Справа № 944/3238/24
Провадження №2/944/432/25
УХВАЛА

18.08.2025 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Колтуна Ю.М.

з участю секретаря судового засідання Корабель С.А.

представників позивача Манукян М.А., Каралюс В.М.

представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у підготовчому судовому засіданні, у залі суду, у м.Яворові заяву представника позивача адвоката Манукян Марти Андріївни про призначення судової експертизи у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права особистої приватної власності,

встановив:

у провадженні судді Яворівського районного суду Львівської області Колтуна Ю.М. перебуває вказана цивільна справа.

Представником позивача за первісним позовом адвокатом Манукян М.А. до суду подано клопотання про призначення експертизи, в якому представник просила призначити по справі судову експертизу, поставивши на розгляд експертів питання: чи проведено будівельні (ремонтні) роботи у квартирі АДРЕСА_1 після введення в експлуатацію будинку? Визначити перелік, об`єми та вартість фактично виконаних будівельних (ремонтних) робіт, які були виконанні в вказаній квартирі після введення в експлуатацію будинку.

В обґрунтування клопотання представник позивача посилалася на те, що однією із позовних вимог є визнання проведених ремонтних робіт у квартирі АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_2 та визначення за кожним із сторін права власності на 1/2 частку проведених ремонтних робіт.

З матеріалів справи вбачається обмежений доступ позивача до спірної квартири що унеможливлює укладення договору із експертом з метою проведення судової експертизи та відповідно огляд даної квартири експертом.

Вищевикладене і стало підставою для звернення до суду із даною заявою.

В судовому засіданні представники позивача підтримали клопотання про призначення експертизи, посилаючись на обставини, які в ньому викладені.

Представник відповідача заперечив проти задоволення клопотання, надавав пояснення аналогічні викладеним у письмових запереченнях. В обґрунтування заперечень посилався на те, що ремонтні роботи є невід`ємною частиною квартири та не можуть бути окремим майном, річчю. Так, квартира АДРЕСА_1 є комунальною власністю територіальної громади м.Чернівці, що підтверджується рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 12.09.2017 №485/18. Відтак, квартира АДРЕСА_1 та проведені в ній ремонтні роботи є комунальною власністю та не об`єктом спільної сумісної власності позивачки та відповідача, а тому розподілу не підлягають.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши подане клопотання , його мотиви і обґрунтування заяви, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з вимогами ст.43 ЦПК України позивач та відповідач зобов`язані добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що відповідно до принципу юридичної визначеності є складовою частиною конституційного принципу верховенства права.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Ефективність судового захисту залежить не тільки від досконалості процедури розгляду судами справ, а й від поведінки осіб, які беруть участь у справі, сумлінного здійснення ними своїх процесуальних прав і обов`язків.

Відповідно до п. 11 ч. 3 ст.2ЦПК України, неприпустимість зловживання процесуальними правами визнана однією з засад (принципів) цивільного судочинства. Роль суду у реалізації принципу змагальності сторін полягає, зокрема, у запобіганні зловживанню учасниками судового процесу їх правами.

Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами.

Завдання правильного і своєчасного розгляду і вирішення цивільної справи ставиться перед органом судової влади, а не перед сторонами процесу проте жодною мірою не виправдовує поведінку осіб, що беруть участь у справі, направлене на те, що умисне зловживанням правами перешкоджає досягненню органом судової влади вказаних завдань.

Положеннями ст.189ЦПК України визначено, що завданнями підготовчого провадження є: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті. Підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання.

Відповідно до вимог ст.103ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупністю таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів з цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи (ч. 1 ст. 104 ЦПК України).

Пунктом 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від12.06.2009№ 5«Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі досудового розгляду» визначено: за заявою осіб, які приймають участь у розгляді справи, суд призначає судову експертизу, якщо необхідність її проведення обумовлена обставинами справи і поданими сторонами доказами (тобто, при наявності належного обґрунтування підстав для проведення судової експертизи).

Висновок судового експерта та інформація, яка міститься у ньому, не має для суду наперед встановленого значення, а є лише одним із доказів, які суд досліджує, надає оцінку за внутрішнім переконанням та враховує при вирішенні справи. Результат оцінки судом висновку судового експерта відображається у рішенні, в якому наводяться мотиви його прийняття або відмови у прийнятті.

Дослідивши клопотання представника позивача адвоката Манукян М.А., підстав для обов`язкового призначення експертизи згідно вимог ст.105 ЦПК України судом не встановлено.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Вимоги частини п`ятої зазначеної статті зобов`язують суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяти учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з частиною другою статті 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з п. п. 1, 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.1997 року № 8 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» звернута увага судів на необхідність суворого додержання вимог закону при призначенні судових експертиз та використанні їх висновків. Вказано на неприпустимість призначення експертизи у випадках, коли з`ясування певних обставин не потребує спеціальних знань, а також порушення перед експертом правових питань, вирішення яких віднесено законом до компетенції суду.

Таким чином, судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Так, позовні вимоги позивача стосуються поділу майна подружжя, зокрема квартири, гаражного приміщення, автомобіля та до матеріалів справи позивачем долучено висновки про вартість спірного майна.

Однак, представником позивача не надано суду доказів того, що призначення будівельно-оціночної експертизи ремонтних робіт у квартирі АДРЕСА_1 , що є невід`ємною частиною квартири, яка перебуває у комунальні власності територіальної громади м.Чернівці, має значення для вирішення справи по суті.

Зважаючи на вище викладене, суд не вбачає підстав для призначення експертизи у справі через недоведеність дійсної необхідності її проведення.

Враховуючи, стадію судового розгляду, предмет та підстави позову, відсутність обґрунтованих підстав для призначення експертизи, суд приходить до висновку, що клопотання представника позивача за первісним позовом про призначення експертизи є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 49,12, 78, 102-105, 174, 260-261 ЦПК України,

ухвалив:

у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_4 про призначення судової експертизи - відмовити.

Ухвала може бути оскарженою в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Юрій КОЛТУН