Справа № 457/875/25
провадження №2/457/238/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2025 року м. Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської області

в складі головуючої-судді Василюк Т.В.,

секретар судового засідання Кушнір М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Трускавці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, -

в с т а н о в и в:

1.Стислий виклад позиції позивача та заперечення відповідача.

ОСОБА_1 звернувся до Трускавецького міського суду Львівської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання. Позов мотивований тим, що його батьком є відповідач по справі ОСОБА_2 . На даний час він навчається на стаціонарній формі навчання у Ченстоховському політехнічному університеті у м. Ченстохов у Республіці Польщі на платній основі та не має змоги влаштуватися на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Він фактично проживає з матір`ю, тому вона несе весь обсяг витрат на його навчання та утримання. Його навчання триватиме до 30 вересня 2027 року, тому він потребує матеріальної допомоги на навчання, проживання у гуртожитку, харчування, придбання підручників, одягу, а його батько має можливість надавати таку допомогу. Добровільно батько не надає йому жодної матеріальної допомоги. Просить стягувати з відповідача на його користь аліменти на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, у твердій грошовій сумі у розмірі 5000 грн щомісячно до завершення ним навчання в строк до досягнення ним 23-річного віку. Від представниці відповідача ОСОБА_2 адвокатки Панилик О.В. надійшов відзив, у якому сторона відповідача просить відмовити у задоволенні позову з огляду на наступне. Відповідач ОСОБА_2 перебуває у зареєстрованому шлюбі, у 2012 році у нього з дружиною ОСОБА_3 народився син ОСОБА_4 , який перебуває на його утриманні. Батьки відповідача є особами пенсійного віку, непрацездатні, потребують стороннього догляду, тому відповідач змушений постійно їх доглядати. Крім пенсії, у батьків інших доходів немає, тому він допомагає їм матеріально. У свою чергу, стороною позивача не надано копії договору, квитанцій про оплату за навчання на підтвердження вартості навчання. Одночасно позивачем не надано доказів факту відсутності у матері можливості утримання їхнього повнолітнього сина на час його навчання, а також позивачем не надано доказів про відсутність у нього власних доходів.

2. Заяви (клопотання ) учасників справи.

Від представниці позивача ОСОБА_1 адвокатки Вернієвської О.Б. 30 червня 2025 року надійшло клопотання про розгляд справи у її відсутності, також вказала, що вона вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Від позивача ОСОБА_1 02 липня 2025 року надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутності, також зазначив, що він вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Представниця відповідача ОСОБА_2 адвокатка Панилик О.В. звернуся до суду з клопотанням, у якому просила проводити розгляд справи ї її відсутності та у відсутності її довірителя, а також просила відмовити у задоволенні позову з підстав, наведених у відзиві.

3. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді від 24 червня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

Учасники розгляду справи у судове засідання не з`явилися. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

У судовому засіданні встановлено, що батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 17 березня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Трускавецького міського управління юстиції Львівської області, актовий запис 50 /арк. справи 5/.

З витягу з реєстру територіальної громади від 19 травня 2025 року вбачається, що як ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 /арк. справи 6/.

Рішенням Трускавецького міського суду Львівської області від 05 жовтня 2017 року ухвалено стягувати з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_5 на утримання сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/4 від всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку /арк. справи 11-13/.

Згідно з довідкою про зарахування іноземця на стаціонарне навчання, виданою 17 квітня 2025 року Ченстоховською політехнікою, ОСОБА_6 зарахований на період з 01 жовтня 2024 року до 30 вересня 2027 року на навчання стаціонарної форми першого ступеня на спеціальність «Логістика» /арк справи 7-8/. Достовірність такої довідки не викликає жодних сумнівів.

На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

У постанові від 16 лютого 2022 року у справі № 381/2423/20 (провадження № 61-17937св21) Верховний Суд виснував, що стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, потрібних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів.

Одночасно встановлено, що ОСОБА_2 10 вересня 2011 року зареєстрував шлюб з ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Стрию Стрийського міськрайонного управління юстиції у Львівській області від 10 вересня 2011 року. Згідно зі свідоцтва про народження ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_3 , виданим 12 березня 2012 року Дулібською сільською радою Стрийського району Львівської області, батьком дитини вказано ОСОБА_2 .

Перебування батька у шлюбі не з матір`ю дитини, а з іншою особою, наявність у дитини єдиноутробних чи єдинокровних братів та сестер не звільняє батька чи матір від обов`язку утримувати своїх усіх дітей.

Крім цього, у своєму відзиві сторона відповідача посилася на те, що відповідач має на своєму утриманні батьків-пенсіонерів, що потребують фінансової допомоги та постійного догляду. На підтвердження своїх доволів представниця відповідача долучила до матеріалів справи скрін-шот з цифрової системи «Дія» актового запису про народження ОСОБА_2 (де вказано, що його батьками є ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ), копії пенсійних посвідчень батьків відповідача медичний висновок про наявність порушень функцій організму, через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі відносно ОСОБА_9 , інші медичні документи про стан здоров`я матері відповідача. Суд вважає, що зазначені документи не можуть слугувати підставою для звільнення особи від обов`язку сплачувати аліменти на утримання дитини та не можуть бути взяті до уваги при визначення розміру аліментів, оскільки офіційного документа, що підтверджує те, що ОСОБА_9 та ОСОБА_8 перебувають на утриманні свого сина ОСОБА_2 чи про те, що він здійснює догляд за ними суду не надано. У суду немає відомостей про наявність інших осіб, які можуть також здійснювати догляд за ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , зважаючи на стан їхнього здоров`я.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Встановлено, що відповідач є особою працездатного віку, протипоказань до працевлаштування не має, має постійний дохід, протипоказань для працевлаштування не має, окрім сина ОСОБА_10 , має на своєму утриманні ще одну неповнолітню дитину, що, як було сказано вище, не звільняє його від обов`язку утримувати свого сина ОСОБА_1 . Твердження сторони відповідача про те, що матеріали справи не містяться доказів щодо необхідності доїзду до місця навчання, оплати за проживання, що позивачем не надано доказів факту неможливості надання його матір`ю утримання їхнього повнолітнього сина, не заслуговує на увагу, оскільки існування таких фактів не звільняє батька дитини від обов`язку утримувати дитину до встановлених цивільним та сімейним законодавством термінів.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Вирішуючи питання про розмір аліментів, які необхідно стягувати з відповідача, суд виходить з того, що відповідно до ч.1 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників, разом з яким проживає дитина.

Разом з цим, у рішенні Європейського суду від 27 листопада 1992 року справі «Олсон проти Швеції» зазначається "що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага.

Особлива увага повинна приділятися найважливішим інтересам дитини, які, за своєю природою та важливістю, мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, ст.8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (Рішення Європейського суду від 07 серпня 1996 року у справі «Йохансен проти Норвегії»).

Також, при встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

Разом з цим, відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Частинами 2, 3 ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» передбачено, що прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років; дітей віком від 6 до 18 років; працездатних осіб; осіб, які втратили працездатність. До працездатних осіб відносяться особи, які не досягли встановленого законом пенсійного віку.

Категорія «мінімальний гарантований розмір аліментів», передбачена главою 15 СК України і відноситься до аліментів на утримання дитини. Така величина встановлена законодавцем, виходячи з наявності у батьків безумовного обов`язку утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Після досягнення повноліття відсутній безумовний обов`язок батьків утримувати сина, дочку, які повинні доводити наявність обставин необхідності матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням, обґрунтовувати необхідну суму матеріальної допомоги. При розрахунках може бути встановлено, що їх розмір є меншим 50% прожиткового мінімуму.

Таким чином, поширення категорії «мінімальний гарантований розмір аліментів» на стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, дочки, є безпідставним.

Відповідно до ч. 1 ст.430 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про стягнення аліментів, допускає негайне його виконання в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

5. Позиція суду.

З урахуванням встановлених обставин справи, віку дитини, її потреб, рівність обов`язку обох батьків приймати участь в утриманні дитини, виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням можливостей відповідача, приписів сімейного законодавства України, суд прийшов до висновку про те, що відповідач, як батько, зобов`язаний приймати участь в утриманні своєї дитини шляхом сплати аліментів на користь позивачки в розмірі 2000 грн щомісячно, з дня пред`явлення позову до суду та до закінчення сином навчання та/або до досягнення ним 23 віку відповідно до того, яка з цих обставин настане першою.

6. Розподіл судових витрат.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, так як позивач звільнений від сплати судового збору, судовий збір слід стягнути з відповідача в дохід держави.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 76-83, 141, 223, 259, 263, 265, 280-283 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 (дві тисячі) грн щомісячно, починаючи з 04 червня 2025 року і до закінчення ним навчання, але не більше, ніж до досягнення нею 23-річного віку.

В іншій частині позову відмовити.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасники справи, яким повне рішення не було вручено у день його проголошення, мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення їм повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Суддя: Т. В. Василюк