Справа № 201/1978/25
Провадження № 2/201/2039/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2025 року м. Дніпро

Соборний районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді Куць О.О.,

за участю секретаря судового засідання Сідельника Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про стягнення неотриманої пенсії померлої,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про стягнення неотриманої пенсії померлої (а.с. 1-9).

Позовна заява мотивована тим, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 15.12.2021 року ОСОБА_1 є спадкоємцем майна померлої матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зокрема, позивач є спадкоємцем недоотриманої пенсії ОСОБА_2 у сумі 179960,37 грн.

21.12.2021 року ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про виплату в порядку спадкування пенсії у сумі 179960,37 грн. померлої матері ОСОБА_2 , згідно свідоцтва про спадщину за заповітом від 15.12.2021 року.

Листом від 21.10.2021 року Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повідомлено, що заборгованість з пенсії буде виплачена після прийняття окремого порядку.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 11.10.2024 року № 0400-010406-8/204156 повідомлено, що враховуючи норми статті 46 Закону № 1058 та вимоги пункту 1.8 розділу І Порядку № 22-1, Головним управлінням була розрахована сума недоотриманої пенсії ОСОБА_2 за період з 14.12.2018 року по 30.06.2021 року, яка склала 172947,24 грн. Згідно Порядку № 1165 виплата недоотриманої пенсії за померлу ОСОБА_2 проведена ОСОБА_1 , зокрема в липні 2023 року у розмірі 557,32 грн., в вересні 2023 року у розмірі 2093,00 грн., в жовтні 2023 року в розмірі 1303,00 грн., в листопаді 2023 року в розмірі 4,10 грн., в грудні 2023 року в розмірі 0,62 грн.

Станом на 11.02.2025 року виплати успадкованих пенсійних виплат на користь ОСОБА_1 . Головним управлінням ПФУ в Дніпропетровській області в повному обсязі здійснено не було.

Таким чином, сума не виплаченої недоотриманої пенсії за померлу ОСОБА_2 складає 168989,20 грн.

Позивач вказувала, що не виплату вказаної суми відповідач обґрунтовує наступним. Так пенсійні виплати за минулий період проводяться отримувачам за окремою програмою, передбаченою в бюджеті Пенсійного фонду України на відповідну мету, за рахунок коштів державного бюджету України на відповідний рік; бюджет Пенсійного фонду України затверджується Кабінетом Міністрів України; кошти Державного бюджету України включаються до бюджету Пенсійного фонду України в обсягах, визначених Законом «Про державний бюджет України» на відповідний рік; сума недоотриманої пенсії ОСОБА_2 включена до Переліку отримувачів виплат за минулий період та виплачується згідно Порядку № 1165 після надходження відповідного фінансування.

Позивач заперечувала щодо застосування Порядку №1165 для виплати недоотриманої пенсії, та з посиланням на норми Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», стверджувала, що умови отримання пенсійних виплат регулюються виключно вказаним Законом.

Враховуючи вищевикладене, позивач просила стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на її користь не отриману пенсію померлої матері ОСОБА_2 у сумі 168989,20 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору та витрати на правничу допомогу (а.с. 1-9).

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17 лютого 2025 року вищевказану позовну заяву розподілено судді Куць О.О. (а.с.29).

Ухвалою від 20 лютого 2025 року відкрито провадження у даній цивільній справі та призначено розгляд в порядку загального позовного провадження (а.с. 31).

10 березня 2025 року представник відповідача ОСОБА_3 надала суду відзив, в якому посилаючись на норми законодавства вказувала, що сума пенсії, яка належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, члени сім`ї, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

У разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилась недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. При цьому, зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6-ти місяців після смерті пенсіонера. Нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. Слід зазначити, що позивач не зверталася до відповідача з питань виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю її матері ОСОБА_2 , відповідних документів протягом шести місяців після відкриття спадщини не надавала.

28.10.2021 року відділ опрацювання пенсійної документації № 1 управління з питань виплати пенсій Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у відповідь на запит нотаріуса листом за № 0400-010501-8/141614 повідомив про те, що недотримана сума пенсії за життя ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , складає 179960,37 грн.

28.12.2022 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу видано свідоцтво про право на спадщину за законом, яке зареєстровано в реєстрі за №7948. Означена вище сума недоотриманої пенсії увійшла до складу спадщини.

Листом від 11.10.2024 року за № 0400-010406-8/204156 відповідач повідомив про те, що на підставі поданих ОСОБА_1 15.12.2021 року документів для виплати недоотриманої пенсії за померлу ОСОБА_2 , враховуючи норми статті 46 Закону № 1058 та вимоги пункту 1.8 розділу І Порядку № 22-1, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області була розрахована сума недоотриманої пенсії ОСОБА_2 за період з 14.12.2018 року по 30.06.2021 року, яка складає 172947,24 грн. В означеному листі роз`яснено, що виплата недоотриманої пенсії ОСОБА_2 буде здійснена за рахунок коштів державного бюджету України на відповідний рік на умовах, визначених Порядком виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), не виплачених за період до місяця відновлення їх виплати, внутрішньо переміщеним особам та особам, які відмовилися відповідно до пункту 1 частини першої статті 12 Закону України Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб від довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи і зареєстрували місце проживання та постійно проживають на контрольованій Україною території, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 10.11.2021 року № 1165.

З посиланням на Порядок №1165 представник відповідача вказувала, що нарахована сума доплати по особовому рахунку ОСОБА_2 обліковується Пенсійним фондом України в переліку, у разі недостатності бюджетних призначень для забезпечення пенсійної виплати за минулий період у передбаченому розмірі, виплата проводиться в сумі, що визначається пропорційно виділеним на пенсійні виплати за минулий період бюджетним призначенням, але не більшій належної до виплати суми, що обліковується.

Відтак, ОСОБА_1 виплатили частину боргу в сумі 3958,04 грн., а саме: в липні 2023 року - 557,32 грн.; у вересні 2023 року - 2093 грн.; в жовтні 2023 року 1303 грн.; в листопаді 2023 року - 4,10 грн.; в грудні 2023 року 0,62 грн. Залишок боргу складає 168989,20 грн., який обліковується в Пенсійному фонді України. Отже, сума нарахованої недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 в розмірі 168989,20 грн. обліковується в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та її виплата ОСОБА_1 буде проводитись згідно Порядку № 1165 після надходження відповідного фінансування.

А тому, представник відповідача зазначає, що останнім жодним чином не порушено право позивача на отримання недоотриманої суми пенсії після смерті ОСОБА_2 .

Враховуючи вищевказане, просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.(а.с.41-42)

Ухвалою суду від 18 березня 2025 року витребувано належним чином засвідчену копію спадкової справи №26/2021 після смерті ОСОБА_2 (а.с.50)

27 березня 2025 року представник відповідача ОСОБА_3 надала суду додаткові пояснення, в яких зазначила, що сума недоотриманої пенсії ОСОБА_2 включена до переліку отримувачів виплат за минулий період та виплачується згідно Порядку № 1165 після надходження відповідного фінансування. Згідно Порядку № 1165 виплата недоотриманої пенсії за померлу ОСОБА_2 проведена ОСОБА_1 , зокрема в липні 2023 року в розмірі 557,32 грн., в вересні 2023 року в розмірі 2093 грн., в жовтні 2023 року в розмірі 1303 грн., в листопаді 2023 року в розмірі 4,10 грн., в грудні 2023 року в розмірі 0,62 грн., в жовтні 2024 року в розмірі 2361 грн., в листопаді 2024 року в розмірі 2361 грн., в грудні 2024 року в розмірі 2361 грн. Залишок боргу в сумі 161906,20 грн. Отже, сума нарахованої недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 в розмірі 161906,20 грн. обліковується в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та її виплата ОСОБА_1 буде проводитись згідно Порядку № 1165 після надходження відповідного фінансування. Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зауважує, що право позивача на отримання недоотриманої суми пенсії після смерті ОСОБА_2 жодним чином не порушено. Відтак, просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. (а.с.59-60)

