ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2025 року Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Городничої В.С., Петешенкової М.Ю.,

за участю секретаря Сахарова Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області у складі судді Бондаренко В.М. від 31 березня 2025 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» про відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження його здоров`я,

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» обґрунтовуючи це тим, що він працював у відповідача. За час роботи на підприємстві відповідача з позивачем стався нещасний випадок, що підтверджується актом (розслідування) спеціального розслідування нещасного випадку форми Н-1/П від 28.06.2014. Внаслідок трудового каліцтва позивач визнаний первинно з 08.07.2024 інвалідом другої групи, з визначенням 70% втрати працездатності, з подальшим переоглядом до 01.08.2025, що спричиняє йому моральні страждання. Тривалий процес лікування, позбавляє можливості позивача вести повноцінний спосіб життя. З моменту отримання хронічного професійного захворювання, він постійно відчуває фізичні страждання та біль, обґрунтовані важкістю самопочуття та особливостями лікування. Окрім того, внаслідок отриманих хронічних професійних захворювань, що супроводжується значною втратою працездатності, систематичною необхідністю отримання медичної допомоги, він постійно відчуває психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги, вираженої у почуттях розпачу, тривоги, дратівливості, у почуттях страху, поганому сні на фоні сильних больових відчуттів. Все це постійно і негативно позначалося і позначається сьогодні на душевному та фізичному станах. На даний час його самопочуття не поліпшується, негативні зміни у його житті є незворотними, усвідомлення чого, завдає йому душевного болю та страждань. Перелічені негативні явища не можуть не викликати переживання, страждання, стрес, депресію. Тому позивач просив стягнути з відповідача на свою користь в якості відшкодування моральної шкоди у зв`язку з нещасним випадком, пов`язаного з виробництвом суму грошових коштів у розмірі 245000,00 грн.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31 березня 2025 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» про відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження його здоров`я, - задоволено частково. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням його здоров`я, 140 000 (сто сорок тисяч) грн 00 коп., без відрахування податків та інших обов`язкових платежів. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" на користь держави судовий збір у розмірі 1 400 (одна тисяча чотириста) грн 00 коп.

В апеляційній скарзі ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», посилаючись на порушення норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про зміну оскаржуваного рішення, шляхом зменшення розміру стягнутої моральної шкоди зі 140000,00 грн до 70000,00 грн з утриманням податків та інших обов`язкових платежів.

Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом сторони повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України, що підтверджується письмовими матеріалами справи.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та зміни оскаржуваного рішення, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що ОСОБА_1 працював у відповідача ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» на посаді гірника підземного та має стаж роботи за професією 10 років. 05.08.2024 ОСОБА_1 був звільнений відповідачем з посади гірника підземного ВСП «Шахтоуправління Дніпровське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», за станом здоров`я, який перешкоджає продовженню даної роботи (п. 2 ст.40 КЗпП України), що підтверджується копією трудової книжки серії НОМЕР_1 , заповненої на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 9-11).

28 червня 2024 року начальником Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці Тригубенко В.О. затверджений акт спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 30 березня 2024 року о 02 годині 25 хвилин з ОСОБА_1 (форма Н-1/П) у ВСП «Шахтоуправління Дніпровське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля».

За змістом зазначеного акту, комісією з розслідування були встановлені обставини нещасного випадку, що стався з позивачем, а саме, ОСОБА_1 , не маючи жезла, та знаючи, що на цьому відрізку дороги не працювала лінія екстреної зупинки (оголені дроти), не зміг передати сигнали «СТОП» на привід КНД-5, самостійно прийнявши рішення, вийти на ходу з візка КНД-5 та зупинити рухомий склад за допомогою КТВ, тим самим наражаючи себе на небезпеку. Під час руху візка ОСОБА_1 взявся руками за кабель КТВ і потягнув його до себе. В цей момент датчик КТВ, який кріпився на рамі аркового кріплення зірвався з підвіски і ОСОБА_1 , не очікуючи цього, відхилився в бік пасажирського складу та був зачеплений пасажирським візком КНД-5, в результаті чого ОСОБА_1 впав на підошву виробки, отримавши травми тулубу від падіння і удару візка. Опинившись на підошві, тримаючи при цьому в руці кабель КТВ, який зірвався з кріплень, ОСОБА_1 натягнув кабель КТВ до спрацювання датчику КТВ і рух пасажирського потягу зупинився.

Причини нещасного випадку: основна; організаційна: порушення вимог безпеки під час експлуатації обладнання, устаткування, машин, механізмів тощо; супутні: організаційна, порушення трудової і виробничої дисципліни.

