Провадження № 2/752/1384/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

24.06.2025 року Голосіївський районний суд міста Києва

у складі: головуючого по справі судді - Мазура Ю.Ю.,

секретаря судового засідання - Бєляєвої К.Д.,

за участю сторони:

представника позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Веріс-Форм», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_4 про визнання недійсним правочинів, свідоцтва та скасування державної реєстрації та витребування майна з чужого незаконного володіння, -

В С Т А Н О В И В :

У травні 2024 року позивач ОСОБА_2 , в особі представника Оплачка В.О., звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва із позовом до ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Веріс-Форм» про визнання недійсним правочинів, свідоцтва та скасування державної реєстрації та витребування майна з чужого незаконного володіння.

В обґрунтування позову зазначено, що батьку позивача ОСОБА_5 за життя належало на праві власності нерухоме майно: нежилий будинок АДРЕСА_1 та земельна ділянка, на якій розташований будинок, кадастровий номер :79:034:0026, цільове призначення: для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови, вид використання: для експлуатації та обслуговування майнового комплексу (споруди) для проведення відпочинку, спорту, з апартаментами та адміністративними приміщеннями. ОСОБА_2 є спадкоємцем свого батька. В липні 2022 позивачу стало відомо про те, що невстановленими особами до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було протиправно внесено рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Юрченка В.В. № 29192239 від 11.04.2021 про реєстрацію за відповідачем-2 ТОВ «Веріс-Форм». Позивач зауважує, що договір купівлі-продажу від 17.03.1997 № 0849-492, на підставі якого ОСОБА_3 , начебто набув право власності на вищевказаний будинок ніколи не укладався та не реєструвався, ніяки торги 13.02.2013 не проводились, протокол та акт є підробленими, а всі інші документи видані на відповідача-1, а потім на відповідача-2 ґрунтуються саме на зазначених підроблених документах.

Враховуючи викладене, позивач просить визнати недійсним договір купівлі-продажу від 17.03.1997 № 0849-492, посвідчений Сиволобовою Г.С., заступником Генерального директора - начальником юридичного відділу Товарної біржі «Українська біржа «Десятинна», зареєстрований в Бюро технічної інвентаризації м. Києва 04.04.1996 та записаний в реєстрову книгу під № 1378; визнати недійсним результати прилюдних торгів, оформлені Протоколом № 12/13/3 проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, яке належить ОСОБА_6 , затвердженого Генеральним директором ПП «Нива-В.Ш.» від 13.02.2013; визнати недійсним Акт державного виконавця про проведені прилюдні торги від 14.02.2013, затверджений начальником відділу державної виконавчої служби Пролетарського районного управління юстиції м. Донецьку Петровим С.І.; визнати недійсним Свідоцтво № 808 від 24.12.2015 (бланк серія та номер НОМЕР_1 ) видане приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Змисловською Т.В.; скасувати державну реєстрацію права власності на будинок площею 363,2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 61), проведену на підставі рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Змисловської Т.В. № 27490779 від 24.12.2015 та припинити право власності за ОСОБА_3 із закриттям розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; визнати недійсним рішення загальних зборів засновників Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРІС-ФОРМ» (), оформлене Протоколом № 01 від 12.01.2016, в частині внесення ОСОБА_3 в рахунок свого вкладу у Статутний капітал ТОВ «ВЕРІС-ФОРМ» () нерухомого майна, а саме, будинку загальною площею 363,2 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та складається з нежилих та підсобних приміщень, вартістю 370000 грн; визнати недійсним Акт приймання-передачі об`єкта нерухомого майна до Статутного капіталу ТОВ «ВЕРІС-ФОРМ» від 21.01.2016, відповідно до якого ОСОБА_3 передав, а ТОВ «ВЕРІС-ФОРМ» () прийняло до Статутного капіталу нерухоме майно, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 61) та складається з нежилих та підсобних приміщень, загальною площею 363,2 кв.м. вартістю 370000 грн; скасувати державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого - будинок загальною площею 363,2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 61), проведеної на підставі рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Юрченка Василя Васильовича від 11.04.2016 № 29192239 з одночасним припиненням права власності за ТОВ «ВЕРІС-ФОРМ» () та припинити право власності за ТОВ «ВЕРІС-ФОРМ» () із закриттям розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; витребувати з чужого незаконного володіння ТОВ «ВЕРІС-ФОРМ» () на користь ОСОБА_2 об`єкт нерухомого майна - будинок загальною площею 363,2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 61); стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 29.05.2024 відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Веріс-Форм» про визнання недійсним правочинів, свідоцтва та скасування державної реєстрації та витребування майна з чужого незаконного володіння.