13 травня 2025 року на виконання ухвали суду від 18 березня 2025 року приватним нотаріусом дніпровського міського нотаріального округу Шауловою М.О. надано суду копію спадкової справи №26/2021 після смерті ОСОБА_2 (а.с.84-135)

У судовому засіданні ухвалою суду від 04 червня 2025 року підготовче провадження було закрито та призначено справу до розгляду по суті. (а.с.195-196)

26 червня 2025 року представник позивача адвокат Смірнов А.А. надав суду клопотання про стягнення судових витрат, у якому просив стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у сумі 26000 грн. та суму оплаченого збору. (а.с.211-213)

15 липня 2025 року представник відповідача Литвин Ю.Ю. надала суду заперечення на клопотання про стягнення судових витрат, зокрема з посиланням на неспівмірність та відсутність документально підтверджених доказів витрат на правову допомогу, заперечувала щодо стягнення з відповідача таких витрат. (а.с.235-237)

17 липня 2025 року представник відповідача Литвин Ю.Ю. надала суду клопотання про проведення судового засідання без участі представника відповідача, поданий відзив підтримує у повному обсязі. (а.с.251-252)

22 серпня 2025 року представник позивача адвокат Смірнов А.А. надав суду заяву про проведення судового засідання без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив стягнути судові витрати. (а.с.253)

З огляду на належне повідомлення сторін та відсутність клопотань про перенесення судового засідання на іншу дату, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін (їх представників), за наявними в матеріалах справи доказами.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про наступне.

Згідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно зі ст. 1227 ЦК України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Статтею 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Положення частини третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 1227 ЦК України узгоджуються із положенням Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині першій статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини.

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 08 липня 2021 року Бахмутським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Єнакієвому померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.15).

Родинний зв`язок між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_4 , серії НОМЕР_2 , виданого від 29 січня 1959 року, батьками в якому вказано ОСОБА_5 та ОСОБА_2 (а.с.14-зворот)

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб №8 від 09.07.2021 року долученого до матеріалів спадкової справи позивач ОСОБА_4 у зв`язку з реєстрацією шлюбу з ОСОБА_6 змінила прізвище з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 ». (а.с.92-94)

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб №0 від 09.07.2021 року долученого до матеріалів спадкової справи позивач ОСОБА_4 у зв`язку з реєстрацією шлюбу з ОСОБА_9 змінила прізвище з « ОСОБА_10 » на « ОСОБА_11 ». (а.с.98-101)

Згідно листа №0400-010501-8/141614 від 28.10.2021 року, наданого Управлінням з питань виплати пенсії відділом опрацювання пенсійної документації №1 Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на запит приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Шаулової М.О., за померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , залишилася недоотримана пенсія в сумі 179 960,37 грн. Також лист містить посилання на ч.1 ст. 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", якою передбачено, що нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії (а.с.18).

15 грудня 2021 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Шауловою М.О. видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом реєстровий №7948, згідно якого спадкоємцею ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 є її донька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з недоотриманої пенсії, що знаходиться у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у розмірі 179 960,37 грн. (а.с.16).

З метою отримання недоотриманої пенсії, позивач ОСОБА_1 звернувся до відповідача із відповідною заявою, однак до дати подачі позову та на період перебування справи у суді, останньою недоотримана пенсія отримана лише частково, зокрема в липні 2023 року в розмірі 557,32 грн., в вересні 2023 року в розмірі 2093 грн., в жовтні 2023 року в розмірі 1303 грн., в листопаді 2023 року в розмірі 4,10 грн., в грудні 2023 року в розмірі 0,62 грн., в жовтні 2024 року в розмірі 2361 грн., в листопаді 2024 року в розмірі 2361 грн., в грудні 2024 року в розмірі 2361 грн. Залишок боргу становить 161906,20 грн., про що зазначала представник відповідача у наданих суду додаткових поясненнях. (а.с.59-60)

Заперечень щодо отримання грошових коштів в жовтні 2024 року в розмірі 2361 грн., в листопаді 2024 року в розмірі 2361 грн., в грудні 2024 року стороною позивача не заявлялось в ході розгляду справи по суті.

Отримання пенсії у липні 2023 року в розмірі 557,32 грн., у вересні 2023 року в розмірі 2093 грн., в жовтні 2023 року -1303 грн., в листопаді 2023 року - 4,10 грн., в грудні 2023 року в розмірі 0,62 грн. підтверджується змістом позовної заяви (а.с.1 зворот).

Згідно ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Отже, залишок боргу становить 161906,20 грн.

У відзиві Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зазначено, що виплата розрахованої суми недоотриманої пенсії померлої ОСОБА_2 буде проведена в межах відповідного фінансового ресурсу у порядку, визначеного Постановою 1165.

Порядок №1165 визначає додаткові умови виплати внутрішньо переміщеним особам пенсій за минулий період, що не передбачені Конституцією України та Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Конституційний Суд України у Рішенні від 09.07.2007 року №6-рп/2007 вказав на те, що невиконання державою своїх соціальних зобов`язань щодо окремих осіб ставить, громадян у нерівні умови, підриває принцип довіри особи до держави, що закономірно призводить до порушення принципів соціальної правової держави.

У преамбулі до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" зазначено, що зміна умов і норм загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

Право особи на отримання пенсії (у тому числі і за минулий час) як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов`язаннями України, а тому обмеження такого права можливо лише на підставі законів, що приймаються Верховною Радою України.

Нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України не є законом, тому не можуть звужувати чи скасовувати права громадян, які встановлено нормативно-правовими актами вищої юридичної сили, і у сфері спірних правовідносин, врегульованих Законом 1058-ІV, не можуть застосовуватись.

Конституційне поняття «Закон України», на відміну від поняття «законодавство України», не підлягає розширеному тлумаченню, це - нормативно-правовий акт, прийнятий Верховною Радою України в межах повноважень. Зміни до закону вносяться за відповідно встановленою процедурою Верховною Радою України шляхом прийняття закону про внесення змін. Нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України є підзаконними, а тому не можуть обмежувати права громадян, які встановлено законами.

Аналогічні правові висновки викладені у рішенні Верховного Суду від 03 травня 2018 року за результатами розгляду зразкової справи № 805/402/18.

Постанова КМУ від 10.11.2021 року № 1165 не є законом, а тому як підзаконний нормативно-правовий акт не може змінювати в бік звуження права громадян, які встановлені нормативно-правовими актами вищої юридичної сили.

Верховною Радою України не приймались зміни до Закону № 1058-ІV з приводу особливостей виплати заборгованості пенсіонерам, які є внутрішньо переміщеними особами, тому застосувати до спірних правовідносин положення Порядку№ 1165 не вбачається за можливе та є протиправним, оскільки Кабінет Міністрів України не наділений правом вирішувати питання, які належать до виключної компетенції Верховної Ради України, так само як і приймати правові акти, які підміняють або суперечать законам України. Нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України є підзаконними, а тому не можуть обмежувати права громадян, які встановлено законами.

Верховний Суд України у своєму рішенні від 06 жовтня 2015 року у справі № 608/1189/14-а дійшов висновків та зазначив, що держава відповідно до конституційних принципів зобов`язана гарантувати право на отримання пенсії незалежно від того, де проживає особа, якій призначена пенсія

Відповідно до ч. 2, 3, 7 ст. 10 ЦПК суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України.

У разі невідповідності правового акта правовому акту вищої юридичної сили суд застосовує норми правового акта вищої юридичної сили.

Отже, у випадку суперечності норм підзаконного акта нормам закону слід застосовувати норми закону, оскільки він має вищу юридичну силу.

Таким чином, виконання судового рішення про стягнення заборгованості по пенсії буде здійснюватися в порядку, визначеному Законом № 4901 і прийнятих на його виконання підзаконних нормативно-правових актів, а не згідно з Постановою КМУ від 10.11.2021 № 1165 «Про затвердження Порядку виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), не виплачених за період до місяця відновлення їх виплати, внутрішньо переміщеним особам та особам, які відмовилися відповідно до пункту 1 частини першої статті 12 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" від довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи і зареєстрували місце проживання та постійно проживають на контрольованій Україною території». свідоцтво про право на спадщину за законом є правовстановлюючим документом та з його отриманням позивач набув всіх прав і обов`язків спадкоємця, а отже право власності якого він набув є правом спадкоємця на успадковане майно, й має відмінний за характером від процедури отримання членами сім`ї померлого пенсіонера сум недоодержаної пенсії.

Крім того, свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане 15 грудня 2021 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Шауловою М.О., на даний час є дійсним та жодним чином не оскаржене, не скасоване та не піддано сумніву.

Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Майном як особливим об`єктом вважаються окремі речі, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки (частина перша статті 190 ЦК України).

Майновими правами визнаються будь-які права, пов`язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовою частиною права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права та право вимоги.

Майнове право, яке можна визначити як «право очікування», є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав. Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна, та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому.

Захист майнових прав здійснюється у порядку, визначеному законодавством, а якщо такий спеціальний порядок не визначений, захист майнового права здійснюється на загальних підставах цивільного законодавства.

Отже, з врахуванням встановлених судом обставин, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача недоотриману пенсію після смерті матері у сумі 161 906,20 грн.

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

У відповідності ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при подачі позовної заяви сплачено судовий збір у сумі 1351,92 грн.

З урахуванням часткового задоволення позовних вимог, за рахунок бюджетних асигнувань, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1295,25 грн.

Щодо заявлених представником позивача вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зауважує наступне.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 зауважено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Подібний висновок викладений і у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 р. у справі 904/4507/18.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір -обґрунтованим (Рішення ЄСПЛ у справі «East/WestAllianceLimited» проти України»).

Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст. 77 ЦПК України).

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст. 81 ЦПК України).

У клопотанні про стягнення судових витрат представник позивача адвокат Смірнов А.А. зазначив, що витрати на професійну правничу допомогу складають 26000 грн., надавши при цьому додаткову угоду №1 до договору №23-09-2 від 23.09.2024 року про надання професійної правничої (правової) допомоги від 24 червня 2025 року (а.с.216), акт наданих послуг до договору №23-09-2 від 23.09.2024 року про надання професійної правничої (правової) допомоги від 24 червня 2025 року (а.с.217), квитанцію до прибуткового касового ордеру на суму 26000 грн. (а.с.218). Крім того, в матеріалах справи наявний договір №23-09-2 про надання професійної правничої (правової) допомоги від 23 вересня 2024 року (а.с.25-26).

Суд зауважує, що розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та значенням справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

За таких обставин, з огляду на часткове задоволення позовних вимог, співмірність та розумність розміру судових витрат, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 грн.

На підставі викладеного, суд, керуючись ст. ст. 81, 89, 141, 259, 263, 265, 274-279, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про стягнення неотриманої пенсії померлої задовольнити частково.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) недоотриману пенсію ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 161 906,20 грн.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) судовий збір у розмірі 1295,25 грн. та витрати на правничу допомогу у сумі 3000 грн.

В решті вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Дніпровського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи згідно п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; адреса фактичного проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (код ) адреса місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд.26.

Суддя О.О.Куць