Особи, які допустили порушення вимог законодавства з охорони та гігієни праці: крім інших посадових осіб, потерпілий ОСОБА_1 , гірник підземний, дільниці шахтного транспорту № 2 ВСП «Шахтоуправління Дніпровське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», який порушив «Правила безпеки у вугільних шахтах» НПАОП 10.0-1.01-10, затверджені Наказом Державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду 22.03.2010 № 62, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.06.2010 № 398/17693; «Інструкцію з охорони праці % 5 безпечному виконанню робіт та поведінці у шахті гірника підземного» ВСП «Шахтоуправління Дніпровське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», затвердженого наказом директора ВСП «Шахтоуправління Дніпровське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» від 31.08.2021 № 5299тр.

Згідно Висновку про тяжкість виробничої травми від 09.04.2024 №34 КНП «Павлоградська лікарня інтенсивного лікування» Дніпропетровської міської ради» ОСОБА_1 встановлено діагноз: політравма. Закрита травма грудної клітини шийок ребер УІІІ, ІХ,Х, тіл УІ-ІХ ребер праворуч. Травматичний пневмогемоторакс праворуч. Перелом ключиці зліва. Спинальна травма. Перелом L4-L3. Т06.8. Згідно Заключення о тяжкості виробничої травми від 30.04.2024 № 461 КНП «Павлоградська лікарня інтенсивного лікування» Дніпропетровської міської ради» встановлено: полі травма, ЗТГК перелом 1,2,6,7,8,9,10,11 ребер ліворуч, гемо пневмоторакс зліва, з/перелом грудини та лівої ключиці. Компресійні переломи L1, L2,L3, перелом поперечних відростків L1- L5 СПО 4.04.24. Торакотомія зліва МОС 3,4,5 ребер, трахеотомія, МОС лівої ключиці. S22.4. Згідно висновку про тяжкість виробничої травми КНП «Павлоградська лікарня інтенсивного лікування» Дніпропетровської міської ради» алкоголь відсутній (а.с. 17-25).

Відповідно до довідки МСЕК серії 12 ААД №078610 від 08 липня 2024 року, ОСОБА_1 первинно встановлено другу групу інвалідності у зв`язку з трудовим каліцтвом, з датою переогляду - 01.08.2025 (а.с. 12 зворот).

Згідно копії довідки МСЕК серії 12 ААА №144060 від 08 липня 2024 року, позивачу первинно встановлено 70% втрати працездатності, з датою переогляду - 01.08.2025 (а.с. 12).

Згідно зі ст. 3 Конституцією України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, а утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. При цьому, кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Згідно з ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Статтею 173 КЗпП України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків.

Згідно ст. 237-1КЗпП України передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у тому числі у фізичному болю та стражданнях, яких зазнала особа у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

У відповідності до ст. 4 ЗУ «Про охорону праці», державна політика в області охорони праці, базується; зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які постраждали від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених законом.

Згідно п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України» Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 року, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

У пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Згідно з пунктом 4.1. Рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року №1-рп/2004 моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждання.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності; встановивши тяжкість ушкодження здоров`я позивачки, пов`язаного з нещасним випадком на підприємстві, у зв`язку з чим довідкою МСЕК серії 12 ААД №078610 від 08 липня 2024 року, ОСОБА_1 первинно встановлено другу групу інвалідності у зв`язку з трудовим каліцтвом та довідкою МСЕК серії 12 ААА №144060 від 08 липня 2024 року, позивачу первинно встановлено 70% втрати працездатності, з датою переогляду - 01.08.2025; приймаючи до уваги стан здоров`я позивача, неможливість відновлення попереднього фізичного стану, тяжкість і незворотність змін у повсякденному житті, необхідність реабілітації, глибину, інтенсивність, тривалість фізичних та душевних страждань, істотність вимушених змін у життєвих стосунках; враховуючи дотримання засад розумності і справедливості, - місцевий суд дійшов правильного висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди у розмірі 140000,00 грн, яка спричинена втратою здоров`я, отриманою внаслідок нещасного випадку під час перебування у трудових стосунках з відповідачем.

Доводи апеляційної скарги про відсутність доказів завдання позивачу моральної шкоди, безпідставні та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами: актом розслідування нещасного випадку, довідками МСЕК, випискою із історії хвороби позивача щодо отримання ним травм, які в свою чергу, спричинили моральні та фізичні страждання, та яким судом першої інстанції надана належна правова оцінка.

Твердження апелянта про стягнення у аналогічних справах моральної шкоди у іншому розмірі не заслуговують на увагу, враховуючи, що місцевим судом при ухваленні оскаржуваного судового рішення належним чином встановлені фактичні обставини справи, надано належної правової оцінки представленим доказам, у їх сукупності.

Отже, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування місцевим судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, колегія дійшла висновку про наявність підстав для залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваного рішення місцевого суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» залишити без задоволення.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31 березня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 11 серпня 2025 року.

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді В.С. Городнича

М.Ю. Петешенкова