Справа №461/4593/25
Провадження №2/461/2299/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2025 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Кротової О.Б.,

секретар судового засідання Басараб Д.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором,-

в с т а н о в и в :

10.06.2025 представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» - адвокат Дідух Є.О. через систему Електронний Суд звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 101632,53 грн, судовий збір в розмірі 2422,40 грн та 5000 грн витрат на правову допомогу.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 21.03.2019 між Акціонерним товариством «Ідея Банк» і ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №R01.00508.005057524, відповідно до умов якого відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпечення, повернення, строковості, платності були надані кредитні кошти в сумі 48793,35 грн. Свої зобов`язання кредитор виконав, надавши грошові кошти позичальникові. Всі права вимоги за кредитним договором №R01.00508.005057524 від 21.03.2019 з усіма додатковими договорами та угодами до нього, укладеним між ОСОБА_1 та АТ «Ідея Банк», було відступлене банком до ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» згідно договору факторингу №01.02-31/23 від 25.07.2023, в подальшому право вимоги перейшло до ТОВ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» на підставі договору факторингу №01.02-38/23 від 26.07.2023, які в свою чергу передали права на кредитний договір на підставі договору факторингу №08/11/2024 від 08.11.2024 до ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ», тобто позивачу. Відповідач зі своєї сторони не здійснив належним чином погашення кредиту, внаслідок чого станом на дату подачі позову утворилась заборгованість в розмірі 101632,53 грн, з яких: прострочена заборгованість за тілом кредиту в розмірі 48793,35 грн; прострочена заборгованість за відсотками в розмірі 52839,18 грн. Позивачем направлено відповідачу вимогу про виконання боргових зобов`язань за кредитним договором, надавши можливість останньому добровільно врегулювати заборгованість, однак вимога не була виконана. Оскільки відповідач не виконує зобов`язання, просить суд стягнути вказану заборгованість.

Ухвалою судді від 18.06.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження із викликом сторін, призначено судове засідання.

27.06.2025 відповідач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Кузьмін А.Р., подав до суду зустрічну позовну заяву до ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» про захист прав споживача, в якій просив застосувати наслідки нікчемності до кредитного договору №Р25.00508.003659326 від 12.02.2018, укладеного між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та ОСОБА_1 в частині сплати щомісячних платежів за додаткові послуги з обслуговування кредитної заборгованості, а саме: зобов`язати ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» перерахувати розмір грошових коштів, які повинен сплатити ОСОБА_1 на користь ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ», або які повинне повернути ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» на користь ОСОБА_1 , як надмірно сплачені по кредиту кошти, без урахування незаконно нарахованих та сплачених коштів - щомісячних платежів за обслуговування кредитної заборгованості і з урахуванням розміру вже перерахованих позивачем коштів за кредитними договорами №Р25.00508.003659326 від 12.02.2018 та №R01.00508.005057524 від 21.03.2019, стягнути судові витрати по оплаті судового збору згідно вимог ст.141 ЦПК України.

Ухвалою суду від 30.06.2025 у прийнятті зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» про захист прав споживача відмовлено, зустрічну позовну заяву повернуто заявнику.

