Справа №293/999/25
Провадження № 2/293/608/2025
УХВАЛА

22 серпня 2025 рокуселище Черняхів

Суддя Черняхівського районного суду Житомирської області Збаражський О.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

21.08.2025 ОСОБА_1 звернулась до Черняхівського районного суду Житомирської області з позовною заявою, за змістом якої просить визнати незавершене будівництво, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та транспортні засоби: марки Mercedes-Benz, модель Atego 817D, 2000 року, марки Mercedes-Benz, модель 970.21, 2001 року випуску, марки Mazda, модель 626, 1999 року випуску, марки Subaru модель Forester, 2005 року випуску, спільною сумісною власністю подружжя; визнати її співзабудовником побудованого під час шлюбу, але не введеного в експлуатацію об`єкта незавершеного будівництва - одноповерхового житлового будинку з побутовими спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; в порядку поділу спільно нажитого майна подружжя визнати за нею право власності на 1/2 частину незавершеного будівництва, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; в порядку поділу спільно нажитого майна подружжя стягнути з ОСОБА_2 на її користь грошову компенсацію дійсної ринкової вартості 1/2 частки у праві спільної сумісної власності на транспортні засоби, що були відчужені ОСОБА_2 без її відмова та згоди.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 21.08.2025 справа передана на розгляд судді Збаражському О.М.

Разом із позовом ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення позову шляхом заборони відчуження земельної ділянки площею 0,2509 га кадастровий номер :05:007:0056, на якій знаходиться невведений в експлуатацію одноповерховий житловий будинок орієнтовною площею 100кв.м. з побутовими спорудами - гаражем, альтанкою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Дослідивши заяву про забезпечення позову, суд дійшов наступного висновку.

У ч. 2 ст. 149 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заходи забезпечення позову застосовуються судом для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду про задоволення позову та ці заходи повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

За змістом і формою заява про забезпечення позову повинна відповідати вимогам, встановленим у ст. 151 ЦПК України.

За нормами ч.1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити:1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта (для фізичних осіб - громадян України), номери засобів зв`язку, адресу електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Аналізуючи вказані норми законодавства, слід дійти висновку, що при поданні заяви про забезпечення позову не достатньо послатись на диспозицію відповідної норми процесуального права, заява повинна бути належним чином мотивована, а її доводи підтверджені, тобто особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою та подати докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем (відповідачами) дій, спрямованих на ухилення від виконання рішення суду. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Не може бути задоволена заява про забезпечення позову, якщо заявник не надав суду доказів, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до наслідків, які можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Питання задоволення заяви сторони у справі про застосування заходів забезпечення позову вирішується судом у кожному конкретному випадку, виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити висновок щодо утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у випадку невжиття заходів забезпечення позову.

Відтак, забезпечення позову є передбаченим законом тимчасовим обмеженням, яке полягає у захисті законних інтересів позивача у разі коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання рішення суду.

Разом з тим, всупереч зазначеним нормам закону заявник ОСОБА_1 в заяві про забезпечення позову не обґрунтувала необхідність вжиття заходів забезпечення позову, які вона просить суд застосувати, не надала доказів, які б свідчили про вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання рішення суду. Заява містить лише особисте припущення заявника щодо ускладнення виконання рішення суду за результатами розгляду позову у разі незастосування заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1, ч. 6 ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Питання застосуванні зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову.

Разом з тим, зазначена заява про забезпечення позову не містить пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення, як це передбачено п. 5, 6 ч.1 ст. 151 ЦПК України.

Згідно ч. 10 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Приймаючи до уваги, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову не містить відомостей, зазначених у ч.1 ст. 151 ЦПК України, що є імперативною нормою ЦПК України, заява про забезпечення позову подана без дотримання вимог ст.151 ЦПК України, а відтак підлягає поверненню заявнику.

Керуючись ст.151,153, 260, 261 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - повернути заявнику.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту підписання суддею та може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Олег ЗБАРАЖСЬКИЙ