Протокольною ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 28.11.2024 до участі в справі залучено третю особу ОСОБА_4 .

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 28.11.2024 постановлено витребувати документи у Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації», Київського державного нотаріального архіву.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 20.05.2025 закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду по суті.

У листопаді 2024 відповідач-2 ТОВ «ВЕРІС-ФОРМ» подали відзив на позовну заяву, в якій зазначили, що вважають, що протокол допиту свідків у кримінальному провадженні не є належним та допустимим доказом у розумінні ЦПК України. Крім того, зауважили, що позивачем не наведено, які саме правила порушені під час проведення прилюдних торгів, а також якими документами це підтверджується. Вважає, що відсутні правові підстави для позбавлення відповідача права власності, набутого ще у 2016 році. Тому просив відмовити у задоволенні позовних вимог, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

В судове засідання з`явився представник позивача, який підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Зауважив, що відповідач-1 визнав вину у кримінальному провадженні щодо підробки документів.

Інші сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином; заяв чи клопотань про розгляд справи за їх відсутності до суду не надійшло.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є спадкоємцем свого батька ОСОБА_5 , що підтверджується Довідкою приватного нотаріуса Київського нотаріального Науменко М.Г. від 12.03.2024 вих. № 46/02-14.

На підставі договору купівлі-продажу нежилого будинку серія та номер 7383 від 17.12.2008, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Рудик Я.А., ОСОБА_5 належав нежилий будинок АДРЕСА_1 ), що також підтверджується Реєстраційним посвідченням КП «КМ БТІ» № 021518 від 26.10.2008, Витягом з Державного реєстру правочинів № 6847199 від 17.12.2008 18:33, Інформаційною довідкою КП «КМ БТІ» НЖ-2016 № 3625 від 05.12.2016, Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (номер інформаційної довідки 374192345 від 14.04.2025).

Крім того, на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення серія та номер 1129 від 18.10.2017, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дем?яненко Т.М. ОСОБА_5 належала земельна ділянка, на якій розташований вищевказаний будинок, кадастровий номер :79:034:0026, площею 0,1165 га, цільове призначення: для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови, вид використання: для експлуатації та обслуговування майнового комплексу (споруди) для проведення відпочинку, спорту, з апартаментами та адміністративними приміщеннями, що також підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (номер інформаційної довідки 374192345 від 14.04.2024).

До Державного реєстру речових прав на нерухоме майно невстановленими особами було внесено рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Юрченка В.В. №29192239 від 11.04.2016 про реєстрацію за відповідачем-2 -ТОВ «Веріс-Форм», (), права власності на нежитловий будинок АДРЕСА_1 загальною площею 363,2 кв.м., який складається з нежилих та підсобних приміщень (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 61).

Документами, поданими для такої державної реєстрації зазначено: Протокол серія та номер 01, виданий 12.01.2016, видавник: Загальні збори засновників ТОВ «ВЕРІС-ФОРМ» з актом приймання-передачі об`єкта нерухомого майна до Статутного капіталу ТОВ «ВЕРІС-ФОРМ».

Правоохоронними органами було зареєстровано кримінальне провадження №0000816, в рамках якого було проведено почеркознавчу експертизу, за Висновком якої від 02.02.2023 №24001/24002/22- 32/2828+2835/23-32 встановлено, що відповідач-1 - ОСОБА_3 не підписував ані Протокол №2, ані Статут ТОВ «Веріс-Форм», на підставі яких останнє набуло право власності на спірний об`єкт нерухомості.

Вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 10.04.2025 затверджено мирову угоду про визнання винуватості, укладену 12.02.2024 прокурором у кримінальному провадженні - прокурором другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Офісу генерального прокурора Бачуріним Д.Ю. та обвинуваченим ОСОБА_3 за участю адвоката Руднєва О.О. ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 190 КК України та призначено покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_3 від відбування покарання з випробовуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік. На підставі ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_7 обов`язки протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. На підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України ОСОБА_3 звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України, а кримінальне провадження в цій частині закрито.

Положеннями ч. 6 ст. 82 ЦПК України встановлено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

З тексту вироку вбачається, що у невстановленої на даний час особи, матеріали відносно якої зареєстровано у окремому кримінальному провадженні (№0000816), у невстановлений у ході досудового розслідування час, але не пізніше 24.12.2015, виник злочинний умисел на заволодіння, шахрайським шляхом, об`єктами нерухомості, що розташовується за адресами: ...та АДРЕСА_1 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_2 . Що підтверджується, зокрема, висновком судової земельно-технічної та будівельно-технічної експертизи за №12127/22-41/20836/22-44 від 05.08.2022 р...

Діючи відповідно до свого злочинного плану, невстановлена в ході досудового розслідування особа, у невстановленому місці та не установлений час, але не пізніше 24 грудня 2015 року, діючи з корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_8 , ОСОБА_3 , ОСОБА_9 та іншими невстановленими, на даний час, особами, забезпечила виготовлення, за допомогою комп`ютерної техніки, офіційних документів з метою їх використання, в які внесла завідомо недостовірні відомості, а саме: Протокол № 12/13 проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, яке належить ОСОБА_6 , виданий 13.02.2013 ПП «НИВА-В.Ш.» , та акт державного виконавця про проведення прилюдних торгів від 14.02.2013, затверджений начальником Відділу державної виконавчої служби Пролетарського районного управління юстиції у м. Донецьку Петровим С.І., за якими ОСОБА_3 придбав за результатами прилюдних торгів будинок АДРЕСА_1 ...

У подальшому, 24 грудня 2015 року, більш точний час в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, ОСОБА_8 , ОСОБА_3 та ОСОБА_9 , діючи з корисливих мотивів, як пособники, перебуваючи у злочинній змові з іншими невстановленими на даний час особами, на виконання злочинного плану, за вказівкою невстановленої в ході досудового розслідування особи, прибули до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Змиловської Тетяни Василівни, за адресою: м. Київ, вул. Золоустівська, 51, для здійснення державної реєстрації права власності на будинки на підставі вищевказаних підроблених документів.

Знаходячись у службовому приміщенні нотаріуса Змисловської Т.В., з метою придбання права на майно, вводячи в оману ОСОБА_10 щодо законного права на державну реєстрацію власності на будинки за собою, усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи як пособники, ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_3 надали нотаріусу підроблені офіційні документи, а саме:... Протокол №12/13/3 проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, яке належить ОСОБА_6 виданого 13.02.2013 ПП «НИВА-В.Ш.» , та акт державного виконавця про проведення прилюдних торгів від 14.02.2013, затверджений начальником Відділу державної виконавчої служби Пролетарського районного управління юстиції у м. Донецьку Петровим С.І., відповідно.

Приватний нотаріус Змиловська Т.В., не будучи усвідомлена про злочинні наміри ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_3 та інших осіб, з якими останні перебували у злочинній змові, у відповідності до ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 41 Закону України «Про іпотеку», ст. 182 Цивільного кодексу України та абз. 2 ст. З Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та із урахуванням наданих їй документів, 24 грудня 2015 року, більш точний час в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, видала свідоцтва та здійснила державну реєстрації прав власності, а саме: будинку АДРЕСА_1 (РНОНМ: 61) за ОСОБА_3 .