24.07.2025 представником відповідача ОСОБА_1 - адвокатом Кузьміним А.Р. подано письмові пояснення (відзив на позовну заяву), в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог, застосувавши наслідки нікчемності до кредитного договору №Р25.00508.003659326 від 12.02.2018, укладеного між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 в частині сплати щомісячних платежів за додаткові послуги з обслуговування кредитної заборгованості. Так, між ОСОБА_1 та АТ «Ідея Банк» укладений кредитний договір №Р25.00508.003659326 від 12.02.2018, згідно якого сума кредиту складала 63282 грн. Згідно умов зазначеного договору (у т.ч. паспорту споживчого кредитування): строк кредитування дорівнює 35 місяців; процентна ставка - 10% річних від залишкової суми кредиту; плата (комісія) за обслуговування кредитної заборгованості 2,05% від початкової суми кредиту. ОСОБА_1 зарахував 43479 грн за умовами вказаного договору в якості погашення суми кредиту та процентів за користування кредитними коштами, в період з 12.03.2018 по 21.03.2019. В подальшому, між ОСОБА_1 та АТ «Ідея Банк» укладений додатковий кредитний договір №R01.00508.005057524 від 21.03.2019, заборгованість за яким просить стягнути ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» у даній справі. Так, за кредитним договором №R01.00508.005057524 від 21.03.2019 сума кредиту складає 53468,26 грн, мета кредиту - «погашення кредитної заборгованості за договором №Р25.00508.003659326 від 12.02.2018». Сума кредиту у розмірі 53468,26 грн за договором №R01.00508.005057524 від 21.03.2019 у цей же день списана в рахунок повного погашення заборгованості ОСОБА_1 за попереднім кредитним договором №Р25.00508.003659326 від 12.02.2018. ОСОБА_1 зарахував 12065 грн за умовами додаткового договору, в якості погашення суми кредиту та процентів за користування кредитними коштами, в період з 21.03.2019 по 21.06.2022. Відповідач вважає, що положення кредитних договорів, укладених між ним та АТ «Ідея Банк» - в частині сплати щомісячних платежів за додаткові послуги у вигляді комісії (плати) за обслуговування кредитної заборгованості суперечать вимогам Закону України «Про захист прав споживачів» та Цивільного кодексу України, тому до них мають бути застосовані наслідки нікчемності. Просить врахувати, що ОСОБА_1 жодного разу не звертався та не вимагав від позивача інформації про стан кредиту, тим паче частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Відповідачу, який є необізнаним з правових питань кредитним договором фактично були нав`язані інформаційні послуги, якими він не користувався та які він ніколи не вимагав, та за ці послуги безпідставно встановлено плату, безоплатність надання яких прямо встановлена статтею 11 Закону України «Про споживче кредитування». Також долучив власний розрахунок заборгованості за кредитним договором №R01.00508.005057524 від 21.03.2019, згідно якого така становить 20567,33 грн. Крім того, повідомив, що ОСОБА_1 подано до Краснокутського районного суду Харківської області позовну заяву до ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» з позовними вимогами застосувати наслідки нікчемності до кредитного договору №Р25.00508.003659326 від 12.02.2018, укладеного між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 в частині сплати щомісячних платежів за додаткові послуги з обслуговування кредитної заборгованості.

Ухвалою суду від 07.08.2025 клопотання представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Кузьміна А.Р. задоволено. Судове засідання у даній справі, призначене на 08.08.2025 о 09 год. 30 хв., постановлено проводити в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів за участі представника відповідача - адвоката Кузьміна А.Р. поза межами приміщення суду, за допомогою сервісу відеоконференцзв`язку ЄСІТС через електронний кабінет Електронного Cуду.

Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» - адвокат Дідух Є.О. в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи без його участі.

У визначені ухвалою суду від 07.08.2025 дату та час представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Кузьмін А.Р. не під`єднався до відеоконференцзв`язку, та був відсутній в мережі в сервісі відеоконференцзв`язку ЄСІТС електронного кабінету Електронного Cуду.

Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч.5 ст.212 ЦПК України, ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, його представник, який подав відповідну заяву, крім випадку коли суд після призначення судового засідання чи під час такого засідання втратив технічну можливість забезпечити проведення відеоконференції.

Таким чином, суд вважає за можливе проводити розгляд справи без участі відповідача та його представника, які будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, будь-яких заяв чи клопотань від таких на адресу суду не надходило.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

При цьому, виходячи з положень ст.16 ЦК України особа звертається до суду за захистом свого порушеного права.

Судом встановлено, що 21.03.2019 між Акціонерним товариством «Ідея Банк» і ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №R01.00508.005057524, згідно якого банк надає позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 53468,26 грн, а позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості) згідно з умовами цього договору.

Пунктом 1.2. кредитного договору визначено, що позичальник укладенням цього договору дає доручення банку, а банк, за дорученням позичальника, надає кредит у день підписання даного договору шляхом переказу коштів в сумі 53468,26 грн з позичкового рахунку позичальника на рахунок № НОМЕР_1 в АТ «Ідея Банк». Призначення платежу: «Погашення заборгованості договір №Р25.00508.003659326 від 12.02.2018». Банк надає кредит строком на 39 місяців. Датою видачі кредиту є дата списання коштів з позичкового рахунку позичальника для зарахування за призначенням.

