Справа № 563/243/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2025 року Корецький районний суд

Рівненської області

в складі: головуючого судді Сірака Д.Ю.

секретар судового засідання Литвинчук Л.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Корець заяву представника відповідача, Вершиніна К.В. про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Міатерра» про розірвання договорів найму (оренди),

в с т а н о в и в :

23 липня 2025 року представник ТОВ «Міатерра», адвокат Вершинін К.В., який представляє інтереси ТОВ «МІАТЕРРА» на підставі Ордеру на надання правничої допомоги серії АІ № 1128373 від 13 травня 2025 року, звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення у справі та стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «МІАТЕРРА» витрат на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 10 000,00 грн., оскільки дане питання не було вирішене під час ухвалення рішення суду. В поданій заяві посилається на те, що розмір витрат на оплату послуг адвоката Відповідача є співмірним із складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг (виконаних робіт) та ціною позову.

30 липня 2025 року від представника позивачки у справі, Малиновської М.М. до суду надійшов відзив, у якому вимоги ТОВ «Міатерра» не визнала, посилаючись на те, що позивачем не було надіслано заяви з додатками для її довірительки. Про існування такої заяви сторона позивача дізналась лише після отримання судової повістки, після чого самостійно ознайомилися з заявою через систему «Електронний суд». Крім того, представником ТОВ «МІАТЕРРА» не дотримано термінів подачі відповідної заяви, останнім днем подання якої є 21 липня 2025 року, натомість заява відповідача зареєстрована 23 липня 2025 року. Звертала увагу на обов`язок для кожної із сторін процесу подавати до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи. Наголошувала, що для визначення суми відшкодування необхідно послуговуватися критеріями реальності адвокатських витрат та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.

Представник ТОВ «МІАТЕРРА» в судове засідання не з`явився, про місце та час судового засідання був повідомлений належним чином.

Від представника ОСОБА_1 , адвоката Малиновської М.М. до суду надійшла заява про розгляд справи без їхньої участі, вимог відповідача не визнають, відзив на заяву підтримують та просять відмовити в заявлених вимогах ТОВ «МІАТЕРРА».

Згідно з ч. 4 ст. 270 ЦПК України, у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Враховуючи позиції сторін, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, суд прийшов до таких висновків.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Так, Рішенням Корецького районного суду Рівенської області від 16 липня 2025 року ОСОБА_1 було відмовлено в задоволенні позову до Товариства з обмеженою відповідальністю «Міатерра» про розірвання договорів оренди земельних ділянок від 10 травня 2016 року. Повний текст судового рішення сторона відповідача отримала у системі «Електронний суд» о год. 16 липня 2025 року.

22 липня 2025 року через систему «Електронний суд» представник ТОВ «МІАТЕРРА» звернувся до суду з заявою про винесення додаткового рішення та стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу (у суді дана заява зареєстрована 23 липня 2025 року).

В цей же день, 22 липня 2025 року стороною відповідача також було надіслано заяву з додатками позивачці ОСОБА_1 , що стверджується описом та фіскальним чеком АТ «УКРПОШТА» від 22.07.2025 14:38:04.

Як вбачається з матеріалів справи, 16 липня 2025 року рішенням суду ОСОБА_1 було відмовлено в задоволенні позову до ТОВ «Міатерра» про розірвання договорів оренди земельних ділянок. Цього ж дня рішення було отримано учасниками справи через підсистему «Електронний суд». 22 липня 2025 року, з порушенням визначеного ч. 141 ЦПК України строку (після п`яти днів після ухвалення рішення суду) представник відповідача направив до суду заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, яка надійшла до суду та була зареєстрована 23 липня 2025 року. Водночас, відзив на позовну заяву містить попередній орієнтовний розрахунок суми судових витрат, які він очікував понести у зв`язку з розглядом справи, що становить 10 000,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 8 тієї же статті передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заяву про ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат на правничу допомогу представник відповідача Вершинін К.В. подав до суду поза межами процесуального строку, встановленого частиною восьмою статті 141 ЦПК України.

Велика Палата Верховного Суду, приймаючи додаткову постанову від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19), залишила без розгляду заяву відповідача про стягнення понесених нею витрат на професійну правничу допомогу з огляду на пропуск нею строку для подання доказів понесених витрат. При цьому, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що у своєму клопотанні відповідач не просила поновити пропущений процесуальний строк та не вказала про поважність причин його пропуску, що є підставою для застосування частини восьмої статті 141 ЦПК України (див. пункти 53, 57 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення (стаття 126, частина перша статті 127 ЦПК України). Заяви про поновлення процесуального строку на подачу заяви про ухвалення додаткового рішення стороною відповідача до суду не подано.

Приймаючи до уваги викладене, суд дійшов висновку про залишення без розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правову допомогу.

На підставі викладеного та керуючись статтями 133, 137, 141, 142, 270 ЦПК України, суд

постановив:

Заяву представника відповідача, Вершиніна К.В. про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Міатерра» про розірвання договорів найму (оренди) - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, то зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя