Провадження №22-ц/824/9404/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2025 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Писаної Т.О., Приходька К.П.,

за участю секретаря Павлової В.В.,

розглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Дарницького районного суду міста Києва від 18 лютого 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Качай гроші», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Малкова Марія Вікторівна, приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Грисюк Олена Василівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до Дарницького районного суду м. Києва з даним позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Качай гроші», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Малкова Марія Вікторівна, приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Грисюк Олена Василівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Позовні вимоги мотивувала тим, що постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Малковою Марією Вікторівною було відкрито виконавче провадження № АСВП: НОМЕР_2 зі стягненням з неї заборгованості у розмірі 17730,00 грн. Підставою для стягнення став виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною від 15.07.2021 року, що зареєстрований в реєстрі № 99305, про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на користь ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» у розмірі 17730, 00 грн. Позивач вважає, що виконавчий напис вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, оскільки був вчинений на кредитному договорі, який не був нотаріально посвідчений, що не відповідає вимогам закону.

На підставі викладеного позивач просила суд визнати таким, що не підлягає виконанню вищевказаний виконавчий напис.

Заочним рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 18 лютого 2025 у задоволенні позовних вимог було відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним заочним рішенням суду, 18 березня 2025 року позивач направив до суду апеляційну скаргу, у якій зазначив, що оскаржуване рішення вважає незаконним та таким, що ухвалене з порушенням норм процесуального права та з неправильним застосуванням норм матеріального права. Просив ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.

Станом на день розгляду справи відзив на апеляційну скаргу не надходив.

У судове засідання, призначене на 10 липня 2025 року, з`явився представник позивача.

Згідно вимог ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими (за умови дотримання відповідної процедури та наявності передбачених законом підстав) доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Положеннями ст. 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Судом встановлено, що 29 грудня 2019 року між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 00-572269.

Приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною було вчинено виконавчий напис № 99305 від 15.07.2021 року про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в сумі 17730, 0 грн.

Строк, за який проводиться стягнення - період з 29.03.2020 року по 05.07.2021 року.

Приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Малковою Марією Вікторівною, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № АСВП: № НОМЕР_2 від 20.09.2021 року.

Ст. 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. При цьому сторона самостійно несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Обов`язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься і в ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких умов суд може приймати та покладати в основу рішення по справі лише ті обставини, які були доведені сторонами. При цьому сторона сама визначає обсяг та достатність доказів, що надає до суду, а витребування таких доказів судом самостійно без наявності передбачених законом підстав у чітко визначених випадках було б порушення принципу змагальності сторін в судовому процесі, що є неприпустимим.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не було доведено суду наявності тієї підстави, яку було покладено в основу її позовних вимог, а саме вчинення нотаріусом виконавчого напису на правочині, що не посвідчений нотаріально, оскільки такого правочину (кредитного договору) до суду надано не було, як і не було заявлено клопотання про витребування таких документів судом.

Дана позиція суду першої інстанції не може бути прийнята апеляційним судом. Дійсно, до позовної заяви позивачем не було надано копії кредитного договору, який був підставою для вчинення оскаржуваного виконавчого напису. В той же час, як вбачається з матеріалів справи, 04.02.2025 року позивачем було надано до суду додаткові пояснення у справі, до яких серед іншого було долучено і копію кредитного договору № 00-572269 від 29.12.2019 року.

Зі змісту Кредитного договору № 00-572269 від 29.12.2019 року вбачається, що цей договір підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», що свідчить про те, що кредитний договір нотаріально не посвідчено.

У відповідності до положень ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Зокрема, такий перелік затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172.

26 листопада 2014 р. Кабінет Міністрів України постановою № 662 вніс зміни до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, відповідно до яких перелік було доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Вказані зміни надали можливість нотаріусам вчиняти виконавчі написи на кредитних договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.

В подальшому внесення вказаних змін було оскаржене в судовому порядку, за результатами чого постанова Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року в зазначеній частині визнана незаконною та нечинною.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 року у справі № 910/10374/17 визначено, що оскільки у судовому порядку постанову КМУ № 662 від 26.11.2014 року визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір , який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути стягнення заборгованості, безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Виходячи з вищевикладеного, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції помилково відмовив у задоволенні позову. За таких обставин колегія суддів вважає, що згідно ст. 376 ЦПК України оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374, 376, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Заочне рішення Дарницького районного суду міста Києва від 18 лютого 2025 року скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №99305 від 15 липня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «КАЧАЙ ГРОШІ» заборгованості за кредитним договором №00-572269 від 29 грудня 2019 року в розмірі 17 730,00 грн.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Качай гроші» (, адреса місця знаходження: вул. Казимира Малевича, 86, корпус И, м. Київ, 03150) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) сплачений в суді першої та апеляційної інстанції судовий збір в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 46 коп, а також витрати на правничу допомогу у розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) грн 00 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий С.О. Журба

Судді Т.О. Писана

К.П. Приходько