Згідно п.1.3. кредитного договору, за користування кредитом позичальник сплачує проценти за ставкою: протягом періоду від початку кредитування до 30 календарного дня (включно) після завершення перших 3 місяців кредитування (надалі - пільговий період) - 0,001% річних від неповернутої суми кредиту; починаючи з 31 календарного дня після завершення пільгового періоду - 32,7% річних від неповернутої суми кредиту.

В пункті 6 кредитного договору сторони узгодили Графік щомісячних платежів за кредитним договором.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Акціонерне товариство «Ідея Банк» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, надавши відповідачу кредит, що підтверджується прибутковим позабалансовим ордером від 21.03.2019 та випискою по особовому рахунку № НОМЕР_2 (до провадження в Україні міжнародних номерів банківських рахунків - НОМЕР_3 ).

Відповідно до розрахунку заборгованості АТ «Ідея Банк», долученого до матеріалів позовної заяви, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №R01.00508.005057524 від 21.03.2019 станом на 25.07.2023 становить: заборгованість за основним боргом - 48793,35 грн, заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками - 52839,18 грн, а всього - 101632,53 грн.

25.07.2023 між АТ «Ідея Банк» (клієнт) та ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» (фактор) укладено договір факторингу №01.02-31/23, у відповідності до умов якого АТ «Ідея Банк» передає (відступає) ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» права вимоги, а ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» набуває права вимоги клієнта за первинними договорами та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором.

Відповідно до п.2.1. договору факторингу №01.02-31/23 від 25.07.2023, права вимоги, які клієнт відступає фактору за цим договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржників перед клієнтом, та визначені в реєстрі боржників, що підписуються сторонами, у паперовому вигляді, в день укладення цього договору та надсилається клієнтом фактору засобами корпоративного зв`язку у захищеному паролем файлі в день укладення цього договору. Реєстр боржників після належного його підписання сторонами вважається невід`ємною частиною договору.

На виконання умов договору факторингу №01.02-31/23 від 25.07.2023 ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» сплачено АТ «Ідея Банк» суму фінансування у розмірі 11963508 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №9217 від 26.07.2023.

Відповідно до реєстру боржників №3 - додатку 1 до договору факторингу №01.02-31/23 від 25.07.2023, ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №R01.00508.005057524 від 21.03.2019 в сумі 101632,53 грн.

26.07.2023 між ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» (клієнт) та ТОВ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» (фактор) укладено договір факторингу №01.02-38/23, у відповідності до умов якого ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» передає (відступає) ТОВ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» права вимоги, а ТОВ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» набуває права вимоги клієнта за первинними договорами та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором.

Відповідно до п.2.2. договору факторингу №01.02-38/23 від 26.07.2023, права вимоги, які клієнт відступає фактору за цим договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржників перед клієнтом, та визначені в реєстрі боржників, що підписуються сторонами, у паперовому вигляді, в день укладення цього договору та надсилається клієнтом фактору засобами корпоративного зв`язку у захищеному паролем файлі в день укладення цього договору. Реєстр боржників після належного його підписання сторонами вважається невід`ємною частиною договору.

На виконання умов договору факторингу №01.02-38/23 від 26.07.2023 ТОВ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» сплачено ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» суму фінансування у розмірі 1981288,79 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №128 від 26.07.2023.

Відповідно до реєстру боржників №1 - додатку 1 до договору факторингу №01.02-38/23 від 26.07.2023, ТОВ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №R01.00508.005057524 від 21.03.2019 в сумі 101632,53 грн, з яких: заборгованість за основною сумою боргу в розмірі 48793,35 грн грн; заборгованість за відсотками в розмірі 52839,18 грн.

08.11.2024 між ТОВ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» (клієнт) та ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» (фактор) укладено договір факторингу №08/11/2024, у відповідності до умов якого ТОВ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» передає (відступає) ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» права вимоги, а ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» набуває права вимоги клієнта за первинними договорами та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором.

Відповідно до п.2.2. договору факторингу №08/11/2024 від 08.11.2024, права вимоги, які клієнт відступає фактору за цим договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржників перед клієнтом, та визначені в реєстрі боржників, що підписуються сторонами, у паперовому вигляді, в день укладення цього договору та надсилається клієнтом фактору засобами корпоративного зв`язку у захищеному паролем файлі в день укладення цього договору. Реєстр боржників після належного його підписання сторонами вважається невід`ємною частиною договору.

На виконання умов договору факторингу №08/11/2024 від 08.11.2024 ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» сплачено ТОВ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» суму фінансування у розмірі 98500 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №476 від 22.11.2024.

Як вбачається з реєстру боржників №1 - додатку 1 до договору факторингу №08/11/2024 від 08.11.2024, ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №R01.00508.005057524 від 21.03.2019 в сумі 101632,53 грн, з яких: заборгованість за основною сумою боргу в розмірі 48793,35 грн грн; заборгованість за відсотками в розмірі 52839,18 грн.

04.04.2025 ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» на адресу відповідача направлено письмову вимогу (повідомлення) про відступлення права вимоги за кредитним договором №R01.00508.005057524 від 21.03.2019 до ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ», та про необхідність погашення заборгованості у розмірі 101632,53 грн.

Відповідач, зі своєї сторони, не виконав умови кредитного договору, а саме не здійснив належним чином погашення кредиту, внаслідок чого станом на дату звернення до суду з позовною заявою утворилась заборгованість в розмірі 101632,53 грн.

Відповідно до положень ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Стаття 513 ЦК України передбачає, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з положеннями ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Статтею 517 ЦК України визначено, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Згідно ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Стаття 611 ЦК України визначає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Враховуючи викладені вище норми та обставини справи, суд приходить до висновку про доведеність виникнення у позивача права вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором №R01.00508.005057524 від 21.03.2019.

Щодо покликань представника відповідача на необхідність застосування наслідків нікчемності кредитного договору в частині сплати щомісячних платежів за додаткові послуги з обслуговування кредитної заборгованості, суд зазначає наступне.

Згідно п.1.4. кредитного договору №R01.00508.005057524 від 21.03.2019, за обслуговування кредиту банком, що включає в себе: надання інформації за рахунками позичальника з використанням телефонних каналів зв`язку, а саме зі стаціонарних телефонів в Україні, в контакт-центрі, шляхом направлення sms-повідомлень щодо суми платежу за цим договором, щодо зарахування платежу в погашення заборгованості за кредитом тощо; надання інформації по рахунку позичальника із використанням засобів електронного зв`язку шляхом направлення інформації про стан рахунку на адресу електронної пошти позичальника; опрацювання запитів позичальника, що направлені банку позичальником із використанням різних каналів зв`язку тощо, позичальник сплачує плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в терміни та розмірах, визначених згідно Графіку щомісячних платежів за кредитним договором.

Разом з тим, з Графіку щомісячних платежів, який міститься в п.6 кредитного договору встановлено, що в такому не передбачено сплату позичальником плати за обслуговування кредиту.

Окрім цього, відповідно до виписки по особовому рахунку № НОМЕР_2 (до провадження в Україні міжнародних номерів банківських рахунків - НОМЕР_3 ) вбачається, що ОСОБА_1 не сплачувалася плата за обслуговування кредиту, а також про стягнення такої не заявляє ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» при зверненні до суду.

Таким чином, підстави для застосування наслідків нікчемності кредитного договору №R01.00508.005057524 від 21.03.2019 в частині сплати щомісячних платежів за додаткові послуги з обслуговування кредитної заборгованості у даній справі відсутні.

Також суд вважає безпідставні покликання представника відповідача на застосування наслідків нікчемності умови кредитного договору №Р25.00508.003659326 від 12.02.2018, укладеного між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 , щодо сплати щомісячних платежів за обслуговування кредитної заборгованості, оскільки предметом даного позову є стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості саме за кредитним договором №R01.00508.005057524 від 21.03.2019.

Суд враховує, що ОСОБА_1 та АТ «Ідея Банк» було укладено два окремих кредитних договори, а саме кредитний договір №Р25.00508.003659326 від 12.02.2018 та кредитний договір №R01.00508.005057524 від 21.03.2019, право вимоги за яким на підставі договорів факторингу перейшло до ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ», та кредитні кошти за яким були спрямовані на погашення заборгованості за кредитним договором №Р25.00508.003659326 від 12.02.2018.

