Справа № 642/4954/25
Провадження № 2/642/1711/25
УХВАЛА

Іменем України

25 серпня 2025 року м. Харків

Суддя Холодногірського районного суду м. Харкова Цибульська С.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ломбарду «Скарбничка» товариства з обмеженою відповідальністю «Сіті трейд компанія» про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

20.08.2025 до Холодногірського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Сіті трейд компанія» про відшкодування моральної шкоди, в якому позивач просить суд стягнути з відповідача 10000 грн у якості компенсації за завдану моральну шкоду.

Перевіривши матеріали позовної заяви, суддя вважає, що її слід залишити без руху для усунення недоліків з таких підстав.

Згідно з ч. 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.

Підстави відповідальності за завдану моральну шкоду визначені ст. 1167 ЦК України. Зокрема, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Як роз`яснено в п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до ЦПК України у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Характер такої вимоги (майновий чи немайновий) є похідним від обраного позивачем (потерпілою особою) способу відшкодування моральної шкоди. Якщо позивач просить відшкодувати моральну шкоду грошима або майном, то така позовна вимога набуває майнового характеру. Якщо ж позивач вибрав інший спосіб відшкодування моральної шкоди, який не має грошового вираження (спростування неправдивих відомостей, прилюдне вибачення тощо), то така вимога є немайновою. Таким чином, позовна вимога про відшкодування моральної шкоди грошима або майном є майновою, а вимога про відшкодування моральної шкоди в інший (немайновий) спосіб є немайновою вимогою.

Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду викладеною у постанові від 28 листопада 2018 року у справі № 761/11472/15-ц.

Отже за позовну вимогу про відшкодування моральної шкоди має справлятися судовий збір.

Законом України «Про державний бюджет України на 2025 рік» визначено, що розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2025 року становить 3 028 грн.

Згідно із вимогами ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем судовий збір становить 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленої законом на 01 січня календарного року.

Отже за позовну вимогу про стягнення моральної шкоди ставка судового збору, що підлягає сплаті, становить 1 211,20 грн.

Судовий збір необхідно сплатити за реквізитами: отримувач коштів: ГУК Харків обл/мХар Холодног/22030101, код ЄРДПОУ 37874947, р/р UA0020656, Банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), Призначення платежу: 101.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів» крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо: 1) при реалізації продукції будь-яким чином порушується право споживача на свободу вибору продукції; 2) при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення; 3) при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору; 4) порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач; 5) будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію; 6) споживачу реалізовано продукцію, яка є небезпечною, неналежної якості, фальсифікованою; 7) ціну продукції визначено неналежним чином; 8) документи, які підтверджують виконання договору, учасником якого є споживач, своєчасно не передано (надано) споживачу.

Пунктом 22 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що споживач це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 12.04.1996 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» вбачається, що позовна заява про захист прав споживача повинна містити відомості: про те, яке право споживача порушено; коли і в чому це виявилося; про способи захисту, які належить вжити суду; про розмір сум, щодо яких заявлено вимоги, з відповідними розрахунками і обґрунтуванням; про докази, що підтверджують позов. До заяви повинні бути додані необхідні документи - залежно від заявлених вимог (наприклад, договір, квитанція-замовлення, квитанція-зобов`язання, транспортна чи інша накладна, чек, касовий ордер).

Отже позивач, вважаючи себе споживачем, при зверненні до суду, зобов`язаний викласти зміст позовних вимог та обставини, якими він обґрунтовує вказані позовні вимоги у відповідності до норм Закону України «Про захист прав споживачів», зазначивши про те, яке право споживача порушено у відповідності до ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів», навівши підтвердження того, що між сторонами існують правовідносини, які регулюються вказаним Законом.

З системного аналізу положень Закону України «Про захист прав споживачів» вбачається, що для звільнення позивача від обов`язку сплати судового збору, останньому недостатньо зазначити, що поданий ним позов пов`язаний із захистом його прав, як споживача, оскільки такий позов повинен містити предмет та обставини, які вказують на порушення прав позивача як споживача послуг. Тобто предмет та підстави позову повинні вказувати на те, що такий позов пов`язаний з порушенням права споживача, з зазначенням такого права та способу захисту відповідно до положень, передбачених Законом України «Про захист прав споживачів».

Так, зокрема у постанові Верховного Суду від 12.08.2020 у справі № 638/6060/18 (провадження № 61-2657св/19) зверталась увага, що для застосування статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» має бути встановлено, що позов пов`язаний з порушенням прав споживача.

Отже позивач повинен обґрунтувати застосування до спірних правовідносин положень Закону України «Про захист прав споживачів» та, відповідно його звільнення від сплати судового збору за пред`явлення позовної вимоги щодо стягнення з відповідача компенсації за завдану моральну шкоду; або сплатити судовий збір у визначеному законодавством розмірі.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити, з-поміж іншого, повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Так, позивачем не зазначено своїх повних анкетних даних, РНОКПП або серії та номеру паспорта, позивачем не додано копій документів, що посвідчують його особу, з огляду на що суд позбавлений можливості пересвідчитися, що така заява подана саме цією особою. Крім того позивачем не зазначено коду ЄДРПОУ відповідача та відомостей щодо наявності у сторін електронного кабінету. Також позивачем вказано відповідача ломбард «Скарбничка» ТОВ «Сіті трейд компанія», однак з доданих до позовної зави документів вбачається, що назва відповідача є відмінною від тієї, що вказана позивачем.

Відповідно до п. п. 8, 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема ; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Всупереч вказаним нормам Закону позивачем не зазначено щодо наявності у неї оригіналів доказів, які додано до позовної заяви, підтвердження щодо того, що нею не подано іншого позову до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Всупереч вказаній нормі Закону позивачем не додано до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, для відповідача.

Відповідно до частини 5 статті 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно з ч. 2 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Порядок засвідчення копій документів передбачено Національним стандартом ДСТУ 4163:2020 «Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів».

Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 95 ЦПК України копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Позивачем не засвідчено подані ним додатки до позовної заяви належним чином.

З огляду на вказане суд вважає заяву такою, що не відповідає вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України та пропонує позивачу:

- сплатити судовий збір у розмірі 1211,20 грн за позовну вимогу майнового характеру та надати суду докази сплати судового збору, або подати клопотання з належним обґрунтуванням наявності підстав звільнення позивача від сплати судового збору відповідно до закону, надавши підтверджуючі документи;

- зазначити повні анкетні дані позивача, РНОКПП або серії та номеру паспорта, із наданням копій документів, що посвідчують особу позивача, визначитися з назвою відповідача, зазначити код ЄДРПОУ відповідача та вказати відомості щодо наявності у сторін електронного кабінету;

- вказати щодо наявності у позивача оригіналів доказів, які додано до позовної заяви, та зазначити відомості стосовно того, що позивачем не подано іншого позову до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав;

- подати до суду додатки до позовної заяви у вигляді копій, засвідчених належним чином відповідно до вимог законодавства;

- надати суду копію позовної заяви та додатки до неї, засвідчені належним чином, для відповідача.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 175-177, 185, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ломбарду «Скарбничка» товариства з обмеженою відповідальністю «Сіті трейд компанія» про відшкодування моральної шкодизалишити без руху.

Надати позивачу строк 5 (п`ять) днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків.

Роз`яснити позивачу, що в разі, якщо недоліки позовної заяви не будуть усунуті у встановлений судом строк, заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачеві.

Копію ухвали надіслати позивачеві.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя Світлана ЦИБУЛЬСЬКА