У послідуючому, невстановлена особа, у невстановлений у ході досудового розслідування час та місці, але не пізніше 12 січня 2016 року, продовжуючи діяти з корисливих мотивів, відповідно до злочинного плану, з метою маскування походження права володіння на будинки АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_1 , за допомогою комп`ютерної техніки, виготовила: Протокол №01 Загальних зборів засновників Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРІС-ФОРМ» від 12.01.2016 щодо створення в присутності ОСОБА_3 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 ТОВ «ВЕРІС-ФОРМ». Також вказаним протоколом було передбачено, що Статутний капітал ТОВ «ВЕРІС-ФОРМ» розмірі 1 110 000 грн сформовано за рахунок внесення наступного майна: ОСОБА_3 - будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та складається з нежилих та підсобних приміщень. ОСОБА_9 - будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 та складається з нежилих та підсобних приміщень. ОСОБА_8 - будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 та складається з нежилих та підсобних приміщень.

14 січня 2016 року, більш точний час в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, ОСОБА_9 , діючи як пособник, за вказівкою невстановленої особи, знаходячись у приміщенні відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Голосіївського району реєстраційної служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві за адресою: м. Київ, просп. Голосіївська, 42, подала державному реєстратору, який про злочинні наміри ОСОБА_9 усвідомлений не був, попередньо підготували документи для проведення реєстраційної дії «Державна реєстрація новоутвореної шляхом заснування юридичної особи» юридичної особи ТОВ «ВЕРІС-ФОРМ».

Державний реєстратор відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб- підприємців Голосіївського району реєстраційної служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві за результатом розгляду поданих ОСОБА_9 документів, здійснив державну реєстрації юридичної особи ТОВ «ВЕРІС-ФОРМ».

Після цього, невстановлена в ході досудового розслідування особа, 11 квітня 2016 року, більш точний час не встановлений, але не пізніше 11 години 23 хвилин, перебуваючи у злочинній змові з іншими невстановленими особами, надала приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Юрченку Василю Васильовичу, який про злочинні наміри усвідомлений не був, протокол 01 Загальних зборів засновників Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРІС-ФОРМ» від 12.01.2016 з актами приймання-передачі об`єктів нерухомого майна до статутного капіталу ТОВ "ВЕРІС-ФОРМ" .

За результатом розгляду вказаних документів ОСОБА_11 11 квітня 2016 року о 11 год 23 хв, 12 год 07 хв та 13 год 04 хв, усвідомлюючи законність передачі об`єктів нерухомого майна у статутний капітал, здійснив державну реєстрацію будинків АДРЕСА_4 та АДРЕСА_3 відповідно за ТОВ «ВЕРІС-ФОРМ» .

У подальшому, після 11 квітня 2017 року, але не пізніше 20 грудня 2017 року, більш точний час в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, невстановлена особа, діючи з попередньо залученими пособниками ОСОБА_3 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та іншими невстановленими особами, заволоділа об`єктами нерухомості, розташованими за АДРЕСА_5 , які перебували у комунальній власності та у власності фізичної особи.

Вказаними діями, ОСОБА_3 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , будучи пособниками, діючи за попередньою змовою з іншими невстановленими, на даний час, особами, використовуючи завідомо підроблені документи, шахрайським шляхом заволоділи майном, яке перебувало у комунальній власності територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради, , чим завдали останній збиток в сумі 8768712 грн та на праві приватної власності ОСОБА_5 , РНОКПП: НОМЕР_2 , чим завдали останньому збиток в сумі 4165199 грн, що в шістсот і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, установлений на момент вчинення кримінального правопорушення, тобто в особливо великих розмірах, що підтверджується, зокрема, висновком експертів за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи за №24001/24002/22-32/2828-2835/2 3-32 від 02.02.2023.

Такі дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 5 ст.27, ч. 4 ст. 190, ч.ч. 3, 4 ст. 358 КК України, як пособництво у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві), вчиненому за попередньою змовою групою осіб в особливо великих розмірах, у підроблені офіційного документа, який видається організацією, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою, вчиненому за попередньою змовою групою осіб та використані завідомо підробленого документа.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до листа № 062/14-1366 (И-2022) від 31.01.2022 КП Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» зазначено, що договір купівлі-продажу об`єкта нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 (літ. А) № 0849-492 не реєструвався; реєстрова книга № 1378 не заводилась.

В цьому ж листі повідомлено, що АДРЕСА_1 на праві власності зареєстровано нежилий будинок площею 318,90 кв.м. (літ. А) за ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 17.12.2008.

12.02.2024 прокурором у кримінальному провадженні - прокурором другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Офісу генерального прокурора Бачуріним Д.Ю. та обвинуваченим ОСОБА_3 за участю адвоката Руднєва О.О.

Як вбачається зі змісту угоди, обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно та повністю визнає свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 190, ч.ч. 3,4 ст.358 КК України, в обсязі та за обставин, викладених у повідомленні підозру від 14.03.2023 та п. 2 цієї угоди, які є істотними для даного кримінального провадження. Сторони цієї угоди про визнання винуватості підтверджують, що її укладення є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Прокурором при вирішенні питання про укладення цієї угоди про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 470 КПК України враховано, зокрема: - щире каяття ОСОБА_3 яке полягає у критичній оцінці ним своєї протиправної поведінки і характеризується щирим осудом цієї поведінки, визнанням своєї провини, а також готовністю підлягати кримінальній відповідальності; - активне сприяння ОСОБА_3 розкриттю кримінального правопорушення, що виразилось у повідомленні ним про всі обставини його вчинення, обставини та події, які мають значення для кримінального провадження, що враховується як активне сприяння встановленню обставин кримінального провадження; - викриття ОСОБА_3 інших співучасників кримінального правопорушення;- наявний суспільний інтерес у забезпеченні швидкого досудового розслідування і судового провадження щодо інкримінованого йому злочину, викритті інших співучасників його скоєння, а також запобіганні, виявленні чи припиненні більшої кількості кримінальних правопорушень або інших більш тяжких кримінальних правопорушень, що забезпечується шляхом надання визнавальних показань ОСОБА_3 .

Обвинувачений ОСОБА_3 щиро розкаюється в скоєному, критично оцінює свою злочинну поведінку, в тому числі шляхом повного визнання вини і готовності нести кримінальну відповідальність, активно сприяв розкриттю вчинених ним кримінальних правопорушень, викрив інших співучасників кримінального правопорушення.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 (згідно зі ст. 66 КК України) є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 (згідно зі ст. 67 КК України) в ході досудового розслідування не встановлено.

Таким чином, з наведених обставин вбачається, що договір купівлі-продажу від 17.03.1997 № 0849-492, на підставі якого ОСОБА_3 , начебто, набув право власності на будинок, ніколи не укладався та реєструвався, ніякі торги 13.02.2013 не проводились, зазначені протокол та акт є підробленими, а всі інші документи видані на ім?я ОСОБА_3 , та потім на ім?я ТОВ «ВЕРІС-ФОРМ» ґрунтуються саме на таких підроблених документах.

Тобто, тривалий час невстановленими особами, а також відповідачами вживаються дії щодо незаконного заволодіння нерухомим майном яке належало батьку позивача - ОСОБА_5 , єдиним спадкоємцем якого є позивач. Зазначені протиправні дії, в тому числі і відповідачів в кінцевому результаті призвели до задвоєння державної реєстрації на один й той же об`єкт нерухомості, а саме законна реєстрація була здійснена за ОСОБА_5 , а незаконна - через ряд протиправних правочинів та реєстрацій, за ТОВ «Веріс-Форм».

Зобов`язанням, згідно ст. 509 ЦК України, є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст.ст. 626-629 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості; зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства; договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 629 ЦК України встановлено обов`язковість договору для виконання сторонами.