Таким чином, враховуючи, що відповідачем ОСОБА_1 прострочено виконання грошового зобов`язання в строки, передбачені умовами кредитного договору, доказів погашення заборгованості за укладеним кредитним договором відповідачем суду не надано, суд вважає, що вимоги позивача є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором №R01.00508.005057524 від 21.03.2019 у розмірі 101632,53 грн.

Вирішуючи питання судових витрат, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання вимог ч.8 ст.141 ЦПК України представником Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» - адвокатом Дідухом Є.О. долучено до матеріалів справи наступні документи: договір про надання юридичних послуг №01/08/2024-А від 01.08.2024, укладений між ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» та адвокатом Дідухом Є.О.; заявку від 20.11.2024 №R01.00508.005057524 на виконання доручення до договору №01/08/2024-А від 01.08.2024; рахунок на оплату №R01.00508.025 від 06.05.2025; детальний опис робіт (наданих послуг) №R01.00508.005057524 від 06.05.2025; акт від 06.05.2025 №R01.00508.005057524 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно договору №01/08/2024-А від 01.08.2024; довіреність від 01.08.2024; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС №5972/10.

Згідно ст.60 ЦПК України, представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина друга статті 137 ЦПК України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 137 ЦПК України).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина четверта статті 137 ЦПК України).

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).

Обов`язок спростування співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 137 ЦПК України).

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відповідно до п.48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України №10 від 17.10.2014, витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Верховний Суд у постанові від 12.06.2018 по справі №462/9002/14-ц (провадження №61-9880св18), прийшов до наступних висновків: «свобода договору не є абсолютною, вона обмежується законом і суттю договірних правовідносин, якою за договором про надання юридичних послуг у формі представництва у суді є забезпечення балансу приватних і публічних інтересів - права особи на кваліфіковану юридичну допомогу при розгляді її справи у суді (приватний інтерес) і незалежність та безсторонність судової влади при розгляді цивільних справ (публічний інтерес).

Також, діючим законодавством передбачено, що при визначенні розміру компенсації суду слід враховувати (а сторонам доводити) розумність витрат, тобто відповідність понесених стороною витрат складності, обсягу та характеру наданої адвокатом (іншим фахівцем) допомоги. На доведення обсягу наданої правової допомоги суду може бути надано як доказ докладний письмовий звіт адвоката у конкретній справі, адресований клієнту.

Згідно позиції Верховного Суду, яка висвітлена у постанові КЦС ВС від 09.06.2020 у справі №466/9758/16-ц та від 15.04.2020 у справі №199/3939/18-ц, аналізовані витрати сторони судового процесу мають бути документально підтверджені та доведені.

Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані представником позивача документи та доводи на обґрунтування суми заявлених витрат, пов`язаних із розглядом справи, взявши до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для спору (справи), суд приходить до висновку про те, що заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5000 грн не є цілком співмірним із складністю справи, виконаними адвокатом роботами (наданими послугами, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Визначаючи розмір витрат які підлягають стягненню, суд виходить з критеріїв наведених вище, а саме складності справи (справа про стягнення заборгованості розглянута за правилами спрощеного позовного провадження), часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги (час витрачений на обґрунтування позиції сторони і надання консультацій для її погодження), обсягу наданих послуг та виконаних робіт (зміст та обсяг поданих суду документів, обсяг робіт наведених у відповідному акті), ціни позову, а також значення справи для кожної сторони.

З урахуванням вищенаведених доводів та мотивів, та того, що позовні вимоги задоволено в повному обсязі, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 2000 грн витрат на правничу допомогу та суму сплаченого позивачем судового збору в розмірі 2422,40 грн.

Керуючись ст.ст.2, 10, 12, 141, 247, 258, 259, 263-265, 274-279 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

позов Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» заборгованість за кредитним договором №R01.00508.005057524 від 21.03.2019 в розмірі 101632,53 грн (сто одну тисячу шістсот тридцять дві гривні п`ятдесят три копійки).

Стягнути ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» судовий збір в розмірі 2422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні сорок копійок) та 2000 грн (дві тисячі гривень) витрат на правничу допомогу.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 12.08.2025.

Учасники справи:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ», 03045, м. Київ, вул. Набережно-Корчуватська, буд.27, приміщення 2, , електронна пошта: ;

представник позивача: Дідух Євген Олександрович, АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

відповідач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , номер телефону: НОМЕР_6 .

Суддя О.Б. Кротова