Номер провадження: 22-ц/813/4020/25
Справа № 502/2074/24
Головуючий у першій інстанції Маслеников О. А.
Доповідач Назарова М. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.07.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: Назарової М.В. (суддя-доповідач), Коновалової В.А., Кострицького В.В.,

учасники справи: позивач Акціонерне товариство «Акцент-Банк», відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Акцент-Банк» в особі свого представника Омельченка Євгенія Володимировича

на рішення Кілійського районного суду Одеської області від 18 грудня 2024 року, ухвалене Кілійським районним судом Одеської області у складі: судді Масленикова О.А. в приміщенні того ж суду,

у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

У вересні 2024 року АТ «Акцент-Банк» звернулося до суду з вказаним позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором № б/н від 01.02.2022 року у розмірі 18062,44 грн.

Позовні вимоги мотивувало тим, що відповідно до кредитного договору № б/н від 01.02.2022 року, який був укладений між позивачем та відповідачем на підставі Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, ОСОБА_2 отримала кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 40,8 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та відповідачу було видано платіжну картку.

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею Анкета-Заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у А-БАНК разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складає між сторонами кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві.

Позивач виконав умови договору, надавши відповідачу кредит (встановив кредитний ліміт) у розмірі, відповідно до умов договору. Відповідач зобов`язання по кредитному договору не виконала, у зв`язку з чим станом на 02.09.2024 виникла заборгованість в розмірі 18062,44 грн, яка складається з: 9583,51 грн - заборгованість за кредитом; 8478,93 грн - заборгованість по відсоткам.

21 листопада 2024 року від відповідачки надійшов відзив на позовну заяву, в якому вказала, що у Анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк» від 01.02.2022, яка підписана нею, відсутні умови щодо сплати як відсотків за користування, кредитом, а саме: розмір і порядок нарахування, тобто сторони у розумінні цивільного законодавства не погодили розмір та підстави стягнення відсотків. У вказаній анкеті-заяві зазначено лише анкетні дані відповідача, його контактна інформація, відомості про майновий стан. При цьому, Паспорт споживчого кредиту «Кредитна картка «Зелена» та Витяг з Умов та правил надання відповідних банківських послуг не підписані відповідачем, матеріали справи не містять підтверджень, що відповідач ознайомився з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк», а також те, що вказані документи на момент отримання боржником кредитних коштів містили умови щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, комісії, розмір і порядок їх нарахування.

Враховуючи, що позивачем було здійснено зарахування заборгованості відповідача за договором на погашення заборгованості в розмірі 10 438,52 грн, при цьому в укладеному договорі, на думку відповідача, відсутні умови щодо сплати процентів та пені, то у позивача відсутні підстави нараховувати проценти та здійснювати зарахування сплачених відповідачем коштів на часткове погашення процентів. На підставі викладеного відповідач просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог АТ «Акцент-Банк» у повному обсязі.

Рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 18 грудня 2024 року в позові АТ «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено повністю.

В апеляційній скарзі АТ «Акцент-Банк» в особі свого представника Омельченка Є.В. просить скасувати рішення суду та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що відповідач в Анкеті-Заяві про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в А-Банку підтвердив під розпис факт ознайомлення з Умовами і Правилами надання банківських послуг та зобов`язався в подальшому регулярно знайомитися зі змінами до них, викладеними на сайті Банку.

Вказує, що з розрахунку заборгованості вбачається користування відповідачкою кредитом, що свідчить про ознайомлення з Умовами і Правилами надання банківських послуг в А-Банку та погодження з ними, адже даний кредитний договір є договором оферти.

Посилаючись на ч. 1 ст. 1048 ЦК України зазначає, що навіть якщо врахувати думку суду першої інстанції щодо не підписання позичальником Тарифів та Умов і Правил, позичальник отримав кредитну картку та скористався кредитними коштами, тобто він погодився з умовами, що діяли на момент зняття коштів (ч. 2 ст. 638, ч. 2 ст. 642 ЦК України, - фактичне прийняття пропозиції до укладання договору дією), і вже повинен сплачувати процентну ставку.

Вказує, що посилання суду першої інстанції на постанову Верховного Суду від 03.07.2019 по справі № 342/180/17 в частині відмови у стягненні процентів жодним чином не обґрунтовано, оскільки в цій справі розглядався випадок коли Тарифи Банку не було підписано боржником. Проте в даному випадку до матеріалів справи додано не тільки Тарифи з сайту, а й Паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», в якому чітко зазначені умови кредитування, строки, процентна ставка та інше. Паспорт споживчого кредиту підписано боржником за допомогою електронного підпису, згоду на використання якого відповідачка надала у Анкеті- Заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг.

Також вказує, що застосуванню підлягає постанова Верховного Суду від 02.12.2020 по справі № 284/157/20.

Стверджує, що сумніви банку відносно розрахунку заборгованості є необґрунтованими, оскільки на підтвердження розрахунку Банком надано банківську виписку.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Частиною шостою статті 19 ЦПК України визначено, що малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом позову в цій справі є вимога про стягнення заборгованості у розмірі 18062,44, тобто ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому справа є малозначною в силу прямої вказівки в ЦПК України.

Оскільки справа є малозначною, то розгляд апеляційної скарги проводиться без повідомлення учасників справи відповідно до приписів ч. 1 ст. 369 ЦПК України.

Згідно ч. 1 ст. 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи.

Інформація про призначення даної справи до розгляду у апеляційному суді без повідомлення учасників справи завчасно розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню.

Згідно частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Судом встановлено, що відповідно до Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг б/н від 01.02.2022, відповідачка приєдналась до Умов та правил надання банківських послуг в АТ «А-БАНК» з метою укладання кредитного договору та отримання кредитної картки.

Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана нею Анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у АТ «А-БАНК» разом з Умовами та правилами надання банківських послуг становить договір про надання банківських послуг. В Анкеті-заяві також зазначено, що до укладення цієї угоди відповідач ознайомився (-лась) з актуальними Умовами та правилами надання банківських послуг АТ «А-БАНК», Тарифами, Паспортом споживчого кредиту, та до укладення споживчого кредиту їй надана повна інформація про фінансові послуги, у відповідності до ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Процентна ставка у Анкеті-заяві не визначена (а.с. 9).

Також, окрім Анкети-заяви відповідачка 01.02.2022 підписала Паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка «Зелена», в якому зазначено умови кредитування, строки, процентна ставка тощо. Паспорт споживчого кредиту підписано відповідачем за допомогою електронного підпису, використання якого погоджено сторонами в Анкеті-заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в АТ «А-БАНК». У Паспорті споживчого кредиту вказано, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної у цьому Паспорті споживчого кредиту, та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів, тощо. Дата надання інформації 01.02.2022. Ця інформація зберігає чинність та є актуальною до 05.02.2022 (а.с. 10-11).

Термін дії кредитної картки НОМЕР_1 , яка була видана відповідачу зв`язку з відкриттям рахунка № НОМЕР_2 , було визначено до грудня місяця 2028 року (а.с. 15).

Згідно довідки за лімітами кредитний ліміт за умовами договору складав 10 000 грн, далі неодноразово змінювався: 28.06.2023 9583,51 грн; 25.04.2024 9600 грн (а.с. 16).

Відповідно до п.п. 2.1.1.2.2 витягу Умов та правил надання банківських послуг клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт.

П.п. 2.1.1.2.3 Умов та правил надання банківських послуг визначено, що підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком (а.с. 19).

Згідно розрахунку заборгованості за договором б/н від 01.02.2022, відповідач допустила прострочену заборгованість перед позивачем, яка станом на 02.09.2024 складає 18062,44 грн, з яких: 9583,51 грн - заборгованість за наданим кредитом; 8478,93 грн - заборгованість по процентам. Процентна ставка протягом всього терміну користування кредитом не змінювалась та становила 40,8 % (а.с. 8).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк», на які посилається представник позивача, не містить підпису позичальника, такі Умови не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами договору б/н від 01.02.2022 року. Крім того, роздруківка із сайту позивача про «Умови та правила надання банківських послуг» належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), і такий висновок суду узгоджується із правовою позицією Верховного Суду України, яка викладена у постанові по справі №6-16цс-15 від 11.03.2015 року. Також у даному Витязі відсутня інформація, яку саме картку отримав відповідач, тому суд дійшов висновку, що відсутні підстави вважати, що при укладенні договору АТ «А-Банк» дотримав вимог про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Суд першої інстанції вказав, що позивач мав право на отримання від відповідача суми у розмірі, який дорівнює тілу кредиту, що становить 9984 грн, проте враховуючи те, що відповідачем фактично було сплачено позивачу 10 438,52 грн, суд дійшов висновку, що на даний час у відповідача відсутній обов`язок з повернення позивачу кредитних коштів, у зв`язку з чим позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Переглядаючи вказане судове рішення за доводами апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Із матеріалів справи вбачається, що 01.02.2022 ОСОБА_2 підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк».

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює банком (в даному випадку АТ «Акцент-Банк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Звертаючись до суду із позовом, АТ «Акцент-Банк» просило стягнути з відповідача заборгованість у сумі 18064,44, яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 9583,51 грн та заборгованості по відсоткам у розмірі 8478,93 грн, і яка утворилася станом на 02.09.2024.

Позивачем на підтвердження позовних вимог надано копію Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-БАНК» від 01.02.2022 року, яка підписана ОСОБА_2 ; паспорт споживчого кредиту «Кредитна картка «Зелена»; виписку по картці за період з 01.02.2022 по 02.09.2024.; розрахунок заборгованості за договором б/н від 01.02.2022 року, копію витягу з Умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк», розміщеного на сайті https://a-bank.com.ua/terms в розділі «Умови та правила»; копію витягу з Тарифів по картці «Зелена»; довідку про видані картки; довідку за лімітами.

При цьому, Витяг з умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк» розміщеного на сайті https://а-bank.com.ua/terms в розділі «Умови та правила» та Тарифи по картці «Зелена» не підписані ОСОБА_2 , матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці витяги розуміла відповідачка, ознайомилися і погодилася з ними, підписуючи Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, а також те, що вказані документи на момент отримання боржником кредитних коштів містили умови щодо сплати відсотків за користування кредитними коштами, розмір і порядок їх нарахування.

У Анкеті-заяві від 01.02.2022, яка підписана ОСОБА_2 , відсутні умови щодо сплати відсотків за користування кредитом, а саме: їх розмір і порядок нарахування, тобто сторони у розумінні цивільного законодавства не погодили розмір та підстави стягнення відсотків.

Колегія суддів вважає, що правила частини першої статті 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, не можуть бути застосовані до правовідносин сторін, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (https://а-bank.com.ua/ terms) неодноразово змінювалися самим АТ «Акцент-Банк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з умов та правил надання банківських послуг у ПАТ «Акцент-Банк» у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

Враховуючи вказані обставини, колегія суддів вважає, що без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила надання банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві погодженої домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані банком Витяги з Умов та правил надання банківських послуг ПАТ «Акцент-Банк» не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують обставин, викладених в позовній заяві.

Отже, відсутні підстави вважати, що АТ «Акцент-Банк» і ОСОБА_2 обумовили у письмовому вигляді сплату відсотків за користування кредитними коштами.

Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Проте, позивачем як під час розгляду справи в суді першої інстанції, так і при зверненні із апеляційною скаргою, не зважаючи на вимоги ст. 81 ЦПК України про те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, не було надано суду доказів на підтвердження обставин, які б свідчили про погодження сторонами умов договору про встановлення розміру відсотків за користування кредитом.

З огляду на викладене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, який відмовив у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідачки заборгованості по відсоткам за користування кредитом, оскільки Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк» розміщеного на сайті https://а-bank.com.ua/terms в розділі «Умови та правила» та Тарифи користування кредитною карткою не можуть вважатися складовою частиною кредитного договору від 01.02.2022 року.

Доводи апеляційної скарги про те, що в наданому позивачем паспорті споживчого кредиту викладені всі умови кредитування, з якими відповідачка погодилася й підписала, є безпідставними з огляду на таке.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23 травня 2022 року у справі № 393/126/20 (провадження № 61-14545сво20) вказано, що потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.

Крім того, у вказаній постанові вказано на те, що Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду вбачає наявні підстави для відступу від висновку Верховного Суду, викладеного у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 грудня 2020 року у справі № 284/157/20-ц (провадження № 61-13569св20), від 18 листопада 2020 року у справі № 313/346/20 (провадження № 61-14573св20) та у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 грудня 2019 року у справі № 467/555/19 (провадження № 61-17707св19) про те, що паспорт споживчого кредиту є невід`ємною складовою частини спірного кредитного договору з огляду на згоду позичальника з умовами кредитування, яка підтверджена його підписом.

З огляду на викладене, посилання заявника в апеляційній скарзі на постанову Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі № 284/157/20 не заслуговують на увагу.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд повинен був стягнути відсотки у розмірі облікової ставки НБУ (ч. 1 ст. 1048 ЦК України) також не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 264 ЦПК України при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог, а позивач не звертався до суду із вимогою про стягнення відсотків у розмірі облікової ставки НБУ.

Разом з тим, колегія суддів в межах доводів апеляційної скарги - не може погодитися з висновком суду першої інстанції, що у відповідача відсутній обов`язок з повернення позивачу кредитних коштів у розмірі 9984 грн (тіло кредиту), у зв`язку зі сплаченою сумою у розмірі 10 438,52 грн, з огляду на таке.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року № 14, у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, належним чином дослідити поданий стороною доказ, перевірити його, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково - зазначити правові аргументи на його спростування - це процесуальний обов`язок суду.

Всебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, ухвалення законного й обґрунтованого рішення.

У постановах від 03 липня 2019 року у справі № 204/2217/16-ц (провадження № 61-47244св18) та від 30 жовтня 2019 року у справі № 758/6565/16-ц (провадження № 61-19365св18) Верховний Суд зазначив, що належним чином дослідити поданий стороною доказ (розрахунок заборгованості за кредитним договором), перевірити його, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково - зазначити правові аргументи на його спростування і навести у рішенні свій розрахунок- є процесуальним обов`язком суду. Застосування норм права, оцінка доказів є прерогативою лише суду.

Проте, суд першої інстанції не з`ясував всі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи та не надав оцінки усім доказам у справі, а саме: довідці про відкритий рахунок та видані кредитні картки, виписці по картковому рахунку за період з 01.02.2022 по 02.09.2024, які надавались позивачем до суду першої інстанції на підтвердження користування відповідачем кредитними коштами, та розрахунку заборгованості (а.с. 8, 12-16).

Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Згідно із зазначеною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Пунктом 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254 виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Такого ж змісту норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.

У постанові Верховного Суду від 31 травня 2022 року у справі № 194/329/15 зазначено, що виписка з особового рахунку може бути належним доказом заборгованості відповідача за кредитом, яка повинна досліджуватися судами у сукупності з іншими доказами.

На підставі Анкети заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк» відповідачу відкрито рахунок № НОМЕР_2 та надана картка: № НОМЕР_1 зі строком дії до грудня місяця 2028 року.

З наданої банком виписки про рух коштів по картці за період з 01.02.2025 по 02.09.2024 вбачається, що відповідачка після отримання картки № НОМЕР_1 неодноразово здійснювала операції: переказ коштів на іншу картку, покупки та поповнення картки, а саме 15.02.2022 на суму 10000 грн; 22.03.2022 на 400 грн; 01.04.2022 30 грн та 0,52 коп; 21.04.2022 8 грн, проте зазначене не свідчить про повне погашення кредиту, як про це помилково зазначає суд першої інстанції, оскільки ОСОБА_2 продовжувала користуватися кредитними коштами, які були надані їй у формі кредитного ліміту.

Також апеляційний суд звертає увагу, що відповідачка у відзиві на позовну заяву заперечувала проти задоволення позовних вимог, при цьому зазначила, що нею вносилися кошти у розмірі 10438,52 грн, а в укладеному між сторонами кредитному договорі від 01.02.2022 у вигляді Анкети-заяви, відсутні умови щодо сплати процентів та пені, тому у позивача відсутні правові підставі нараховувати проценти та здійснювати зарахування сплачуваних відповідачем коштів на часткове погашення кредиту.

Тобто відповідачкою не заперечувався факт отримання коштів та сплату боргу на загальну суму 10438,52 грн.

Отже, вказане свідчить про те, що відповідачка усвідомлювала, що винна банку кошти, які використовувала з кредитного ліміту, тому колегія суддів вважає, що вимоги позивача про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитом у розмірі 9583,51 грн підлягають задоволенню, а висновки суду в цій частині щодо сплати кредиту є помилковими.

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За наведених обставин рішення суду в частині стягнення заборгованості за кредитом не відповідає вимогам закону та суперечать обставинам, що мають значення для справи, має місце невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, та порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, тому апеляційна скарга позивача підлягає частковому задоволенню, а рішення суду скасуванню із ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позову.

Згідно з частиною першою, пунктом 3 частини другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За подачу позовної заяви АТ «Акцент-Банк» сплатило судовий збір у розмірі 3028 грн, а за подачу апеляційної скарги 4542 грн.

Позов задоволено частково, що становить 53 % (9583,51*100/18062,44) від загальної ціни позову, а отже з ОСОБА_2 необхідно стягнути судовий збір за подачу позовної заяви у розмірі 1604,84 гривень, за подачу апеляційної скарги 2407,26 гривень, загалом 4012,10 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню. Малозначними, зокрема, є справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України). Дана справа є малозначною в сили вимог закону.

Керуючись ст. 367, 374, 376 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Акцент-Банк» в особі свого представника Омельченка Євгенія Володимировича задовольнити частково.

Рішення Кілійського районного суду Одеської області від 18 грудня 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» (, адреса:49074, м. Дніпро, вул. Батумська, 11) заборгованість за кредитним договором у розмірі 9583,51 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» (, адреса:49074, м. Дніпро, вул. Батумська, 11) судовий збір у розмірі 4012,10 гривень.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Дата складення повного тексту - постанови 29 липня 2025 року

Судді: М.В. Назарова

В.А. Коновалова

В.В. Кострицький