Справа № 473/3331/25
РІШЕННЯ

іменем України

"30" липня 2025 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі головуючого судді Булкат М.С.,

за участю секретаря судового засідання Багрін І.А.,

представника Вознесенської окружної прокуратури - прокурора Мазуренко Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську цивільну справу за заявою керівника Вознесенської окружної прокуратури Денисенко Віти Василівни в інтересах держави в особі Вознесенської міської ради Миколаївської області про визнання спадщини відумерлою та передачу її у комунальну власність територіальної громади,

ВСТАНОВИВ:

26 червня 2025 року керівник Вознесенської окружної прокуратури Денисенко В.В. в інтересах держави в особі Вознесенської міської ради Миколаївської області звернулася до суду про визнання спадщини відумерлою та передачу її у комунальну власність територіальної громади.

В обґрунтування заяви зазначила, що на території Вознесенської міської ради Миколаївської області знаходиться майно, яке залишилось без власника та не передано до комунальної власності територіальної громади. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (актовий запис про смерть № 77 від 28.01.1997) який до дня смерті проживав за адресою: АДРЕСА_1 . Таким чином, після смерті ОСОБА_1 відкрилася спадщина, яка складалася зі всього належного йому на день смерті майна зокрема: домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Після смерті ОСОБА_1 залишилася спадщина, яка складається з вищевказаного будинку.Згідно інформації ГУ ДГК у Миколаївській № 10-14-0.120-2625/2-25 від 16.06.2025 технічна документація на земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 , не розроблялася, поземельна книга не заводилася та кадастровий номер не присвоювався, що також підтверджується інформацією міської ради від 20.06.2025 № 1928/01/01-02/11. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності на вказані об`єкти нерухомості, а саме, на житловий будинок та на земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 не зареєстровано. Згідно інформації про шлюб № 18 від 28.01.1962 ОСОБА_1 уклав шлюб з ОСОБА_2 . Відповідно до актового запису про народження № 403 від 06.10.1963 в ОСОБА_1 та ОСОБА_3 народився син ОСОБА_4 . В подальшому, згідно актового запису про смерть № 107 від 22.02.2021 ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 померла. Також, згідно актового запису про смерть № 144 від 12.03.2018 ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . Згідно інформації № 691-23.7-22 від 16.06.2025 Вознесенського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян відносно ОСОБА_4 не виявлено актових записів реєстрації та розірвання шлюбу, народження дітей

Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 27.06.2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено судове засідання (а. с. 107).

Представник Вознесенської окружної прокуратури - прокурор Мазуренко Н.А. у судовому засіданні заяву підтримала в повному обсязі та просила її задовольнити з підстав викладених у заяві.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд встановив такі обставини та дійшов до відповідних висновків.

Як визначено в статті 55 Конституції України та статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України).

За змістом статей12,81,89 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Статтею 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п.3 ч.1ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до ч.3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (актовий запис про смерть № 77 від 28.01.1997) який до дня смерті проживав за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно інформації КП «Вознесенське МБТІ» від 21.11.2024, домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , на праві власності зареєстроване за ОСОБА_1 , що також підтверджується свідоцтвом № НОМЕР_1 на право приватної власності на домоволодіння, яке видане 18.11.1970 виконавчим комітетом Вознесенської міської ради депутатів трудящих.

З інвентарної справи на вказаний об`єкт нерухомості вбачається, що у власності ОСОБА_1 перебувало домоволодіння АДРЕСА_1 , що складається із: А-1 - житлового будинку, а-1 веранда, к-1- поріг, Б-1 сарай.

Таким чином, після смерті ОСОБА_1 відкрилася спадщина, яка складалася зі всього належного йому на день смерті майна зокрема: домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Після смерті ОСОБА_1 залишилася спадщина, яка складається з вищевказаного будинку. Згідно інформації ГУ ДГК у Миколаївській № 10-14-0.120-2625/2-25 від 16.06.2025 технічна документація на земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 , не розроблялася, поземельна книга не заводилася та кадастровий номер не присвоювався, що також підтверджується інформацією міської ради від 20.06.2025 № 1928/01/01-02/11.

Згідно відповіді на запит від Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області наданої Вознесенською державною нотаріальною конторою Миколаївської області спадкова справа після смерті ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 не зареєстрована

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності на вказані об`єкти нерухомості, а саме, на житловий будинок та на земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 не зареєстровано.

Згідно до актового запису про шлюб № 18 від 28.01.1962 ОСОБА_1 уклав шлюб з ОСОБА_2 .

Відповідно до актового запису про народження № 403 від 06.10.1963 в ОСОБА_1 та ОСОБА_3 народився син ОСОБА_4 .

В подальшому, згідно актового запису про смерть № 107 від 22.02.2021 ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 померла.

Також, згідно актового запису про смерть № 144 від 12.03.2018 ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно інформації № 691-23.7-22 від 16.06.2025 Вознесенського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян відносно ОСОБА_4 не виявлено актових записів реєстрації та розірвання шлюбу, народження дітей

Таким чином, у Вознесенської окружної прокуратури є підстави для звернення прокурора до суду із заявою в інтересах держави в особі Вознесенської міської ради Миколаївської області про визнання спадщини відумерлою.

Відповідно до ч.1ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно з ч.2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Відповідно до ч.1ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.1ст. 1270ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ч.1ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Відповідно до ч.1, 2, 3ст.1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

Розгляд справ про визнання спадщини відумерлою врегульовано Главою9РозділуІV ЦПК України.

Відповідно до ст.338 ЦПК України суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону.

Частиною 1ст.10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Відповідно до ч.1ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

Частиною 1 ст. 1221 ЦК України передбачено, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Враховуючи, що після смерті ОСОБА_1 та з моменту відкриття спадщини, тобто з ІНФОРМАЦІЯ_5 минуло більше 28 років, до Вознесенської державної нотаріальної контори Миколаївської області спадкоємці із заявами про прийняття спадщини не звертались, спадкові справи не заводились, осіб, які були б зареєстровані разом зі спадкодавцем і таким чином прийняли спадщину немає, беручи до уваги, що заяву про визнання спадщини відумерлою керівником Вознесенської окружної прокуратури подано за місцем відкриття спадщини, суд вважає зазначену заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Також, суд вважає, що домоволодіння розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , повинна перейти у власність територіальної громади за місцем її знаходження, тобто Вознесенській міській територіальній громаді в особі Вознесенської міської ради Миколаївської області.

У постанові Верховного Суду від 22.07.2021 року у справі №760/12445/18 вказано «спадщина, яка відкрилась після смерті особи та складається з квартири, є відумерлою», тому відповідно до ст.ст. 388 та 1277 ЦК України має бути передана Вознесенській міській територіальній громаді в особі Вознесенської міської ради Миколаївської області.

Аналогічні висновки щодо визнання спадщини відумерлою та передачі її територіальній громаді містяться в постановах Верховного Суду від 20.07.2022 року у справі №638/17404/19, від 17.08.2022 року №521/6465/18.

Оскільки заявник, відповідно до п.15-1ч.1ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнена від сплати судового збору за подання заяви про визнання спадщини відумерлою, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі слід віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 258, 259, 265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

ухвалив

Заяву керівника Вознесенської окружної прокуратури Денисенко Віти Василівни в інтересах держави в особі Вознесенської міської ради Миколаївської області про визнання спадщини відумерлою та передачу її у комунальну власність територіальної громади, задовольнити.

Визнати відумерлою спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (актовий запис про смерть № 77 від 28.01.1997) у вигляді домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Передати відумерлу спадщину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (актовий запис про смерть № 77 від 28.01.1997) у вигляді будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , у власність Вознесенської міської територіальної громади в особі Вознесенської міської ради Миколаївської області.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя М. С. Булкат