді Коренюк А.М.

при секретарі Лавринчук А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Дарницького районного суду м. Києва від 23 січня 2024 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості,суд -

ВСТАНОВИВ:

Відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою від 18 липня 2025 року про перегляд заочного рішення Дарницького районного суду м. Києва від 23 січня 2024 року по справі за позовом ТзОВ «Євро-Реконструкція» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості.

Заява мотивована тим, що він не з`явився в судове засідання з поважних причин (не отримання судового повідомлення (повістки), а докази, на які посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи (необхідність застосування судом строку позовної давності до вимог позивача, які охоплюються періодом з 2017 року по 2023 рік, й звернення позивачем із позовом у 2023 році).

Відтак, прийнявши вказане рішення, суд взяв за основу лише доводи позивача, внаслідок чого зробив помилковий висновок та невірно вирішив спір.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIIІ від 03 жовтня 2017 року, яким зокрема Цивільний процесуальний кодекс викладений в новій редакції.

Відповідно до п. 9 розділу ХІІ Перехідних положень ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду поданої ним у липні 2025 року заяви про перегляд заочного рішення- рекомендованою поштою з повідомленням про вручення, розміщеним оголошенням на офіційному сайті судової влади (суду), засобами електронного зв`язку, які доставлено завчасно до судового засідання, що, також, підтверджується довідкою про доставлення електронного листа.

Позивач ТзОВ «Євро-Реконструкція»в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду заяви відповідача про перегляд заочного рішення- рекомендованою поштою з повідомленням про вручення, засобами електронного зв`язку, які доставлено завчасно до судового засідання, розміщеним оголошенням на офіційному сайті судової влади (суду).

Суд вважає, що неявка осіб, належним чином повідомлених про час та місце засідання про перегляд заочного рішення не перешкоджає розгляду заяви відповідно до ч.1 ст.287 ЦПК України.

Враховуючи, що в матеріалах справи та поданої заяви достатньо даних про права та взаємовідносини сторін в межах розгляду заяви про перегляд заочного рішення суду, форму судочинства - спрощеного провадження із викликом в судове засідання сторін, суд визнав можливим вирішити заяву про переглад заочного рішення за відсутності сторін на підставі наявних у ній матеріалів, та за погодженням сторін.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що ніщо не перешкоджає особі добровільно відмовитись від гарантій справедливого судового розгляду у однозначний або у мовчазний спосіб. Проте для того, щоб стати чинною з точки зору Конвенції, відмова від права брати участь у судовому засіданні повинна бути зроблена у однозначний спосіб і має супроводжуватись необхідним мінімальним рівнем гарантій, що відповідають серйозності такої відмови. До того ж, вона не повинна суперечити жодному важливому громадському інтересу рішення ЄСПЛ (Hermi проти Італії, § 73; Sejdovic проти Італії § 86).

Окрім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (Рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України»).

Поряд з цим, Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (рішення ЄСПЛ від 02.12.2010 у справі "Шульга проти України", № 16652/04).

У постанові Верховного Суду від 24 січня 2018 року у справі № 907/425/16 викладено позицію, що неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи є їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, а тому не може бути перешкодою для розгляду судом питання по суті.

Верховний Суд в постанові від 01 жовтня 2020 року по справі №361/8331/18 висловився, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Наведені обставини свідчать, що сторони завчасно повідомлені про розгляд заяви судом, а виходячи з положень ст.13 ЦПК України кожна сторона розпоряджається своїми правами на власний розсуд, у тому числі, правом визначити свою участь в судовому засіданні.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи та матеріали заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 23.01.2024 року, доводи заяви від 18.07.2025 року (а.с.53), у їх сукупності, вважає, що вимоги заяви відповідача про скасування заочного рішенняне обґрунтовані, обставини, викладені в заяві не підтверджуються наявними в матеріалах справи, та встановленими в ході судового засідання доказами.

Так, судом встановлено, що заочним рішення Дарницького районного суду м.Києва від 23 січня 2024 року позовні вимоги ТзОВ «Євро-Реконструкція» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості, задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 , відомості про ідентифікаційний код платника податків - НОМЕР_1 , на користь ТзОВ «Євро-Реконструкція», код ЄДПРОУ - 37739041, 65 802 грн. 36 коп. - заборгованості за надані послуги централізованого опалення та гарячого водопостачання, 14 664 грн. 93 коп.- інфляційну складову боргу, 4 318 грн. 30 коп. - три відсотки річних, нарахованих на суму заборгованості, 2 684 грн. 00 коп. - судового збору, а всього - 87 469 (вісімдесят сім тисяч чотириста шістдесят дев`ять) грн. 59 (п`ятдесят дев`ять) коп. (а.с.45-49).

Відповідно до частини 1 статті 287 ЦПК України заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовом у засіданні.

А відповідно до частини 1 статті 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Тобто процесуальним законом передбачені обов"язкові сукупні умови для скасування заочного рішення.

Проте, судом встановлено, що законні підстави для задоволення заяви відповідача відсутні за недоведеності вказаних ознак сукупних умов для скасування заочного рішення.

Так, відповідач ОСОБА_1 належним чином двічі повідомлений судом про час та місце розгляду справи, що підтверджується судовими повістками надісланими рекомендованою поштою з повідомленням про вручення на 07.12.2023 року 14.00 год. (а.с.36), а також на 23.01.2024 року 14.30 год. (а.с.42).

Згідно положень п.3 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за вказаною адресою місця проживання, а відтак за матеріалами справи відповідач вважається належно повідомленим про час розгляду.

Докази, на які посилається у заяві ОСОБА_1 , не мають значення й не можуть вплинути на ухвалене заочне рішення, й суд притично оцінює вказані доводи й відхиляє зазначені аргументи.

Так, щодо позиції відповідача про необхідність застосування судом за заявою такого відповідача строку позовної давності до спірних правовідносин, то такий строк не може бути застосований відповідно до положень ЦК України.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальний строк позовної давності за Цивільним кодексом України становить три роки (стаття 257 ЦК України).

Спірні правовідносини охоплюються періодом з серпня 2017 року по червень 2023 року (в.с.10-13), звернення позивачем ТзОВ «Євро-Реконструкція» до суду із позовом відбулось 01 серпня 2023 року (а.с.1-8).

Перебіг позовної давності було зупинено з 02.04.2020 року на час дії карантину, встановленого у зв`язку з COVID-19, на підставі пункту 12 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України. Цей карантин було скасовано з 01.07.2023 року.

Зупинення ж перебігу позовної давності у зв`язку з воєнним станом відбулося з 17.03.2022 року.

Таким чином, загальний період, на який зупинено перебіг позовної давності за Цивільним кодексом України, становить з 02.04.2020 року.

Відтак, правових підстав для можливого застосування за заявою відповідача строку позовної давності, немає.

За таких процесуальних підстав заява задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного та, п.9 розділу ХІІ Перехідних положень ЦПК України, керуючись ст.ст.287, 288 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ :

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Дарницького районного суду м. Києва від 23 січня 2024 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості, - залишити без задоволення.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Копію ухвали невідкладно вручити присутнім в залі суду сторонам, відсутнім - надіслати рекомендованою поштою з повідомленням про вручення для відома.

СУДДЯ: