Справа № 581/485/25
Провадження № 2/581/303/25
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

22 серпня 2025 року с-ще Липова Долина

Липоводолинський районний суд Сумської області в складі: головуючого - судді Бутенка Д.В., за участю секретаря судового засідання Бочкун Л.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Липова Долина цивільну справу спрощеного позовного провадження за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

Сутність заявлених до суду вимог

У червні 2025 року ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» звернулося до суду з вказаним позовом, який мотивувало тим, що 13 січня 2022 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 укладено електронний договір кредитної лінії №522143985, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) та відповідно до договору відповідачка отримавла у ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» кредит у розмірі 8000 грн 00 коп зі сплатою відсотків, який перерахований на банківську карту № НОМЕР_1 . 28 листопада 2018 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено договір факторингу №28/1118-01, відповідно до якого ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №175 від 05 травня 2022 року до договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року від ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» перейшло право вимоги до відповідача. У подальшому до договору факторингу укладалися додаткові угоди у тому числі щодо продовження терміну дії договору факторингу. 30 жовтня 2023 року між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» укладено договір факторингу №30/1023-01. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №2 від 20 грудня 2023 року до договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року від ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» до ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» перейшло право вимоги до відповідача. 29 травня 2025 року ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» уклали договір факторингу №29/05/25-Е відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Відповідно до реєстру боржників за договором факторингу №29/05/25-Е від 29 травня 2025 року від ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» перейшло право вимоги до відповідачки на загальну суму 16603 грн 20 коп. Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язувався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором. У зв`язку з невиконанням взятих на себе зобов`язань у відповідача утворилась загальна сума заборгованості за кредитним договором №522143985 від 13 січня 2022 року у розмірі 16603 грн 20 коп, яка складається із заборгованості по тілу кредиту у розмірі 8000 грн 00 коп, заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом у розмірі 8603 грн 20 коп, яку разом із судовим збором у розмірі 2422 грн 40 коп та витратами на професійну допомогу у розмірі 7000 грн 00 коп товариство просило суд стягнути з відповідачки.

Позиція позивача, відповідача по даній справі

Представник позивача про час та місце розгляду справи повідомлявся в порядку п.1 ч.7 ст. 128 ЦПК України, у судове засідання не з`явився, у поданій позовній заяві не заперечує проти розгляду справи у за відсутності представника товариства та не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку.

Відповідачка, про час та місце розгляду справи повідомлялася в порядку п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України належним чином, у судове засідання не з`явилася. 26 червня 2025 року подала до суду заяву про розгляд справи без її участі та заперечення на позовну заяву, у якому із позовними вимогами не погодилася, прохала суд відмовити повністю у їх задоволенні зазначивши, про те, що позов подано 20 червня 2025 року після спливу строку позовної давності, а саме кредитний договір укладено 13 січня 2022 року, строк дії договору становить один місяць, отже останній день виконання зобов`язання 13 лютого 2022 року - дати із якої починається відлік позовної давності, таким чином, строк позовної давності сплив 13 лютого 2025 року. Крім того, 27 червня 2025 року подала до суду пояснення (доповнення) до заперечення на позовну заяву, у якому зазначила про те, що документи додані позивачем до позову мають істотні розбіжності, що ставлять під сумнів факт укладення кредитного договору саме із нею, а отже і правомірність пред`явлених до неї вимог, а саме: у частині документів вказано невірну дату народження « ІНФОРМАЦІЯ_1 » замість її фактичної « ІНФОРМАЦІЯ_1 »; електронна адреса, зазначена в документах, їй ніколи не належала, вона нею не користувалася; у документах з реквізитами сторін вказано її дівоче прізвище « ОСОБА_2 » замість її справжнього прізвища « ОСОБА_3 ». Ці факти свідчать про неналежну ідентифікацію особи при оформленні договору та можуть вказувати на можливість укладення договору іншою особою або без її участі.

Процесуальні дії суду у даній справі

Ухвалою суду від 20 червня 2025 року даній справі відкрито провадження, призначено судовий розгляд на 30 липня 2025 року о 08 год 50 хв. 30 липня 2025 року відкладено розгляд справи до 13 серпня 2025 року у зв`язку із першою неявкою відповідача. 13 серпня 2025 року розгляд справи відкладено до 22 серпня 2025 року у зв`язку із перебуванням головуючого по справі у щорічній основній відпустці. 22 серпня 2025 року судом ухвалено рішення по суті спору.

Установлені судом фактичні обставини даної справи

13 січня 2022 року ОСОБА_1 подала ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» заявку на отримання кредитних коштів в кредит, у якій зазначила свої персональні дані (а.с.24). 13 січня 2022 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії №522143985, відповідно до умов якого ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» надано відповідачці грошові кошти у розмірі 8000 грн 00 коп зі сплатою відсотків за весь строк Дисконтного періоду за Дисконтною процентною ставкою у розмірі 3,65 % річних, що становить 0,01% від суми кредиту за кожний день користування ним, за умовами продовження строку Дисконтного періоду, з наступного дня після закінчення строку, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за Індивідуальною процентною ставкою в розмірі 766,50 % річних, що становить 2,10% в день від суми залишку кредиту за кожний день користування ним, після закінчення Дисконтного періоду застосовуються правила нарахування процентів за Базовою процентною ставкою в розмірі 766,50 % річних, що становить 2,10% в день від суми залишку кредиту за кожний день користування ним, відповідно до чого позичальник зобов`язується сплатити кредитодавцю різницю між нарахованими процентами за Базовою процентною ставкою та фактично сплаченими процентами за Дисконтною та Індивідуальною процентними ставками за весь строк користування кредитом протягом Дисконтного періоду. Крім того, 13 січня 2022 року ОСОБА_1 ознайомилася із актуальними умовами кредитування зазначені у паспорті споживчого кредиту продукту «СМАРТ» до договору №522143985 від 13 січня 2022 року, який містить інформацію про умови кредитування, у цій письмовій інформації визначений тип кредиту - кредитна лінія, строк кредитування до 1-65 днів (з можливістю продовження строку), дисконтна процентна ставка 3,65%-766,50%, індивідуальна процентна ставка 383,25%-766,50%, базова процентна ставка 766,50%, поза Дисконтним періодом 1087,70%, тип процентної ставки - фіксована, реальна річна процентна ставка, процентів річних 649%, який діє у період часу з 13 січня 2022 року до 18 січня 2022 року (а.с.12-13, 14 зворотна сторона-16,17-23,25-31,32,33-34).

13 січня 2022 року ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» здійснено переказ Филь Г.Е. на платіжну картку № НОМЕР_1 грошових коштів у розмірі 8000 грн 00 коп на виконання договору №522143985 від 13 січня 2022 року (а.с.35,37).

28 листопада 2018 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено договір факторингу №28/1118-01, відповідно до якого ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» передало (відступило) ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах, а останнє прийняло такі права вимоги за плату на умовах, визначених цим договором, строк дії якого закінчився 28 листопада 2019 року (а.с.44-47,48,49,53 зворотна сторона,54).

28 листопада 2019 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено додаткову угоду №19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31 грудня 2020 року, умови договору залишилися без змін (а.с.49 зворотна сторона).

31 грудня 2020 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено додаткову угоду №26 від 31 грудня 2020 року до договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, продовжено строк договору до 31 грудня 2021 року, договір факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року викладено у новій редакції, проте його дата укладення залишена як 28 листопада 2018 року та № 28/1118-01 (а.с.50-53).

31 грудня 2021 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено додаткову угоду №27, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2022 року, при цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2020 року (а.с.55).

31 грудня 2022 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено додаткову угоду №31, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2023 року, при цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2020 року (а.с.55 зворотна сторона).

31 грудня 2023 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено додаткову угоду №32, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2024 року. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №175 від 05 травня 2022 року до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року (з урахуванням додаткових угод до нього), ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 16250 грн 40 коп (а.с.56,57-58,59).

30 жовтня 2023 року між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» укладено договір факторингу №30/1023-01, строк дії якого закінчується 31 грудня 2024 року. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №2 від 20 грудня 2023 року до договору факторингу № 30/1023-01 від 30 жовтня 2023 року від ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» до ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 16603 грн 20 коп (а.с.60-62,63,64,65-66,67).

29 травня 2025 року ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» уклали договір факторингу №29/05/25-Е відповідно до умов якого ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Відповідно до реєстру боржників за договором факторингу №29/05/25-Е від 29 травня 2025 року від ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 16603 грн 20 коп. Відповідно до акту прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу №29/05/25-Е від 29 травня 2025 року та платіжними інструкціями №243 від 04 червня 2025 року, №245 від 04 червня 2025 року, №246 від 05 червня 2025 року, №247 від 05 червня 2025 року, №248 від 06 червня 2025 року, виконано фактором своїх обов`язків за вищевказаним договором факторингу (а.с.68-71,72,73-74,75,76,77,78)

Відповідно до наданих позивачем розрахунків заборгованості по кредитному договору №522143985 від 13 січня 2022 року, за ОСОБА_1 непогашений залишок заборгованості складає 16603 грн 20 коп (борг виник з 13 січня 2022 року і по 20 грудня 2023 року, складає із 8000 грн боргу за тілом кредиту, 8603,20 грн прострочені відсотки як у дисконтний період, так і після його закінчення) (а.с.79-80,81).

Згідно з наданою позивачем випискою з особового рахунку за кредитним договором №522143985 від 13 січня 2022 року ОСОБА_1 непогашений залишок заборгованості перед ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» станом на 05 червня 2025 року складає 16603 грн 20 коп (а.с.82).

Відповідно до довідки наданої АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» від 16 липня 2025 року та руху коштів по картці: НОМЕР_2 ОСОБА_1 за період із 13 січня 2022 року по 18 січня 2022 року, на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) банком емітовано картку № НОМЕР_2 , банком також емітовано й інші картки на ім`я клієнта, за період з 13 січня 2022 року по 18 січня 2022 року дійсно надійшло зарахування коштів у сумі 8000 грн 00 коп, номер телефону НОМЕР_4 був фінансовим номером телефону за картковим рахунком № НОМЕР_2 та знаходиться в анкетних даних ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) (а.с.112,113).

Норми права, які підлягають застосуванню у даній справі

Частиною 1 ст.13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно зі ст.ст.526,530 ч.1 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Частиною 1 статті 634 ЦК України встановлено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно статті 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 516 ЦК України).

Частиною 1 статті 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Висновки суду по суті заявлених вимог

За встановлених обставин справи суд уважає, що між сторонами виникли цивільні правовідносини врегульовані ст.ст.509, 526, 547, 549, 1048, 1050, 1054 ЦК України та нормами законодавства про електронну комерцію, відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У разі прострочення відповідачем повернення чергової частини кредитних коштів позивач має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилися, та сплати процентів, належні йому відповідно до умов договору. За невиконання зобов`язання може бути встановлена відповідальність у виді пені і штрафу.

Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 була ініціатором укладання кредитного договору, звернулася до ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», зазначила бажаний розмір споживчого кредиту, надала необхідні для укладання договору особисті дані, зокрема, реєстраційний номер облікової картки платника податків, паспортні дані та номер мобільного телефону (а.с.13 зворотна строна-16,24).

Договір кредитної лінії підписаний відповідачкою за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, тобто сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину, уклавши його відповідно до вимог закону.

Із наданих позивачем суду розрахунків вбачається повне неповернення відповідачкою отриманих кредитних коштів у строки визначені електронним кредитним договором, тому суд уважає, що підлягає стягненню сума заборгованості за кредитом на користь позивача (нового кредитора за договором відступлення права вимоги). Розрахунок суми заборгованості відповідає умовам кредитного договору, докази зворотнього у суду відсутні, обгрунтований контррозрахунок кредитної заборгованості відповідач суду також не надав.

Крім того, ураховуючи той факт, що ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» на підставі договору факторингу від 28 листопада 2018 року №28/1118-01 відступлено право вимоги щодо відповідача на користь ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» на підставі договору факторингу від 30 жовтня 2023 року №30/1023/01 відступлено право вимоги щодо відповідача на користь ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС», ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» на підставі договору факторингу від 29 травня 2025 року№29/05/25-Е відступлено право вимоги щодо відповідача на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» і таке відступлення відповідає вимогам п.1 ч.1 ст.512 та ст. 513 ЦК України, то позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Довід відповідачки ОСОБА_1 щодо подання позивачем позову до суду після спливу строку позовної давності є підставою для відмови у його задовленні, на думку суду, є неспроможнім та таким, що не може бути підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки:

1. У період часу із січня 2022 року на території України діяв запроваджений карантин через поширення коронавірусної хвороби (COVID-19) та з 17 березня 2022 року у період введеного на території України воєнного стану перебіг строків позовної давності зупинявся в силу дії п.12, 19 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, тобто перебіг зазначеного строку у зазначений період для даного спору взагалі ще не розпочинався;

2. Строк дії кредитного договору для початку перебігу сроку позовної давності значення не має, оскільки початок його перебігу розпочинається з часу коли кредитор дізнався або міг дізнатися про порушення його прав (зокрема, із моменту невнесення чергового платежу чи повної несплати отриманих коштів у визначений договором строк, з часу невиконання вимоги про дострокове повернення отриманих коштів тощо).

3. У даній справі, норми п.5.2-5.3.,5.9 укладеного діючого договору кредитної лінії від 13 січня 2022 року, визначають те, що сторони дійшли згоди про те, що зобов`язання за цим договором діють до повного їх виконання, проценти нараховані після закінчення строку дії договору є процентами за користування грошовими коштами в розумінні ч.2 ст. 625 ЦК України, та всі питання, в тому числі щодо позовної давності, які не врегульовані цим правочином, регулюються чинним законодавством. Із огляду на це, перебіг загального трирічного строку позовної давності для даного спору ще не розпочато, жодних проплат у рахунок отриманих коштів позивачу відповідачка не здійснювала і відповідно законної підстави для застосування позовної давності у даному спорі за заявою сторони спору (ч.3 ст. 267 ЦК України) суд не вбачає.

Інші доводи щодо нібито сумнівного укладення кредитного договору відповідачем із ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», про помилки в анкетних даних позивальника не є переконливими та повністю спростовуються дослідженими письмовими доказами щодо дійсного електронного укладення кредитного договору між вищевказаним кредитодавцем та відповідачем із використанням електронних ідентифікаторів, із зарахуванням отриманих кредитних коштів на рахунок, відкритий на ім`я позичальника.

Із урахуванням вищенаведеного, суд уважає, що право позивача на вільне володіння та користування відступленими йому грошовими коштами є порушеним і воно підлягає судовому захисту, а тому з відповідача необхідно стягнути фактично отриману суму кредитних коштів та борг по відсотках за користування кредитом, а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Розподіл судових витрат по справі

Відповідно до ч.1,2 ст.141 ЦПК України судовий збір, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Суд, ураховуючи повне задоволення заявленого позову уважає, що з відповідача ОСОБА_1 необхідно стягнути на користь позивача 2422 грн 40 коп повернення сплаченого ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» судового збору при його зверненні до суду з даним позовом.

Згідно зі ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно зі ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування, представником позивача надано: договір про надання правничої допомоги №29/05/25-01 від 29 травня 2025 року, додаткову угоду №9 до договору про надання правничої допомоги №29/05/25-01 від 29 травня 2025 року, ордер на надання правничої допомоги адвокатом Тараненком А.І. ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС», свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю Тараненка А.І. від 24 квітня 2012 року, акт прийому-передачі наданих послуг адвокатським бюро «Тараненко та партненри» ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» із детальним описом робіт (наданих послуг) на суму 7000 грн 00 коп, протокол погодження вартості послуг до договору про надання правничої допомоги №29/05/25-01 від 29 травня 2025 року, довіреність видана ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» адвокату Тараненку А.І. від 29 травня 2025 року (а.с.39 зворотна сторона,40,83-84, 84 зворотна сторона,89,90,91,92).

При визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу суд ураховує те, що дана справа не є складною за предметом та підставою позову, у ній представник позивача підготував і подав позов до суду, не приймаючи участі у судових засіданнях, надав юридичну консультацію позивачу, отримавши від неї відповідні документи, у даній категорії спорів сформована усталена судова практика, обсяг наданих правових послуг як за своїм змістом та тривалістю не є значним, певне значення даної справи для позивача, яке пов`язується із стягненням із відповідача належних позивачу грошових коштів.

Разом із цим, суд, практично застосовує норму ч.3 ст.141 ЦПК України, якою визначені критерії, керуючись якими, суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від загального правила під час вирішення питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення. У даній справі суд, ураховуючи сутність правничої допомоги, яка повинна надаватися у даній справі із урахуванням сутності існуючого спору, не вбачає правових умов для віднесення до окремого виду правової допомоги таких видів послуги як підготовка адвокатського запиту для отримання інформації та підготовка й подача клопотання про витребування інформації (вони за своєю суттю є складовою послугою підготовки позовних матеріалів), а також із урахуванням ціни позову та задоволених судом позовних вимог заявлені витрати є необгрунтовано завищеними та не відповідають критеріям реальності й пропорційності таких витрат щодо предмету спору, ціни позову та складності справи. Із урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про доцільність стягнути з відповідачки зменшений розмір цих витрат у сумі 3000 грн 00 коп. Дані висновки суду узгоджуюються із наближеними правовими позиціями Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц, у п.148,149 постанови від від 26 червня 2024 року у справі № 686/5757/23, та із правовими висновками, сформульованими у постановах Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року (справа №815/1479/18), від 15 липня 2020 року (справа №640/10548/19), від 21 січня 2021 року (справа № 280/2635/20), у п.141-144 постанови цього суду від 29 січня 2025 року у справі № 756/1428/22.

Керуючись ст. 2,4,12,13,81,89,141,263-265 ЦПК України, суд

ухвалив:

Задовольнити позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» заборгованість за кредитним договором №522143985 від 13 січня 2022 року в розмірі 16603 (шістнадцять тисяч шістсот три) гривень 20 (двадцять) копійок, із них: сума заборгованості по тілу кредиту - 8000 (вісім тисяч) гривень 00 копійок, сума заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 8603 (вісім тисяч шістсот три) гривень 20 (двадцять) копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» 2422 грн 40 коп повернення судового збору та 3000 грн 00 коп понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом 30 днів із дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» (місцезнаходження юридичної особи: м.Київ, Харківське шосе, будинок №19, офіс №2005, ).

Відповідач: ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Повний текст рішення суду виготовлено 22 серпня 2025 року.

Суддя Д. В. Бутенко