Справа 335/3289/25
Провадження 2/206/1645/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2025 року м. Дніпро Самарський районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді Гаркуші В.В.,

за участю секретаря Цибань Є.Ю.,

за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Торецької міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області, третя особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Зайцева А.С. про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернулася до суду з позовом ОСОБА_2 , Торецької міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області, третя особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Зайцева А.С. про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

І. Стислий виклад позиції позивача, відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що її бабуся ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка міста Торецьк Донецької області селища типу Північне померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (з урахуванням уточнень позовної заяви) у м. Торецьк, місто Залізне Донецької області у віці 88 років. Після смерті бабусі відкрилась спадщина на квартиру яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 ). ЇЇ тітка ОСОБА_2 на початку бойових дій у Торецьку виїхала до російської федерації її місце мешкання позивачці не відомо. Мати позивача ОСОБА_4 не встигла прийняти спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_3 , так як померла раніше своєї матері ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У березні 2025 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Зайцевої А.С. з заявою про відкриття спадщини та прийняття спадщини після смерті моєї бабусі ОСОБА_3 . 04.03.2025 була заведена спадкова справа, але з причин пропуску строку для прийняття спадщини нотаріус винесла постанову від 04.03.2025 про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Позивач зазначає, що з 09.03.2021 року до 27.08.2021 вона проходила інтенсивне лікування.

30.03.2022 позивач, як внутрішньо переміщена особа переїхала до міста Запоріжжя, згодом мала намір виїхати за кордон, але передумала.

У зв`язку з вищевикладеним позивач змушена звернутися до суду та просити суд визначити їй, ОСОБА_1 , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті бабусі ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , протягом двох місяців з дня набрання рішенням суду законної сили.

У судовому засіданні Позивач та її представник позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити з підстав викладених в позові.

Представник відповідача Торецької міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області в судове засідання не з`явився. Подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його присутності та прийняти рішення відповідно до чинного законодавства.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась про причини неявки не повідомила, заяв клопотань до суду не надавала.

Третя особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Зайцева А.С. у судове засідання не з`явилась, про причини неявки не повідомила.

ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано у провадження судді Гаркуші В.В.. (а.с. 57)

Ухвалою судді від 15.05.2025 було відкрито провадження по даній цивільній справі та витребувано копію спадкової справи від нотаріуса Зайцевої А.С. (а.с. 58).

19.05.2025 до суду надійшла заява адвоката Середи Д.М. про долучення його до участі у справі як представника позивача (а.с. 60-62).

16.05.2025 від представника позивача Середи Д.М. надійшла заява про витребування у нотаріуса спадкової справи (63-65).

22.05.2025 від представника відповідача Торецької міської військової адміністрації Бахмутського району надійшла заява про розгляд справи без їх участі (а.с. 67).

10.06.2023 надійшла копія спадкової справи (а.с. 69-97).

Ухвалою суду від 10.07.2025 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду (а.с. 112).

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 , виданого 22.07.1977 року Оріхівським відділом ЗАГС Запорізької області батьками ОСОБА_1 записані ОСОБА_5 та ОСОБА_4 (а.с. 28).

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_2 , виданого 16.10.1973 року Оріхівським відділом ЗАГС Запорізької мати позивачки до реєстрації шлюбу з ОСОБА_5 мала прізвище « ОСОБА_6 » (а.с. 28).

Судом також встановлено, що відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження батьками дитини ОСОБА_7 вказані ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (а.с. 27), яка після розірвання шлюбу взяла своє дошлюбне прізвище « ОСОБА_10 » (а.с. 29).

Матеріалами справи також підтверджено, що ОСОБА_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 04.02.2025 року, виданим Оріхівським відділом ДРАЦС у Пологівському районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а.с.30).

Також судом встановлено, що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 від 12.03.2014 року, виданим Оріхівським відділом ДРАЦС у Пологівському районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а.с.30 на звороті)

Судом встановлено, що 04.03.2025 року із заявою на видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу звернулась ОСОБА_1 , однак 04.03.2025 отримала відмову в зв`язку з тим, що пропустила шестимісячний термін для подання заяви на прийняття спадщини (а.с. 41).

Відповідно до завіреної копії спадкової справи інші особи заяви на прийняття спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_3 не подавали (а.с. 69-97).

Судом встановлено, що в період часу з 21 червня 2021 року по 27 серпня 2021 року ОСОБА_1 приймала інтенсивне лікування (а.с. 42).

Оскільки у позасудовому порядку позивач позбавлена можливості врегулювати вказані спадкові правовідносини, то суд доходить висновку, що вказана справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

IV. Норми права, застосовані судом, та мотиви їх застосування. Правова оцінка суду

Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з частиною першою статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до частини першої статті 1269, частини першої статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з положеннями статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

З аналізу наведених норм матеріального закону випливає, що право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Таким чином, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Однак правила частини третьої ст. 1272 ЦК України про надання судом додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, виключно у разі якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Аналогічний за своїм змістом правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17 (провадження № 61-38298св18), від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61-21447св19).

Таким чином, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Аналогічні за своїм змістом правові висновки наведені в Постанові Верховного Суду у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26.06.2019 року у справі № 565/1145/170, Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 11.11.2020 року у справі № 750/262/20).

І навпаки, у пункті 2 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 міститься роз`яснення, відповідно до якого судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Судом встановлено, що Позивач є дочкою ОСОБА_4 та онукою ОСОБА_3 . Враховуючи, що мати Позивача померла до відкриття спадщини, Позивач має право на спадщину відповідно до ст. 1266 за правом представлення.

Як вбачається з матеріалів спадкової справи ОСОБА_2 , яка є донькою спадкодавця не подала заяву про прийняття спадщини або не вчинила дій, які свідчать про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , інші спадкоємці відсутні. Отже належним відповідачем у цій справі є орган місцевого самоврядування за місцем знаходження спадщини, а таким органом наразі є Торецька міська військова адміністрація Бахмутського району Дніпропетровської області.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 є неналежним відповідачем, натомість Торецька міська військова адміністрація Бахмутського району Дніпропетровської області є належним відповідачем у зазначеній справі.

В даному випадку, посилаючись на поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, позивач посилалась фактично на дві обставини, зокрема: 1) з 2022 року м. Торецьк Донецької області окупований російськими війсками 2) проходження інтенсивного лікування у період з 09.03.2021 по 27.08.2021 року, що підтверджується випискою із амбулаторної карти.

Оцінюючи доводи позивачки, суд виходить з того, що сам по собі факт введення воєнного стану в Україні не є достатньою підставою для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану, що унеможливили спадкоємця подати заяву про прийняття спадщини протягом установленого законом строку.

Суд критично ставиться до таких доводів сторони так, як ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_7 , тоді ж і відкрилась спадщина, тобто шестимісячний термін для прийняття спадщини минув після 12 липня 2021 року, тобто до 2022 року до моменту повномасштабного вторгнення російських військ в Україну позивач мала можливість подати заяву з дотриманням строку встановленого законом.

Що стосується інтенсивного лікування, то позивач припинила його приймати 27.08.2021 і весь цей час знаходилася на території України, але з заявою про прийняття спадщини звернулася лише 04.03.2025 тобто через більше ніж три з половиною роки, після того як пройшла інтенсивне лікування.

Суд вказує, що Верховний Суд неодноразово наголошував на необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони.

Також згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Тому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.

В даному випадку, сторона позивача, посилаючись на поважність причин пропуску вказаного строку, так і не надав суду докази, що відповідали б критеріям достатності, належності і допустимості, які б підтверджували обставину існування об`єктивних, непереборних, істотних труднощів для позивача, як спадкоємця, на вчинення дій щодо подання заяви про прийняття спадщини.

На підставі викладеного суд прийшов до висновку, що наведені ОСОБА_1 причини не є об`єктивними, непереборними та істотними труднощами, які відповідно до положень ч.3 ст.1272 ЦК України можуть бути визнані поважними для визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті її бабусі ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 , не доведено наявність поважних причин пропуску нею строку для прийняття спадщини, які давали б підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини понад установлений законом шестимісячний строк.

Таким чином, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини слід відмовити у їх повному обсязі.

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Таким чином, суд вважає, сплачений судовий збір покласти на позивача.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 1269, 1270, 1272 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 82, 89, 141, 258, 259, 263, 264, 265,267 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. У задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Торецької міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області, третя особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Зайцева А.С. про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини -відмовити у повному обсязі.

2. Судові витрати по справі віднести за рахунок позивача ОСОБА_1 .

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: В.В. Гаркуша