Справа № 715/430/25
Провадження № 2/715/234/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2025 року селище Глибока

Глибоцький районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого судді Цуренка В.А.

секретар судового засідання Оршевська С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ земельної ділянки,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ земельної ділянки, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 24 листопада 2007 року, позивачка по справі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вступила в шлюб з відповідачем по справі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрували у виконавчому комітеті Киселицької сільської ради Путильського (колишнього) району Чернівецької області, актовий запис № 24.

Від їхнього шлюбу у сторін по справі народилось двоє дітей.

- ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Киселиця Путильського (колишнього) району Чернівецької області;

- ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Чернівці Чернівецької області.

03 квітня 2023 року, між сторонами по справі, заочним рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області, шлюб був розірваний. Вказане рішення суду набрало законної сили 04.05.2023 року.

Під час перебування сторін по справі в зареєстрованому шлюбі, останні побудували житловий будинок з господарськими спорудами, який розташований по АДРЕСА_1 та є завершений об`єктом будівництва та введений в експлуатацію, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності від 10.10.2018 р., реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна: 210.

Рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 25 травня 2020 року визнано вищевказаний житловий будинок з господарськими спорудами, об`єктом спільної сумісної власності подружжя, що належить позивачки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та відповідачу ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та за позивачкою визнано право власності на 1/2 частку вказаного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами та виділено їй в натурі І поверх житлового будинку літ. «А», а саме: тамбур № 1-1, площею 2,60 кв.м.; частину коридору № 1-2-1, площею 7,0 кв.м.; кімнату № 1-3, площею 12,80 кв.м., кімнату № 1-4, площею 12,50 кв.м.; ванну кімнату № 1-5, площею 4,9 кв.м.; кухню № 1-6, площею 16,50 кв.м., загальна площа яких становить - 56,3 кв.м.; сарай літ. «Г»; літню кухню літ. «Д», припинивши право спільної сумісної власності подружжя на вказане майно. Та залишено у спільному користуванні обох співвласників, тобто сторін по справі, вхід у підвал № І, площею 4,20 кв.м.; підвал № II, площею 11,0 кв.м.; котельню № III, площею 8,40 кв.м.; колодязь № 1, огорожу № 2- 4, вигрібну яму літ. «В.я».

Земельна ділянка, на якій розмішений вищевказаний житловий будинок, загальною площею - 0,1323 га., цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер земельної ділянки: :01:002:0515, належить відповідачу ОСОБА_2 , на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 332654 від 08.11.2007 р., що зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів за № 98, згідно якого право власності вказаного нерухомого майна виникла на підставі договору дарування від 09.08.2007 р., посвідченим приватним нотаріусом Глибоцького (колишнього) районного нотаріального округу Чернівецької області, Кінащук Н.М.

Вищевказані правовстановлюючі документи на спірне нерухоме майно в оригінальній формі, знаходяться у відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно експертного звіту № ОМ240926-01 про експертну грошову оцінку вищевказаної земельної ділянки від 26.09.2024 р., вартість спірного нерухомого майна складає - 272 966 грн. 00 коп.

Набуття позивачкою право на вищевказану земельну ділянку пропорційно розміру її частки у спільній власності на вказаний будинок, тобто на яку остання має право, а саме, на 1/2 частину земельної ділянки шляхом мирного врегулюванням до теперішнього часу не відбулось, у зв`язку з неприязними та напруженими відносинами які існують між сторонами по справі.

У зв`язку з вищевказаним, позивачка ОСОБА_1 змушена звернутися до суду із даним позовом, щодо проведення поділу земельної ділянки, загальною площею - 0,1323 га., цільове призначення якої - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер земельної ділянки: :01:002:0515, між останньою та відповідачем ОСОБА_2 , визнавши за кожним із них право власності на 1/2 частину зазначеної вище земельної ділянки.

Звертаючись до суду із вказаним позовом, позивачка ОСОБА_1 , вказує, що на підставі судового рішення остання набула право власності на 1/2 частину житлового будинку який розташований по АДРЕСА_1 , тому відповідно до положень статей 377 ЦК України, 120 ЗК України має право на отримання половини земельної ділянки, на якій розташований будинок.

Отже, незважаючи на те, що вищевказана земельна ділянка, на якій збудовано будинок, набута відповідачем на підставі право власності на нерухоме майно, однак з врахуванням того, що на такій подружжям за час шлюбу збудовано житловий будинок, вважаю, що вказана земельна ділянка підлягає поділу між співвласниками будинку, колишнім подружжям.

Просить суд, ухвалити рішення, яким виділити та визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , право спільної часткової власності, по 1/2 частки кожному, на земельну ділянку, загальною площею - 0,1323 га., цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер земельної ділянки: :01:002:0515, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та провести поділ в натурі даної земельної ділянки. Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сплачений судовий збір, витрати на проведення судової земельно-технічної експертизи по розподілу земельної ділянки.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, проте її представник, адвокат Боднарюк Костянтин Васильович направив до суду заяву, в якій вказав, що позов підтримує, просить суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, а справу розглянути у їхній відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, проте від його представника, адвоката Козачука Сергія Авреловича до суду надійшла заява про визнання позовних вимог у повному обсязі та проханням повернути позивачу 50% суми судового збору за рахунок державного бюджету у зв`язку з визнанням позовних вимог. Розгляд справи просить проводити без їхньої участі.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав.

На підставі ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

В силу ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що з 24 листопада 2007 року, сторони перебували у шлюбі.

Від шлюбу у сторін по справі народилось двоє дітей.

- ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Киселиця Путильського (колишнього) району Чернівецької області;

- ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Чернівці Чернівецької області.

03 квітня 2023 року, між сторонами по справі, заочним рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області, шлюб був розірваний. Вказане рішення суду набрало законної сили 04.05.2023 року.

Під час перебування сторін у зареєстрованому шлюбі, останні побудували житловий будинок з господарськими спорудами, який розташований по АДРЕСА_1 та є завершений об`єктом будівництва та введений в експлуатацію, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності від 10.10.2018 р., реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна: 210.

Рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 25 травня 2020 року визнано вищевказаний житловий будинок з господарськими спорудами, об`єктом спільної сумісної власності подружжя, що належить позивачці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та відповідачу ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та за позивачкою визнано право власності на 1/2 частку вказаного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами та виділено їй в натурі І поверх житлового будинку літ. «А», а саме: тамбур № 1-1, площею 2,60 кв.м.; частину коридору № 1-2-1, площею 7,0 кв.м.; кімнату № 1-3, площею 12,80 кв.м., кімнату № 1-4, площею 12,50 кв.м.; ванну кімнату № 1-5, площею 4,9 кв.м.; кухню № 1-6, площею 16,50 кв.м., загальна площа яких становить - 56,3 кв.м.; сарай літ. «Г»; літню кухню літ. «Д», припинивши право спільної сумісної власності подружжя на вказане майно. Та залишено у спільному користуванні обох співвласників, тобто сторін по справі, вхід у підвал № І, площею 4,20 кв.м.; підвал № II, площею 11,0 кв.м.; котельню № III, площею 8,40 кв.м.; колодязь № 1, огорожу № 2- 4, вигрібну яму літ. «В.я».

Земельна ділянка, на якій розмішений вищевказаний житловий будинок, загальною площею - 0,1323 га., цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер земельної ділянки: :01:002:0515, належить відповідачу ОСОБА_2 , на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 332654 від 08.11.2007 р., що зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів за № 98, згідно якого право власності вказаного нерухомого майна виникла на підставі договору дарування від 09.08.2007 р., посвідченим приватним нотаріусом Глибоцького (колишнього) районного нотаріального округу Чернівецької області, Кінащук Н.М.

Згідно експертного звіту № ОМ240926-01 про експертну грошову оцінку вищевказаної земельної ділянки від 26.09.2024 р., вартість спірного нерухомого майна складає - 272 966 грн. 00 коп.

Висновком експерта № 49 від 16 травня 2025 року за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи встановлено проект розподілу вище вказаної земельної ділянки між сторонами по справі.

Відповідно до статті 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну' ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Згідно з частинами першою, четвертою статті 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

За загальним правилом, закріпленим у цих нормах, особа, яка набула права власності на частину будівлі чи споруди стає власником або користувачем відповідної частини земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому землекористувачу. При цьому у випадку переходу права власності на об`єкт нерухомості право власності або право користування на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об`єкти.

Перехід права власності або користування земельною ділянкою при набутті, переході права власності на розташовані на ній жилий будинок, будівлю або споруду урегульовано нормами ст.ст. 377, 381 ЦК України та ст.ст. 120, 125 ЗК України. Зазначені норми, в першу чергу ст. 120 ЗК України, закріплюють загальний принцип цілісності об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований (принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди). За вказаною нормою земельного законодавства визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку в разі набуття права власності на нерухомість. При цьому при застосуванні положень ст. 120 ЗК України у поєднанні з нормою ст. 125 ЗК України слід виходити з того, що у випадку переходу/набуття права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності або користування земельною ділянкою в набувача нерухомості виникає одночасно з виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об`єкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об`єкта права власності. Тобто за загальним правилом, закріпленим у ч. 1 ст. 120 ЗК України, особи, які набули права власності на будівлю чи споруду, стають власниками або користувачами земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала або перебувала у користуванні відповідно попереднього власника або користувача. Перехід майнових прав до іншої особи зумовлює перехід до неї і прав на ту частину земельної ділянки, на якій безпосередньо розташований відповідний об`єкт нерухомості, та частину земельної ділянки, яка необхідна для його обслуговування. Особа, яка набула право власності на об`єкт нерухомості, розташований у межах земельної ділянки, якою володів або користувався попередній власник нерухомого майна, набуває право вимагати оформлення на своє ім`я документів на право власності або користування всією земельною ділянкою на умовах і в обсязі, які були встановлені для попереднього власника об`єкта нерухомості, або частиною земельної ділянки, яка необхідна для обслуговування об`єкта нерухомості, розташованого на ній.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на важливість принципу superficies solo cedit (збудоване на поверхні слідує за землею). Принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди, який хоча безпосередньо і не закріплений у загальному вигляді в законі, тим не менш знаходить свій вияв у правилах статті 120 ЗК України, статті 377 ЦК України, інших положеннях законодавства (пункт 8.5 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 грудня 2018 року у справі № 910/18560/16 (провадження № 12-143гс18), постанова від 16 лютого 2021 року в справі № 910/2861/18.

За приписами пунктів а), в) частини 2 статті 89 ЗК України, у спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки: подружжя; співвласників жилого будинку. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом (частина 4 цієї статті). Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом (частина 5 цієї статті).

У відповідності до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідачем у своєму клопотанні про визнання позовних вимог, заявлено прохання повернення з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору позивачем.

Відповідно до ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір», у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Таким чином, з відповідача ОСОБА_2 підлягають стягненню судові витрати по справі з повернення оплаченого позивачем судового збору в розмірі 1590,81 грн.

Окрім того з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати за проведення судової земельно-технічної експертизи в загальному розмірі 9936,00 грн.

Враховуючи докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку, про можливість поділу спільної земельної ділянки між сторонами по справі.

Керуючись ст.ст. 4-13, 19, 76-81, 89, 206, 259, 263-265 ЦПК України суд,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Виділити та визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_2 , 1/2 частину земельної ділянки, загальною площею - 0,1323 га, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер земельної ділянки: :01:002:0515, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до варіанту поділу згідно висновку експерта за №49 земельно-технічної судової експертизи від 16 травня 2025 року.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_2 , судовий збір в розмірі 1590 (одна тисяча п`ятсот дев`яносто) гривень, 81 копійку на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Зобов`язати органи Державної казначейської служби України повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП: НОМЕР_1 сплачений судовий збір за подання позовної заяви, сплачений на рахунок № НОМЕР_3 , , за квитанціями № 172 від 17 лютого 2025 року, №173 від 17 лютого 2025 року, №71 від 08 квітня 2025 року через «Укрпошту» судовий збір у розмірі 1590 (одна тисяча п`ятсот дев`яносто) гривень 81 копійки.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_1 судові витрати за проведення судової земельно-технічної експертизи в загальному розмірі 9936 (дев`ять тисяч дев`ятсот тридцять шість) гривень, 00 копійок.

Повний текст судового рішення виготовлено 29 серпня 2025 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: