ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/7047/25
провадження № 2/753/6676/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2025 року Дарницький районний суд м. Києва в складі головуючого судді Заставенко М.О., секретар судового засідання Пічкур А.О.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Житлово-будівельний кооператив «Шовковик-14»,

представники відповідача Авдоніна Л.І., Борщик С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Житлово-будівельного кооперативу «Шовковик-14» про зобов`язання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок систематичного порушення режиму тиші,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до Житлово-будівельного кооперативу «Шовковик-14», в якій просила суд зобов`язати відповідача за власний рахунок привести підвальне приміщення в первісний стан і демонтувати незаконно встановлений циркуляційний насос і встановити його відповідно до норм діючого законодавства; стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 30 000,00 грн.

Позовна заява обґрунтована наступним. Позивач проживає за адресою: АДРЕСА_1 . В жовтні 2024 року ЖБК «Шовковик-14» було встановлено в підвальному приміщенні вказаного будинку циркуляційний насос з метою, як зазначено відповідачем, для підвищення тиску у трубах для кращого постачання гарячої води для квартир іншого стояка. В перший же день після установки циркуляційного насосу, позивач почула сильний гул і вібрації у себе в квартирі, які, як виявилося йшли від насосу. ОСОБА_1 звернулася до правління будинку для урегулювання ситуації. Виявилося, що насос було встановлено без письмової згоди мешканців будинку та замовлення проектної документації, узгодження її у відповідних органах, що передбачено ДБН В.3.2-2-2009. Крім того, насос встановлений на несучу стіну будинку, що є порушенням ДСТУ EN16297-1:2017 Насоси. Відцентровані насоси. Безсальникові циркуляційні насоси. Саме через це порушення і створюється гул та вібрація. Внаслідок постійної роботи насоса позивач майже повністю втратила здоровий сон, що негативно відображається на її здоров`ї. 06.11.2024 позивач звернулася до відповідача з проханням про прийняття мір щодо усунення гулу в квартирі. 11.11.2024 у квартирі позивача комісією було проведено поверхневу перевірку в наслідок чого було складено Акт ЖБК «Шовковик-14», в якому зазначено, що у квартирі АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_1 , сторонніх шумів, пов`язаних з роботою технічного обладнання, яке знаходиться в підвальному приміщенні не було виявлено членами комісії. Після обстеження квартири АДРЕСА_1 , комісія провела дослідження у підвальному приміщенні, де розташований насос для покращення циркуляції ГВП. За показниками шумоміру рівень становить 40 DB, що є допустимою нормою. Додатково між насосом та стіною було встановлено шумопоглинаючу прокладку. Однак у дійсності, рівень шуму становить 53-57 DB. 13.11.2024 позивач подала відповідачеві заяву про проведення нової неупередженої і кваліфікованої експертизи щодо рівня шуму в квартирі позивача і прохання про усунення виявлених порушень. 10.12.2024 комісія у тому самому складі провела опитування сусідів з верхніх поверхів щодо якості подачі ГВП. 25.12.2024 позивач повторно звернулася із заявою до відповідача про надання технічної документації по циркуляції насосу на несущу стіну в підвалі будинку, оскільки на попередні звернення не отримала належної відповіді. У листі від 03.02.2025 відповідачем зазначено, що було проведено дослідження шумового навантаження від 21.01.2025, виміри рівнів гулу були проведені у житлових кімнатах АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 в точках 1, 2, 3 (біля вікна, в центрі кімнати, біля дверей) квартири АДРЕСА_1 та встановлено, що еквівалентні і максимальні рівні звуку становили 27029 дбА та 31-33 дбА, при гранично допустимих рівнях для денного часу 40 та 55 дбА відповідно. Зробити заміри у вечірній час вони не можуть у зв`язку із обмеженнями дії воєнного стану. Позивач вважає наявними підстави для усунення порушень шляхом зобов`язання відповідача привести підвальне приміщення в первісний стан і демонтувати незаконно встановлений циркуляційний насос і встановити його відповідно до норм діючого законодавства. Діями відповідача порушуються права позивача як мешканки будинку, оскільки вона не може спокійно знаходитися на території своєї власної квартири через великий рівень шуму, вона майже повністю втратила здоровий сон. Просить стягнути з відповідача 30 000,00 грн моральної шкоди.

Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 23.04.2025 відкрито провадження за вказаною позовною заявою, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження у підготовче засідання.

30.06.2025 до суду надійшов відзив на позовну заяву. Сторона відповідача заперечує щодо заявлених позовних вимог в повному обсязі, вважає їх незаконними, необґрунтованими, безпідставними, недоведеними, обставини, що зазначені в позов не відповідають дійсності. Згідно Акту надання послуг № 377 від 17.10.2024 проведено монтажні роботи по облаштуванню вантуса для автоматичного спуску повітря на технічному поверсі першого під`їзду за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно Акту надання послуг № 417 від 05.11.2024 проведено виготовлення та облаштування насосного вузла по системі ГВП (без електропід`єднання) за цією ж адресою. 11.11.2024 складено Акт ЖБК «Шовковик-14» згідно якого зафіксовано, що сторонніх шумів, пов`язаних з роботою технічного обслуговування, яке знаходиться в підвальному приміщенні не було виявлено членами комісії. В підвальному приміщенні рівень шуму становив 40 DB, що є допустимою нормою, між насосом та стіною було встановлено шумопоглинаючу прокладку. Вказану інформацію було надано у відповідь на заяву позивача. Відповідач належним чином виконує свої обов`язки щодо утримання спільного майна членів кооперативу, вчиняє дії щодо забезпечення мешканців будинку ГВП та підтримання належного постачання ГВП, температури ГВ, на що постійно надходили скарги мешканців будинку. Позивачем не доведено належними та допустимими доказами наявність гулу та вібрації саме від циркуляційного насосу, відсутні докази фіксації рівня шуму в її квартирі, та того, що вібрація та шум пов`язані з роботою циркуляційного насосу. Також не доведено факту заподіяння моральної шкоди. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

07.07.2025 позивачем подано відповідь на відзив, в якому вказала, що при подачі до суду позовної заяви нею були долучені всі необхідні матеріали справи, які підтверджують виниклі обставини по яким позивач змушена звертатися до суду.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 08.07.2025 витребувано з ЖБК «Шовковик-14» копії технічної документації на циркуляційний насос, що встановлений у будинку у жовтні 2024 року, а також копії проектної документації на встановлення вказаного насосу.

Протокольною ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 31.07.2025 закрито підготовче засідання, справу призначено до розгляду по суті.

В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримала та пояснила, що оскільки при встановленні насосу не виконані певні умови, а саме встановлений вертикально та тиск води в трубах перевищує рекомендований виробником, виникає вібрація насосу та гул.

Представники відповідача в суді заперечували щодо задоволення заявлених позовних вимог, вважаючи їх безпідставними та необгрунтованими, пояснили, що насос був встановлений для того, щоб була подача гарячої води на 10 поверх на іншому стояку. Після звернень позивача щодо шуму здійснювали перевірки. Навіть вимикали насос на ніч, однак зранку позивач все ще скаржилася на шум. Для встановлення такого насосу дозвіл не вимагається, а правління має повноваження між засіданнями зборів приймати певні рішення щодо життєдіяльності будинку.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, ЦПК України, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (частина 1 статті 3 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч.ч. 1, 2, 3, 4 ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно із п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій (частини 1-4 ст. 12 ЦПК України).

Ст.ст. 15, 16 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

В судовому засіданні встановлено, та не заперечувалося сторонами, що позивач проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Будинок АДРЕСА_1 перебуває на утриманні та в управління Житловоо-будівельного кооперативу «Шовковик-14», що підтверджується копією Статуту кооперативу.

Відповідно до Статуту, правління є виконавчим органом кооперативу, яке організовує і реалізовує діяльність кооперативу в період між Загальними зборами. Відповідно до п. 4.5 Статуту правління кооперативу має право виконувати в межах своєї компетенції інші необхідні дії, спрямовані на покращення умов проживання членів кооперативу, членів їх сімей та мешканців будинків.