В силу положень ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 510 ЦК України, сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. У зобов`язанні на стороні боржника або кредитора можуть бути одна або одночасно кілька осіб. Якщо кожна із сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї.

Статтею 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом.

За правилами ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтями 515, 516 ЦК України передбачено, що заміна кредитора не допускається у зобов`язаннях, нерозривно пов`язаних з особою кредитора, зокрема у зобов`язаннях про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згодив боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Відповідно до ст. 316, 317 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Стаття 202 ЦК України встановлює, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в - належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

З огляду на вказані норми, спірний Акт приймання-передачі об`єкта нерухомого майна до Статутного капіталу відповідача-2 від 21.01.2016 за своєю правовою природою є правочином, що підтверджує волевиявлення його сторін, має юридичні наслідки - факт набуття та припинення права власності на нерухоме майно, а також є підставою для державної реєстрації відповідних речових ініціатив, у зв`язку з передачею майна у власність юридичної особи як внесок до статутного капіталу. Разом із тим, стороною цього правочину також є фізична особа - відповідач-1.

Кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (статті 15, 16 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно із ч. 2 ст. 16, ч. 21 ст. 215 ЦК України одним зі способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням стороною (сторонами) вимог, установлених частинами першою, третьою, п`ятою, шостою статті 203 цього Кодексу, зокрема у зв`язку з невідповідністю змісту правочину цьому Кодексу та іншим актам цивільного законодавства.

Процедура реалізації майна на прилюдних торгах полягає у забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця-учасника прилюдних торгів за плату. Така процедура полягає в укладенні та виконанні договору купівлі-продажу. На підтвердження його укладення складається відповідний протокол, а на підтвердження виконання з боку продавця - акт про проведені прилюдні торги (близький за змістом підхід застосував Верховний Суд України у висновку, викладеному у постановах від 24 жовтня 2012 року у справі № 6-116цс12 та від 13 лютого 2013 року у справі № 6-174цс12 і Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23 жовтня 2019 року у справі № 922/3537/17 (провадження № 12- 127гс19)).

Вказане підтверджує приписи ч.1 ст. 650, ч.1 ст. 655 та ч. 4 ст. 656 ЦК України.

Так, у статті 650 ЦК України закріплено такий спосіб реалізації майна, як укладення договорів на біржах, аукціонах (торгах), конкурсах, та відсилає до інших нормативних актів, які мають встановлювати особливості укладення цих договорів. До цього зводиться і зміст припису частини четвертої статті 656 ЦК України, згідно з яким до таких договорів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

За змістом ч. 2 ст. 638 та ч. 1 ст. 640 ЦК України моментом укладення договору купівлі-продажу на прилюдних торгах є момент визначення переможця торгів, тобто момент акцепту пропозиції останнього щодо ціни. Оформлення та підписання договору купівлі-продажу як окремого документа Тимчасове положення не передбачало. Підставою набуття у власність нерухомого майна, придбаного на прилюдних торгах, є договір купівлі-продажу та дії, спрямовані на передання такого майна у володіння покупця, що підтверджують відповідний протокол, акт про проведені прилюдні торги та державна реєстрація права власності за покупцем, а не свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (постанова Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справі № 438/610/14-ц (провадження № 14-577цс19)).

Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складення за результатами їх проведення акту проведення прилюдних торгів, є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто є правочином.

Наведене узгоджується з нормами частини четвертої статті 656 ЦК України, за якою до договору купівлі-продажу на біржах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справі № 678/301/12 (провадження № 14-624цс18) викладено правовий висновок про те, що правова природа продажу майна з публічних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема на підставі норм цивільного законодавства (статей 203, 215 ЦК України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону, у разі невиконання вимог щодо процедури, порядку проведення торгів.

Набуття майна за результатами електронних торгів є особливим видом договору купівлі-продажу, за яким власником відчужуваного майна є боржник, а продавцями, які мають право примусового продажу такого майна є державна виконавча служба та організатор електронних торгів. Покупцем, відповідно, є переможець електронних торгів.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 216 ЦК України у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (стаття 387 ЦК України).

Якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це мцйно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом (ч. 1 ст. 388 ЦК України). Майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень (частина друга цієї статті у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Якщо продавець продав товар, який належить іншій особі на праві власності, не маючи правайого відчужувати, то покупець не набуває право власності на товар, крім випадків, коли власник не має права вимагати його повернення. Якщо майно відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від такого набувача лише у випадках, встановлених частиною першою статті 388 ЦК України (з урахуванням винятків, визначених у частині другій цієї статті), тоді як у недобросовісного набувача чи у добросовісного, який набув майно безоплатно, власник має право його витребувати у всіх випадках (ст. 387, ч.3 ст. 388 ЦК України).

Тому, якщо позивач не був стороною договору-купівлі продажу, укладеного на електронних торгах, і, наприклад, вважає, що переможець торгів є недобросовісним та не набув право власності на придбане приміщення готелю, він може скористатися прямо визначеним законом для таких спірних правовідносин способом захисту права. Для застосування вимоги про витребування майна з чужого володіння немає потреби в оскарженні електронних торгів (відповідного правочину купівлі-продажу), складених на їх підставі протоколу й акта про проведені електронні торги чи викладеного в окремому документі договору купівлі-продажу (див. близькі за змістом висновки у постановах Великої Палати Верховного Суду від 1 жовтня 2019 року у справі № 910/3907/18 (пункти 52, 57) і від 5 жовтня 2021 року у справі № 910/18647/19 (пункт 9.32)).

Відповідна правова позиція міститься і в постанові Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2023 року у справі № 233/4365/18 (провадження № 14-96цс21).

У постанові від 28 червня 2023 року в справі № 212/11434/21 (провадження № 61- 4651св23) Верховний Суд зазначив, що «видача нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) є передбаченою пунктом 5 частини першої статті 34 Закону України "Про нотаріат" окремою нотаріальною дією, спрямованою на посвідчення відповідного права переможця аукціону, тобто є юридичним оформленням факту, що відбувся на підставі правочину. На відміну від дій із нотаріального посвідчення правочинів, нотаріус, який вчиняє нотаріальну дію з видачі свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів, не встановлює дійсні наміри сторін до вчинення правочину, відсутність заперечень щодо кожної з умов правочину, а перевіряє тільки факт набуття права власності на нерухоме майно конкретним набувачем і підтвердження цього права внаслідок проведення прилюдних торгів (див. близькі за змістом висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 02 листопада 2021 року у справі № 925/1351/19 (пункти 6.21, 6.22). Визнання недійсним свідоцтва як документа, який видав нотаріус для підтвердження права власності переможця аукціону (покупця), не захистить ні інтерес кредитог г у поповненні (недопущенні зменшення) ліквідаційної маси боржника, ні такий же інтерес самого боржника. Цей документ не породжує жодного права. Тому позовна вимога про визнання його недійсним не є належним способом захисту (пункти 42, 43 постанови Великої Палати Верховного Суду від 06 липня 2022 року в справі № 914/2618/16 (провадження № 12-25гс21)».

Згідно зі статтею 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише в разі, якщо майно: було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Отже, відповідно до частини першої статті 388 ЦК України власник має право витребувати своє майно із чужого незаконного володіння незалежно від заперечення відповідача про те, що він є добросовісним набувачем, якщо доведе факт вибуття майна з його володіння чи володіння особи, якій він передав майно, не з їхньої волі.

До вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом (пункт 3 частини першої статті 388 ЦК) відносяться усі випадки, коли майно вибуло з володіння поза волею власника (або законного володільця).

Відповідач може бути визнаний добросовісним набувачем за умови, що правочин, за яким він набув у володіння спірне майно, відповідає усім ознакам дійсності правочину, за винятком того, що він вчинений при відсутності у продавця права навідчуження.

В даному випадку, у цьому спорі добросовісні набувачі відсутні, оскільки кожна передача спірного об`єкта відбувалась на підставі підроблених документів.

