СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

ун. № 759/9892/25

пр. № 2/759/4922/25

27 червня 2025 року м.Київ

Святошинський районний суд м. Києва, в особі судді Сенька М.Ф., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про часткове звільнення від сплати заборгованості по аліментам,

встановив:

ОСОБА_1 через свого представника-адвоката Бондар А.В. заявив позов до ОСОБА_2 про часткове звільнення від сплати заборгованості за аліментами у розмірі 500000 грн.

Позов мотивовано тим, що позивач тривалий час був непрацевлаштований, має іншу сім"ю та на його утриманні перебуває пасенок. Не має нерухомого та рухомого майно.

Провадження відкрите відповідно до ухвали від 28.05.2025 року, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідач відзив на позов не надіслала, клопотання про розгляд справи в іншому порядку не надходило.

Дослідивши та оцінивши наявні в справі докази приходжу до такого висновку.

Судом встановлено, що на виконанні у Святошинському відділі державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м Київ) перебуває виконавче провадження N? НОМЕР_3 щодо примусового виконання виконавчого листа N?2-2578, виданого 19 жовтня 2009 року Святошинським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 24 травня 2007 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до довідки, виданої 10 вересня 2020 року Святошинським ВДВС, загальний розмір заборгованості позивача по аліментах перед відповідачем станом на 01 вересня 2020 року становив 532 730 гривень 66 коп.

Рішенням Святошинсього районного суду м. Києва від 18.10.2021 року зменшено розмір аліментів, що стягується за рішенням Святошинського районного суду м. Києва у справі N?2-2578 з позивача на користь відповідача на утримання сина, з 1/2 на 1/4 частку від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

31 березня 2023 року представником позивача було подано до Святошинського ВДВС заяву про прийняття до виконання виконавчого документу, а саме виконавчого листа, виданого 31 березня 2023 року Святошинським районним судом м. Києва по цивільній справі N?759/22490/20 щодо зменшення розміру аліментів. І на підставі цього аліменти по виконавчому провадженню були зменшені з частини на частину.

05 травня 2025 року Святошинським ВДВС було видано довідку-розрахунок заборгованості позивача по аліментах, відповідно до якої станом на 01 травня 2025 року заборгованість позивача по аліментах становить 993703, 74 гривні 74 коп.

Відповідно до довідки про доходи N? 1, виданої 03 січня 2025 року, позивач з липня 2022 року по липень 2023 року проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 та займав посаду командира відділення. За період проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 з 04.07.2022 року по 07.07.2023 року його загальна сума доходу за виключенням військового збору та аліментів становила 357 650,71 грн.

Відповідно до довідки про доходи N?16, виданої 08 січня 2025 року, позивач з липня 2023 року по листопада 2024 року проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 та займав посаду начальника групи. За період проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_2 з липня 2023 року по листопада 2024 року його загальна сума доходу за виключенням військового збору та аліментів становила 751784, 21 грн.

З огляду на довідку розрахунок заборгованості по аліментам, вбачається, що за весь період стягнення аліментів, позивачем не здійснювалось жодного разу перерахунку аліментів, навіть за той період коли останній проходив війському службу та отримував доходи.

Відповідно до положеньстатті 3 Конвенції ООН «Про права дитини», яку ратифіковано Постановою ВР № 789-XII від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.

Згідно статей 8,11 Закону України «Про охорону дитинства`кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Статтею 180 Сімейного кодексу Українивизначено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідностатті 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

При цьому частиною другою статті 197 СК Українипередбачено, що за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Відповідно до частини четвертоїстатті 273 ЦПК Україниякщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Згідно частини першоїстатті 273 СК Україниякщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати.

Відповідно до пункту 22 постанови пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 рокусуд, у випадках передбаченихстаттею 197 СК України, може частково або повністю звільнити платника аліментів від сплати заборгованості по аліментам. З аналізу зазначеної правової норми вбачається, що повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом і лише тоді, коли заборгованість виникла у зв`язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. При цьому, слід звернути увагу на те, що у такий спосіб законодавцем визначено право, а не обов`язок, суду звільнити платника аліментів від сплати заборгованості. При вирішенні таких спорів необхідно виходити з інтересів дитини, оскільки аліменти за рішенням суду присуджені на утримання дитини з метою забезпечення достатнього матеріального рівня її життя.

Будь-яких доказів того, що вищевказана заборгованість зі сплати аліментів виникла у зв`язку з тяжкою хворобою позивача або іншою обставиною, що має істотне значення, матеріали справи не містять і на такі обставини позивач не посилається.

Перебування на утриманні позивача пасинка та наявності іншої сім"ї, стосуються матеріального та сімейного стану позивача, що прямо передбачено частиною першоюстатті 197 СК України, та може бути підставою відстрочки або розстрочки сплати ним заборгованості, однак не для звільнення від її сплати.

Суд зазначає, що звільнення позивача від часткової заборгованості зі сплати аліментів на утримання дитини, яка проживає окремо, призведе насамперед до порушення прав такої дитини.

Частиною першою статті 188 СК України передбачено можливість звільнення батьків від обов`язку утримувати свою дитину у випадку якщо дохід дитини набагато перевищує дохід кожного з них і забезпечує повністю її потреби.

Матеріали справи, не містять жодних відомостей про те, що неповнолітній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримує хоча б якісь доходи, які б забезпечували його потреби і свідчили про можливість звільнення його батьків від сплати аліментів на його утримання.

Оскільки позивачем не надано доказів, які б свідчили про наявність підстав для часткового звільнення від сплати заборгованості по аліментам у розмірі 500000 грн, що стягуються на утримання неповнолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тому суд доходить до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. 89,141,142, 247, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про часткове звільнення від сплати заборгованості по аліментам, відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Суддя Сенько М.Ф.