На засіданні правління кооперативу 05.10.2024, у зв`язку зі скаргами мешканців 1-го під`їзду на відсутність гарячого водопостачання, після проведеного комісійного обстеження та огляду внутрішньо будинкової системи гарячого водопостачання, в результаті якого було виявлено низький потік гарячого водопостачання, що свідчить про звуження ділянки трубопроводу, було прийняте рішення, що до моменту встановлення місця звуження ділянки трубопроводу та його усунення тимчасово встановити в підвальному приміщенні будинку циркуляційний насос, що підтверджується копією протоколу засідання правління № 6 від 05.10.2024, Актом комісії ЖБК «Шовковик-14» від 10.12.2024.

В жовтні 2024 року в підвальному приміщенні будинку № 42-А Житлово-будівельним кооперативом «Шовковик-14» було встановлено циркуляційний насос для забезпечення мешканців верхніх поверхів будинку ГВП та підтримання належного постачання ГВП, температури ГВ, на що постійно надходили скарги мешканців будинку.

06.11.2024 позивач письмово звернулася до голови ЖБК «Шовковик-14» із заявою про наявність шуму в її квартирі, який з`явився після встановлення циркуляційного насосу для покращення подачі води.

Актом комісії у складі голови правління Авдоніної Л.І., директора УМС сантехніки Баланчука О.А., а також ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , яка була сформована з метою вирішення заяви ОСОБА_1 , встановлено, що в квартирі АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_1 , сторонніх шумів, повязаних з роботою технічного обладнання, яке знаходиться в підвальному приміщенні, не було виявлено. Після обстеження квартири, комісія провела дослідження у підвальному приміщенні, де розміщений насос. За показами шумоміру, рівень становить 40 DB, що є допустимою нормою.

З відповіді Головного управління Держпродспоживслужби у м. Києві від 03.02.2025, наданого на звернення ОСОБА_1 від 01.12.2024, вбачається, що згідно проведених досліджень шумового навантаження від 21.01.2025 виміри рівнів шуму були проведені у житлових кімнатах АДРЕСА_3 та № 2 в точках 1, 2, 3 (біля вікна, в центрі кімнати, біля дверей) квартири АДРЕСА_1 та встановлено, що еквівалентні і максимальні рівні звуку становили 27-29 дБа та 31-33 дБА при гранично допустимих рівнях для денного часу 40 та55 дБА відповідно, згідно ДСН «Державні санітарні норми допустимих рівнів шуму в приміщеннях житлових та громадських будинків на території житлової забудови», що затверджені наказом МОЗ України № 463 від 22.02.2019.

Відповідно до Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія.

Власники квартир та нежитлових приміщень є співвласниками спільного майна багатоквартирного будинку.

Обов`язком співвласників багатоквартирного будинку є забезпечення належного утримання та належного санітарного, протипожежного і технічного стану спільного майна багатоквартирного будинку, а також забезпечення технічного обслуговування та у разі необхідності проведення поточного і капітального ремонту спільного майна багатоквартирного будинку.

Кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника.

За змістом статті 1 Закону України «Про систему громадського здоров`я», шум відноситься до фізичних факторів середовища життєдіяльності, що впливають або можуть впливати на здоров`я людини чи на здоров`я майбутніх поколінь.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 цього Закону громадяни мають право на безпечні для здоров`я і життя харчові продукти, питну воду, умови праці, навчання, виховання, побуту, відпочинку та навколишнє природне середовище.

Ч. 2 ст. 29 Закону України «Про систему громадського здоров`я», передбачено, що органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, суб`єкти господарювання та громадяни зобов`язані утримувати надані в користування чи належні їм на праві власності земельні ділянки і території відповідно до вимог санітарного законодавства.

За приписами ст. 32 вищевказаного Закону органи державної влади, органи місцевого самоврядування, суб`єкти господарювання та громадяни під час здійснення будь-яких видів діяльності з метою запобігання утворенню шуму і зменшення його шкідливого впливу на здоров`я людини зобов`язані здійснювати відповідні організаційні, господарські, технічні, технологічні, архітектурно-будівельні та інші заходи із запобігання утворенню та зниження шуму до рівнів, визначених державними медико-санітарними нормативами та правилами.

