Справа № 132/850/25
Проваждення № 2/737/191/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и
04 серпня 2025 року с-ще Куликівка
Куликівський районний суд Чернігівської області у складі
головуючого суддіКоренькова А.А.
секретаря судового засіданняЧередниченка С.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін справу № 132/850/25
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»
простягнення заборгованості
учасники справи та представники:не з`явились
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до суду із вказаним позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №7368999 в розмірі 36 400,00 грн та понесені судові витрати.
27.09.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу №27092024, відповідно до якого ТОВ «Авентус Україна» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «Авентус Україна» права вимоги до боржників.
Ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 08 квітня 2025 року справу передано на розгляд до Куликівського районного суду Чернігівської області за підсудністю.
Ухвалою суду 14.05.2025 відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Представник позивача в позовній заяві просив розглядати справу за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач в судові засідання призначені на 12.06.2025 та 04.08.2025 не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлений за місцем реєстрації вказаному у позовній заяві та в інформації, отриманої судом на підставі ч. 6 ст. 187 ЦПК України. Причини неявки до суду відповідач не повідомив, у встановлений судом строк відзив на позов не надав, зустрічний позов не пред`явив. На підставі ст. ст. 223, 280, 281 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Судом встановлено наступні фактичні обставини та правовідносини між сторонами.
Між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та Відповідачем укладено кредитний договір № 7368999 (далі - Кредитний договір), який підписано електронним підписом Позичальника, що відтворений шляхом введення Позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону який зазначений п. 10 Кредитного договору, «адреса, реквізити та підпис сторін» (а.с. 4-11). Підписанням Кредитного договору Відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма умовами надання коштів у позику в тому числі й на умовах фінансового кредиту ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» (далі - «Правила») (п.п. 9.8 Кредитного договору), які розміщені на сайті creditplus.ua. Приймаючи умови Кредитного Договору, Відповідач підтверджує, що він повністю погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися цих Правил.
За умовами п. 1.2 вказаного договору товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Пунктами 1.3-1.5 Кредитного договору визначено, що сума кредиту (загальний розмір) складає 10 000,00 грн, строк кредиту - 360 днів, періодичність сплати кожні 30 днів. Тип процентної ставки - фіксована. Стандартна процентна ставка становить 2,20% в день та застосовується в межах строку кредиту, вказаного у п. 1.4. цього договору (п.1.5.1). Знижена процентна ставка 2,09 % в день застосовується за виконання низки умов, які полягають у сплаті коштів згідно з графіком платежів, часткового дострокового повернення кредиту та отримання від Товариства індивідуальної знижки на стандартну процентну ставку.
Відповідно до п. 2.1 договору кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 або іншої карки, реквізити якої надані Споживачем Товариству з метою отримання кредиту.
Згідно з п. п. 2.4. п. 2 Кредитного договору, кредит вважається наданим в день перерахування TOB «АВЕНТУС УКРАЇНА» суми кредиту (загального розміру) за реквізитами, згідно п. п. 2.1. п. 2 договору.
Того ж дня, 13.12.2023, із застосуванням електронного одноразового ідентифікатора YG7891, Відповідач підписав паспорт споживчого кредиту (а.с. 13 - 15), який містить умови, аналогічні умовам кредитного договору.
27 вересня 2024 між TOB «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено Договір факторингу № 27092024 (далі - Договір факторингу), відповідно до якого: ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ЄАПБ» приймає належні TOB «АВЕНТУС УКРАЇНА» права вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі (а.с. 16-18).
Згідно з п. 1.2 Договору факторингу, сторони погодили, що перехід від Клієнта до Фактора прав заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників, згідно Додатку №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованості набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Боржників - підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору.
Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.
Відповідно до ст. 627 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 ст. 638 ЦК України).
За правилами ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Згідно з положеннями ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Порядок нарахування процентів визначається ст. 1048 ЦК України, згідно з ч. 1 якої, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Згідно зі ст. 11 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному ч. 6 цієї статті.
Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електрону комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін.
За змістом ч. 1 статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Згідно з пунктом 5 статті 4 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії» факторинг є видом фінансової послуги. Відповідно до статті 9 вказаного Закону фінансова послуга надається на підставі договору, який укладається, змінюється, припиняється, виконання зобов`язань за яким забезпечується відповідно до вимог цивільного законодавства України з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом та спеціальними законами.
Як вбачається із матеріалів справи, Позивачем надано копію договору № 7368999 від 13.12.2023, однак жодних документів на підтвердження перерахування коштів на банківську картку відповідача по цьому кредитному договору суду не надано. Також відсутні докази, що саме йому належить картка. Через які саме фінансові установи здійснювався перерахунок коштів невідомо. Про витребування доказів у цих установ позивачем клопотання не заявлялося, а суд, за загальним правилом, позбавлений можливості витребувати докази за власною ініціативою.
Фінансові документи, які б у відповідності до вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» могли бути належними та допустимими доказами здійснення фінансових операцій між сторонами кредитних договорів, зокрема платіжні інструкції, меморіальні ордера, квитанції, виписки банків про рух коштів по рахунках Відповідача, реєстри тощо в матеріалах справи відсутні.
Розрахунок заборгованості за Договором не є беззаперечним доказом фактів видачі відповідачу кредитних коштів та невиконання ним своїх зобов`язань по договору, оскільки здійснений самим Позивачем і не підтверджується жодними доказами, зокрема первинними фінансовими документами.
Згідно з ч. 1 ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. При цьому, суд приймає до уваги, що та обставина, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, не позбавляє Позивача обов`язку надати суду належні та допустимі докази щодо фактів надання кредитних коштів та розміру заборгованості за тілом кредиту і за відсотками.
Стосовно доказів переходу до Позивача від первісного кредитодавця права вимоги до Відповідача, суд звертає увагу, що витяг з Реєстру боржників по Договору факторингу, із зазначенням відомостей про відповідача сформовано самим позивачем шляхом створення нового документу. Копія самого Реєстру чи його частини з відомостями, що стосуються передачі боргових зобов`язань відповідача та доказами підписання Реєстру уповноваженими представниками сторін Договору факторингу, суду не надано. Також відсутні докази оплати по договору факторингу.
За положеннями ч. ч. 1 - 4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно зі ст. ст. 76, 77, 79, 80, 81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Позивачу при пред`явленні вказаного позову необхідно було довести факти укладення кредитного договору, перерахування коштів позичальнику, неналежного виконання позичальником умов договору та обставини переходу прав вимоги до позивача як нового кредитора.
Указані факти та обставини позивачем не доведені, що є підставою для відмови в задоволенні позову.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 та п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України під час ухвалення судового рішення суд вирішує питання про розподіл судових витрат. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Частинами 1, 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача;
Оскільки у задоволенні позовних вимог суд відмовляє, судові витрати щодо сплати судового збору мають бути покладені на позивача.
Керуючись ст. ст. 4, 12-13, 19, 81, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, -
2. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
3. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
4. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
5. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
6. Рішення може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
7. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду.
8. Повний текст рішення складений 4 серпня 2025 року.
Суддя Андрій КОРЕНЬКОВ