В свою чергу, метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був незаконно позбавлений. У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно.

Відповідний правовий висновок викладений у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року, справа № 183/1617/16 та у Постанові Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 761/17142/15-ц.

Таким чином, суд зазначає, що жоден з відповідачів не набув права власності на отримане ним спірне майно в законному порядку, зокрема, тому, що покупець не є добросовісним набувачем, то він вправі скористатися передбаченими законодавством способами захисту права власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи викладене та встановлені обставини, досліджені наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Веріс-Форм», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_4 про визнання недійсним правочинів, свідоцтва та скасування державної реєстрації та витребування майна з чужого незаконного володіння, - підлягають задоволенню.

Питання щодо розподілу судового збору вирішується відповідно до судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Веріс-Форм», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_4 про визнання недійсним правочинів, свідоцтва та скасування державної реєстрації та витребування майна з чужого незаконного володіння - задовольнити.

Визнати недійсним Договір купівлі-продажу від 17.03.1997 № 0849-492, посвідчений Сиволобовою Г.С., заступником Генерального директора - начальником юридичного відділу Товарної біржі «Українська біржа «Десятинна», зареєстрований в Бюро технічної інвентаризації м. Києва 04.04.1996 та записаний в реєстрову книгу під №1378.

Визнати недійсними результати прилюдних торгів, оформлені Протоколом №12/13/3 проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, яке належить ОСОБА_6 , затвердженого Генеральним директором ПП «Нива-В.Ш.» від 13.02.2013.

Визнати недійсним Акт державного виконавця про проведені прилюдні торги від 14.02.2013, затверджений начальником відділу державної виконавчої служби Пролетарського районного управління юстиції у м. Донецьку Петровим С.І.

Визнати недійсним Свідоцтво №808 від 24.12.2015, (бланк серія та номер НОМЕР_1 ) видане приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Змисловською Т.В.

Скасувати державну реєстрацію права власності на будинок площею 363,2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 61), проведену на підставі рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Змисловської Т.В. №27490779 від 24.12.2015 та припинити право власності за ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) із закриттям розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Визнання недійсним рішення загальних зборів засновників Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРІС-ФОРМ» (), оформлене Протоколом від 01 від 12 січня 2016 року, в частині внесення ОСОБА_3 в рахунок свого вкладу у Статутний капітал Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРІС-ФОРМ» (ЄРДПОУ 40219876) нерухомого майна, а саме, будинку загальною площею 363,2 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та складається з нежилих та підсобних приміщень, вартістю 370000 грн.

Визнати недійсним Акт приймання-передачі об`єкта нерухомого майна до Статутного капіталу ТОВ «ВЕРІС-ФОРМ» від 21 січня 2016 року, відповідно до якого ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) передав, а Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕРІС-ФОРМ» (ЄРДПОУ: 40219876) прийняло до Статутного капіталу нерухоме майно, що розташоване за адресою АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 61) та складається з нежилих та підсобних приміщень, загальною площею 363,2 кв.м. вартістю 370000 грн.

Скасувати державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна - будинок загальною площею 363,2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 61), проведеної на підставі рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Юрченка Василя Васильовича від 11 квітня 2016 року № 29192239 з одночасним припиненням права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕРІС-ФОРМ» (ЄРДПОУ: 40219876) та припинити право власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕРІС-ФОРМ» (ЄРДПОУ: 40219876) із закриттям розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Витребувати з чужого незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРІС-ФОРМ» (ЄРДПОУ: 40219876) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_4 ) об`єкт нерухомого майна - будинок загальною площею 363,2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 61).

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_6 ) та Товариства з обмеженою відповідальністю «Веріс-Форм» (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Ямська, буд. 46) на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 24829 (двадцять чотири тисячі вісімсот двадцять дев`ять) грн 60 коп., тобто по 12414 (дванадцять тисяч чотириста чотирнадцять) грн 80 коп. з кожного.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Текст рішення складений 19.08.2025.

Суддя Ю. Ю. Мазур