Справа №295/3651/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.08.2025 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі головуючого судді Перекупка І.Г., при секретарі судового засідання Лайчук В.В., за участю позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_28 розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщені Богунського районного суду м. Житомира справу за позовом представника ОСОБА_1 - адвоката Соломонюка Святослава Анатолійовича до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері, -

В С Т А Н О В И В:

До Богунського районного суду м. Житомира звернувся адвокат Соломонюк С.А., який виступає в інтересах громадянки України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері. В обґрунтування позову вказав, що ОСОБА_3 є матір`ю ОСОБА_4 , и підтверджується свідоцтвом про народження (видане повторно) серії НОМЕР_1 , виданим 03.08.2024 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

17 квітня 1967 р. ОСОБА_3 розірвала шлюб, про що складений відповідний актовий запис № 203. Після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_5 змінено на ОСОБА_6 , про що свідчить Свідоцтво про розірвання шлюбу (видане повторно) 14.08.2024 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

24 грудня 1967 р. ОСОБА_7 уклала шлюб з ОСОБА_8 , про що складений відповідний актовий запис № 1558. Прізвище ОСОБА_6 після державної реєстрації шлюбу змінено на ОСОБА_9 , про що свідчить витяг з Державної реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 2 від 14.08.2024 р.

В свою чергу, відповідачка у справі ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 04.07.1981 р. зареєструвала шлюб, про що складений відповідний актовий запис № 992, прізвище ОСОБА_5 після державної реєстрації шлюбу змінено на ОСОБА_10 , про що свідчить витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтверджена дошлюбного прізвища № 3 від 13.08.2024 р.

03.10.1986 р. ОСОБА_11 уклала шлюб з ОСОБА_12 , про що складений відповідний актовий запис № 2076. Прізвище після реєстрації шлюбу ОСОБА_10 змінено на ОСОБА_13 , про що свідчить витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтверджені дошлюбного прізвища № 1 від 14.08.2024 р.

ОСОБА_1 є особою з інвалідністю II групи по зору, непрацездатною особою похилого віку, пенсіонеркою, а тому потребує утримання. Крім своєї дочки - ОСОБА_2 , іншої близької людини, яка може допомагати і підтримувати її матеріально, немає.

Єдиним доходом ОСОБА_1 є пенсія, яка не забезпечує їй необхідного мінімуму проживання та її ледь вистачає на харчування та лікування. Відповідач жодним чином не допомагає, не цікавиться її матеріальним становищем. Всі прохання про надання допомоги відповідачем ігнорується.

Також варто зазначити, що відповідно до договору дарування, посвідченого 02.08.2018 р. приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Мокрецькою Оленою Олександрівною, зареєстрованого за № 317, ОСОБА_1 подарувала своїй дочці ОСОБА_2 квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

В той же час, ОСОБА_1 не мала наміру укладати договір дарування вказаної квартири, вона вважала, що укладає договір довічного утримання.

В подальшому ОСОБА_1 звернулась в Богунського районного суду м. Житомира із позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа - приватна нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Мокрецька О.О., про визнання договору дарування квартири АДРЕСА_2 , недійсним. Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 24.06.2021 року у справі № 295/787/20 відмовлено у задоволенні позовні вимог. Постановою Житомирського апеляційного суду від 02.09.2021 р. рішення Богунського районного м. Житомира залишено без змін. 16.02.2024 р. Верховним Суді у складі Першої судової колегії Касаційного цивільного суду касаційна скарга на рішення Богунського районного суду міста Житомира від 24.06.2021 р. та постанову Житомирського апеляційного суду від 02.09.2021 р. у справі № 295/787/20 залишена без задоволення.

Після відчуження нерухомого майна позивачка іншого житла не має, змушена проживати в одній квартирі з відповідачкою та її чоловіком, які постійно ображають та принижують ОСОБА_1 , забороняють користуватися централізованим водопостачанням, тож для купання, користування вбиральнею позивачці доводиться носити воду в пластмасових бутлях. Також позивачці забороняється користуватись газом для приготування їжі. В квартирі знаходиться два холодильника, один ОСОБА_2 , другий - ОСОБА_1 . Холодильником ОСОБА_1 також заборонено користуватись, як своїм, так і ОСОБА_2 . ОСОБА_1 взагалі позбавлена можливості вільно користуватися всіма належними їй речами, що знаходяться в квартирі, де вона проживає разом із донькою та її чоловіком. Крім того, у ОСОБА_1 відповідачка відібрала ключи від квартири, дозволяє виходити з дому лише один раз і так само лише один раз заходити. Неодноразово позивачці приходилось ночувати в під`їздній коморі біля ліфту. За таких складних життєвих обставин, знаходячись на межі бідності та не отримавши від ОСОБА_2 ніякої підтримки на прохання про надання допомоги, ОСОБА_1 вимушена звернутись до суду з цією позовною заявою. Як позивачу відомо, відповідачка фізично здорова, аліменти нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з неї не проводиться. З огляду на вищевикладене, сума аліментів, які позивачка просить стягнути на її корить, а саме: 6 000,00 грн. на місяць, цілком обгрунтована та, на її думку, є справедливою для задоволення її мінімальних потреб.

В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги обґрунтовуючи свою позицію наданими суду доказами.

Відповідач, її представник заперечували проти задоволення позову, направили до суду відзив на позовну заяву. (а. с. 53-59).

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 17.03.2025 р. головуючим по справи визначено суддю Перекупка І.Г. (а. с. 45).

Ухвалою суду від 03.04.2025 р. справу прийнято до свого провадження та відкрито спрощене позовне провадження на 11.30 год. 08.05.2025 р. (а. с. 48-49).

Дослідивши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, заслухавши учасників процесу, оцінивши безпосередньо в судовому засіданні всі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд, керуючись своїм внутрішнім переконанням, дійшов висновку що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено.

Згідно паспорта громадянина України ОСОБА_1 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 (а. с. 5).

ОСОБА_1 є матір`ю трьох доньок - ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_14 . ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_15 . ІНФОРМАЦІЯ_5

ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІ групи по зору, що підтверджується довідкою МСЕК серія МСЕ № 167333 від 29.10.1996 р.

Суд об`єктивно оцінює вказану інформацію і звертає увагу, що інвалідом ІІ групи ОСОБА_1 визнана з 29.10.1996 р. (довідка МСЕК №167333) і сама по собі ця обставина не є підставою для стягнення на її користь аліментів. Всі ці майже 30 років, будучи інвалідом вона не зверталася із відповідним позовом. (а. с. 8).

Згідно довідки про доходи ОСОБА_1 , виданою Житомирським об`єднанням управління ПФУ в Житомирській області, сума пенсії за період з 01.02.2024 року по 31.07.2024 р. складає 25 210,88 грн., що середньому на місяць складає 4 201,80 грн. (а. с. 9).

ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 . Батьками дитини вказані ОСОБА_16 та ОСОБА_3 . (а. с. 10).

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 04.07.1981 р. зареєструвала шлюб, про що складений відповідний актовий запис № 992, прізвище ОСОБА_5 після державної реєстрації шлюбу змінено на ОСОБА_10 , про що свідчить витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтверджена дошлюбного прізвища № 3 від 13.08.2024 р.

Згідно Свідоцтва про укладення шлюбу ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 уклали шлюб 20.12.1993 році. (а. с. 71).

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 являється інвалідом І групи. Захворювання пов`язано з роботами по ліквідації аварії на ЧАЄС. (а. с. 72).

ОСОБА_17 народилася ІНФОРМАЦІЯ_8 . Батьками дитини вказані ОСОБА_18 та ОСОБА_11 (старша донька ОСОБА_2 ) (а. с. 74).

Згідно Свідоцтва про шлюб ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_9 та ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_8 зареєстрували шлюб 31.07.1999 р. Після реєстрації шлюбу прізвища подружжя ОСОБА_20 . (а. с. 75).

Згідно лікарського висновку від 03.02.2025 р. ОСОБА_21 встановлено діагноз: Субепендимома довгастого мозку з проникненням в ІV шлуночок і спинномозковий канал. Ураження головного мозку. (а. с. 76, 79-81).

ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_10 . Батьками дитини вказані ОСОБА_12 та ОСОБА_2 (молодша донька ОСОБА_2 ). (а. с. 77).

Зі змісту Свідоцтва про шлюб ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_11 та ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_10 зареєстрували шлюб 20 липня 2010 р. Після реєстрації шлюбу прізвища подружжя ОСОБА_24 . (а. с. 78).

Згідно Свідоцтва про народження ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_12 батьками вказані ОСОБА_23 та ОСОБА_26 . (а. с. 82).

Згідно медичних документів ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_12 являється інвалідом дитинства. Діагноз: вроджена непереносимість лактози. (а. с. 83-84).

Відповідно до договору дарування, посвідченого 02.08.2018 р. приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Мокрецькою Оленою Олександрівною, зареєстрованого за № 317, ОСОБА_1 подарувала своїй дочці ОСОБА_2 квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

В подальшому ОСОБА_1 звернулась в Богунського районного суду м. Житомира із позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Мокрецька О.О., про визнання договору дарування квартири АДРЕСА_2 , недійсним.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 24.06.2021 р. у справі № 295/787/20 відмовлено у задоволенні позовні вимог. Постановою Житомирського апеляційного суду від 02.09.2021 р. рішення Богунського районного м. Житомира залишено без змін. 16.02.2024 р. Верховним Суді у складі Першої судової колегії Касаційного цивільного суду касаційна скарга на рішення Богунського районного суду міста Житомира від 24.06.2021 р. та постанову Житомирського апеляційного суду від 02.09.2021 р. у справі № 295/787/20 залишена без задоволення. (а. с. 16-21).

Суд критично відноситься до аргументу позивачки що «…Крім своєї дочки - ОСОБА_2 , іншої близької людини, яка може допомагати і підтримувати її матеріально, немає…»

Судом встановлено, що окрім відповідачки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у позивачки ОСОБА_1 є дві доньки: ОСОБА_14 . ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_15 . ІНФОРМАЦІЯ_5 які також є рідними дітьми позивачки та також можуть бути зобов`язані по утриманню матері на підставі ст. 202 СК України. (а. с. 61-62).

В судовому засіданні відповідачка, її представник звернули увагу, що ОСОБА_1 неодноразово зверталася до суду про стягнення аліментів з ОСОБА_2 . Зокрема, 30.11.2022 р. у справі № 295/8492/22 Богунським районним судом м. Житомира було винесено заочне рішення про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 грн. щомісячно, починаючи з 01.09.2022 р. Ухвалою від 02.03.2023 р. скасовано вказане заочне рішення з підстав того, що розмір доходів ОСОБА_2 - найменший розмір пенсії та становить 2100 грн.

Згідно довідки про розмір пенсії ОСОБА_1 за шість місяців 2024 р., вона отримує в середньому пенсію у розмірі 4 201,80 грн. на місяць. Тобто більше від розміру прожиткового мінімуму від пенсії ОСОБА_2 . Пенсія дозволяє їй забезпечувати свої потреби на рівні вище прожиткового мінімуму. Будь-яких доказів недостатності цієї суму, для забезпечення її потреб, не надано. (а. с. 9).

Згідно довідки про доходи ОСОБА_2 , виданою Житомирським об`єднанням управління ПФУ в Житомирській області, сума пенсії за період з 01.10.2024 року по 31.03.2025 р. складає 16 663,00 грн., що в середньому на місяць складає 2 777,16 грн. (а. с. 63).

Зі змісту Довідки Департаменту соціальної політики Житомирської міської ради від 09.04.2025 р. ОСОБА_2 на обліку в управлінні соціального захисту населення Богунського району не перебувала і не перебуває та ніяких соціальних виплат і допомог на дітей не отримує. (а. с. 64).

Зі змісту медичних документів стосовно ОСОБА_2 свідчить, що вона перебуває на обліку у лікарів гастроентеролога, кардіолога та змушена витрачати значні суми на придбання необхідних ліків, що лише частково підтверджується наданими суду доказами. (а. с. 85-96, 102-108, 129-130).

ОСОБА_1 проживає разом з відповідачем, донькою ОСОБА_2 за однією адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до довідки про пенсію, позивач отримує пенсію в середньому в розмірі 4 201,80 грн. в той час як відповідач отримує пенсію в середньому в розмірі 2 777,16 грн. (а. с. 9, 63). В той же час, продукти харчування, комунальні послуги, як заявили сторони в судовому засіданні, сплачує відповідач, що частково підтверджується наданими суду доказами. (а. с. 65-70).

Згідно ст.7 Закону України «Про Державний бюджет на 2025 р.», установлено з 01 січня 2025 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2 920 грн, а для основних соціальних і демографічних груп населення, зокрема, осіб, які втратили працездатність, - 2 361 грн. Проживаючи разом з донькою, ОСОБА_1 не здійснює жодних витрат на оплату житлово-комунальних послуг, всі витрати по утриманню квартири несе Відповідач (а. с. 65-70). Суд вважає, що позивачем не доведено необхідність отримання матеріальної допомоги від відповідача, доньки, оскільки розмір її пенсії перевищує розмір прожиткового мінімуму, не надано належних та допустимих доказів щодо необхідності стягнення додаткових витрат, що пов`язані з її хворобою та інвалідністю.

Єдиним доходом ОСОБА_2 є пенсія за віком у розмірі з березня 2025 р. 3 038.00 грн, до того часу - 2 725.00 грн. інші доходи відсутні. У власності з нерухомого має лише квартиру в якій проживає разом з чоловіком та матір`ю.

Чоловік Відповідача є особою з інвалідністю 1 групи, пов`язаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, потребує постійного стороннього догляду. Донька ОСОБА_21 має онкологічне захворювання з діагнозом ураження головного мозку, має встановлений ступінь інвалідності середній, потребує лікування. Донька ОСОБА_26 є особою з інвалідністю з дитинства, має II групу інвалідності. Онука - ОСОБА_25 є інвалідом дитинства. Всі ці особи потребують допомоги як матеріальної та фізичної від відповідачки - ОСОБА_2 .

Також сама Відповідач має проблеми зі здоров`ям, хронічні захворювання та проходить лікування, мала операційні втручання. Зокрема встановлені діагнози: поліп антрального відділу шлунку; гастроезофагельний рефлюкс без езофігіту, неерозивна гастроезофагеальна рефлюксна хвороба; ЦВХ, цефалгіч. с-м; атеросклеротичний кардіосклероз, гіпертонічна хвороба II ст. 1 ст. СН І ст.; хронічний бронхіт, вазомоторний риніт; аутоімунний тиреоїдит. гіпотрофічна форма, гіпотиреоз середнього ступеня важкості, комбінований геморой III ст., ректореле ІІ-ІІІ ст., тощо.

ОСОБА_2 неодноразово зверталася до правоохоронних органів з приводу неправомірних, насильницьких дій ОСОБА_1 (а. с. 97-101).

Дана справа розглядається в рамках цивільного судочинства. Положеннями процесуального закону, який регулює правила розгляду таких справ, визначено, що розглядаючи цивільні справи суд керується принципом диспозитивності та змагальності, які визначають, що кожна сторона повинна самостійно подавати докази та доводити ті обставини на які посилається, в тому числі, шляхом подання доказів, заявлення клопотань і несе ризик настання наслідків пов`язаних із вчиненням або не вчиненням нею процесуальних дій. Доказування заявлених вимог не може перебирати на себе суд або інша сторона. (ст. ст. 12, 13 та 81 ЦПК України).

Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона, повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ст.13 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ст. 77 ЦПК України).

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст.78 ЦПК України).

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Відповідно до ст. 51 Конституції України повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків.

Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів непрацездатних членів сім`ї (ч. 8 ст. 7 СК України).

Відповідно до ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Якщо мати, батько були позбавлені батьківських прав і ці права не були поновлені, обов`язок утримувати матір, батька у дочки, сина, щодо яких вони були позбавлені батьківських прав, не виникає.

При вирішенні питання про стягнення аліментів на батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей, виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від можливості надавати (не надавати) таку допомоги повнолітніми дочкою чи сином, у зв`язку із їхнім матеріальним становищем.

Отримання непрацездатними батьками пенсій чи іншого доходу не можуть звільняти повнолітніх дочку, сина від обов язків утримувати непрацездатних батьків.

При цьому умовою правильного застосування положень ст. 202 СК України є врахування судом факту досягнення дитиною вісімнадцятирічного віку, а також дослідження обставин, визначених ст. 204 СК України.

Непрацездатною в розумінні ч. З ст. 75 СК України вважається особа, яка досягла пенсійного віку, встановленого законом, або є особою з інвалідністю І. II чи III групи.

Суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін (ч. 1 ст. 205 СК України).

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 21 своєї постанови від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК України), не є абсолютним.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 05.09.2019 року у справі № 212/1055/18-ц дійшов висновку, що тлумачення ст. 202 СК України свідчить, що обов`язок повнолітніх дітей з утримання своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: 1) походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (зокрема, усиновлення); 2) непрацездатність матері, батька: 3) потреба матері, батька у матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей з утримання батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї із вказаних умов. Обов`язок повнолітніх дітей не пов`язується з їх працездатністю і можливістю надавати батькам матеріальну допомогу. При встановленні, чи батьки потребують матеріальної допомоги, повинні враховуватися будь-які обставини, які свідчать про необхідність у матеріальній допомозі.

Верховний Суд у постанові від 13.10.2021 року у справі № 643/6735/20 висловив правову позицію про те, що непрацездатними є особи, визнані установленим законом порядком інвалідами, що встановлюється медико-соціальними експертними комісіями (МСЕК). Критерієм призначення аліментів є те. що отримувані батьками пенсія, інший дохід не забезпечують їхніх потреб на харчування, лікування, на придбання одягу, ліків. Непрацездатним вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом І, II чи III групи.

Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку залежно від матеріального становища батьків. До уваги береться отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід, тощо.

Сам по собі факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання та не свідчить про наявність потреби в отриманні матеріальної допомоги, адже держава забезпечує необхідним утриманням непрацездатних осіб: пенсією за віком, пенсією з інвалідності, державною допомогою, тощо.

При цьому потреба в отриманні матеріальної допомоги може доводитися як у спосіб порівняння розміру доходів батьків із їх відповідністю розміру прожитковому мінімуму, встановленого законом (ч. 4 ст. 75 СК України), так і в інший спосіб, зокрема, з підстав передбачених ст. 203 СК України, відповідно до приписів якої дочка, син крім сплати аліментів зобов`язані брати участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю.

Згідно зі ст. 205 СК України, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.

Суд, враховуючи, що відповідач сама являється пенсіонеркою, доволі хворою людиною, чоловік інвалід, повнолітні діти являються інвалідами, які також потребують батьківської підтримки, в той же час недоведеність потреби у матеріальній допомозі позивачкою, не дають підстав суду до задоволення позову.

Керуючись ст. 51 Конституції України, главою 17 Розділу ІІІ СК України ст. ст. 202- 205 СК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст. ст. 3, 12, 81, 141, 223, 258, 259, 265, 273, 354, 355 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

У задоволені позовних вимог представника ОСОБА_1 - адвоката Соломонюка Святослава Анатолійовича до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері, відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Богунський районний суд м. Житомира протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення виготовлено 15 серпня 2025 р.

Суддя Богунського районного

суду міста Житомира І.Г. Перекупка