Разом з тим, відповідно до ч. 5 ст. 32 Закону, передбачені частинами другою, третьою і четвертою цієї статті вимоги щодо додержання тиші та обмеження певних видів діяльності, що супроводжуються шумом, не поширюються на випадки: 6) роботи обладнання і механізмів, що забезпечують життєдіяльність житлових і нежитлових громадських будівель, за умови вжиття вичерпних заходів для максимального обмеження проникнення шуму до прилеглих приміщень, у яких постійно чи тимчасово перебувають люди.

Державні медико-санітарні нормативи (санітарні нормативи) - обов`язкові до виконання параметри безпечності середовища життєдіяльності людини та епідемічного благополуччя, затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, які є науково обґрунтованими на основі відповідних досліджень та аналізу ризику згідно з вимогами безпеки для життя і здоров`я людини за медичними критеріями та виражені у припустимому максимальному або мінімальному, кількісному та (або) якісному значенні показника, що характеризує фактор середовища життєдіяльності, а також стан здоров`я населення за критеріями захворюваності, поширеності хвороб, фізичного розвитку, імунітету тощо, включаючи гранично допустимі концентрації, допустимі дози, максимальні рівні впливу, максимальні межі залишків, максимальні рівні вмісту, допустимі добові дози, рівні включень, часові обмеження щодо використання продукції або доступу працівників та/або населення на об`єкти після застосування небезпечних факторів, епідеміологічні показники, протиепідемічні нормативи, недотримання яких може призвести до шкідливого впливу на здоров`я людини (п. 4 ч.1 ст. 1 Закону № 2573-IX)

Допустимі рівні шуму в приміщеннях житлових та громадських будинків і на території житлової забудови закріплені у Державних санітарних нормах, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 22.02.2019 № 463.

Так, допустимі рівні звуку в приміщеннях визначаються за рівнем звукового тиску постійного шуму (дБА) та критеріями шуму (NC). Зокрема, у житлових приміщеннях допустимий рівень шуму вдень (з 08:00 год. до 22:00 год.) становить 40 дБА, а вночі (22:00 год. до 08:00 год.) - 30 дБА.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору ( ст. 95 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Надані позивачем до позовної заяви фото здійснення замірів шумометру, суд не приймає як належний доказ на підтвердження заявлених позовних вимог, оскільки із вказаних фото не можливо встановити в який період часу, ким та у якому приміщенні робилися заміри шумового навантаження.

Суд зважує на те, що для встановлення наявності небезпеки для завдання шкоди майну чи здоров`ю фізичної особи, наявності завданої шкоди, причинного зв`язку у завданні шкоди із наявністю неправомірних дій відповідача, необхідні спеціальні знання. Однак клопотання про призначення експертиз позивачкою не заявлялися. Також відсутній висновок експерта, який би підтверджував, що порушено право на користування квартирою лише шляхом демонтажу даного насосу з підвального приміщення та що еквівалентні рівні шумового навантаження перевищують допустимі.

Враховуючи вищевстановлене, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки встановлення циркуляційного насосу відбулося для забезпечення гарячою водою квартир верхніх поверхів будинку 1-го під`їзду, а позивачем в свою чергу не доведено, що встановлення вказаного насосу супроводжується шумом, який перевищує допустимі норми.

Щодо вимоги про стягнення моральної шкоди.

Відповідно до ст.16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

За приписами ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої.

Згідно із ч. 3 ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Ч.1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні.

Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Оскільки позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди є похідними від позовної вимоги про зобов`язання демонтувати циркулярний насос, суд вважає їх необґрунтованими та такими, що не підтверджені жодним належним та допустимим доказом і доходить висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 повністю.

У відповідності до положень ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, судові витрати залишаються за позивачем.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 10, 12, 13, 81, 82, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя М.О. Заставенко

Повний текст рішення складено 14.08.2025.