Провадження № 2-с/635/55/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2025 року сел. Покотилівка

Суддя Харківського районного суду Харківської області Бобко Т.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 , який на підставі довіреності діє в інтересах ОСОБА_2 , про скасування судового наказу, виданого Харківським районним судом Харківської області № 635/10244/24 від 24 жовтня 2024 року за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» про видачу судового наказу, щодо стягнення заборгованості за послуги з розподілу природного газу з ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

24 жовтня 2024 року Харківським районним судом Харківської області виданий судовий наказ за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» за вимогою про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості, що утворилась за послуги з розподілу природного газу за період з 01 липня 2023 року по 30 червня 2024 року в сумі 1909,61 гривень.

01 серпня 2025 року представник боржника ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить скасувати вищевказаний судовий наказ з огляду на необґрунтованість вимог стягувача, та вважає, що строк на подання заяви ним не пропущений, оскільки про наявність судового наказу йому випадково стало відомо 25 липня 2025 року з сайту Судової влади України та Єдиного реєстру судових рішень після отримання засобами поштового зв`язку від Харківського районного суду Харківської області судового наказу по іншій справі.

Суд, дослідивши матеріали справи № 635/10244/24 та заяву про скасування судового наказу, висновує про таке.

Згідно з частиною 1 статті 170 ЦПК України, боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4,5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Частиною 2 статті 171 ЦПК України передбачено, що заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого частиною 1 статті 170 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.

Відповідно до частини 1 статті 169 ЦПК України після видачі судового наказу суд не пізніше наступного дня надсилає його копію (текст), що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, боржникові до його електронного кабінету, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом із повідомленням про вручення чи цінним листом з описом вкладеного.

Відповідно до частини 4 статті 169 ЦПК України Днем отримання боржником копії судового наказу є день його вручення боржнику, визначений відповідно до статті 272 цього Кодексу.

Відповідно до частини 6 статті 271 ЦПК України, днем вручення судового рішення є: день вручення судового рішення під розписку; день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Із системного аналізу вищезазначених норм слідує, що копія судового наказу має бути вручена особисто боржнику, а у випадку його відсутності має бути повернена до суду з відміткою про відсутність особи за вказаною у наказі адресою, або з відміткою про відмову від отримання боржником копії судового наказу у разі відмови боржника від отримання.

Матеріали справи містять повідомлення про вручення поштового відправлення від 27 листопада 2024 року зі змісту якого слідує, що рекомендований лист (копія судового наказу з додатками) було вручено 27 листопада 2024 року особисто чоловіку ОСОБА_3 , що в свою чергу у розумінні положень статей 169, 271 ЦПК України не може вважатись належним врученням копії судового наказу боржнику. Відомості щодо отримання копії судового наказу особисто боржником, відмови боржника від отримання або відсутності боржника за місцем проживання зворотнє поштове повідомлення не містить, а тому воно не може бути належним підтвердженням вручення боржнику копії судового наказу.

Враховуючи зазначене суд висновує про відсутність підстав вважати, що строк в даному випадку на звернення з заявою про скасування судового наказу є пропущеним, оскільки матеріали цивільної справи не містять відомостей щодо отримання боржником ОСОБА_2 оскаржуваного судового наказу.

Отже, заява про скасування судового наказу відповідає вимогам статті 170 ЦПК України, подана у передбачений ЦПК України строк, підстави для повернення заяви відсутні.

Суд вважає заяву представника ОСОБА_2 ОСОБА_1 про скасування судового наказу такою, що підлягає задоволенню, а оскаржуваний наказ таким, що підлягає скасуванню, оскільки в обґрунтування заяви про скасування судового наказу боржником наведені доводи, які підлягають перевірці судом в ході судового розгляду.

Згідно діючого цивільно-процесуального законодавства, наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Виходячи з того, що наказне провадження є безспірним, тобто в його порядку задовольняються тільки ті вимоги заявника, що мають безспірний характер, заперечення боржника проти вимог стягувача означає наявність спору про право, а, оскільки закон не зобов`язує перевіряти наявні матеріали справи, то відповідна заява боржника є єдиною підставою для скасування судового наказу.

Враховуючи викладене, суд вважає необхідним скасувати судовий наказ Харківського районного суду Харківської області від 24 жовтня 2024 року № 635/10244/24.

Керуючись статтями 170, 171 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Скасувати судовий наказ по справі № 635/10244/24, провадження № 2-н/635/4248/2024, виданий Харківським районним судом Харківської області 24 жовтня 2024 року за заявою за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» про видачу судового наказу, щодо стягнення заборгованості за послуги з розподілу природного газу з ОСОБА_2 .

Роз`яснити заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду з тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та в апеляційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя Т.В. Бобко