Справа № 405/8545/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.08.2025 Подільський районний суд міста Кропивницького в складі:

головуючого судді - Волоткевича А.В.,

секретар судового засідання - Чала В.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницький в порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про захист прав споживача фінансових послуг та стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача, в якому просить:

1.Визнати недійсною трансакцію від 05 жовтня 2024 року о 14:18 год. щодо переказу з карткового рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 грошових коштів в сумі 25 000,00 грн.

2.Визнати недійсною трансакцію від 05 жовтня 2024 року о 14:18 год. щодо переказу з карткового рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 грошових коштів в сумі 20 000,00 грн.

3.Визнати недійсною трансакцію від 05 жовтня 2024 року о 14:19 год. щодо переказу з карткового рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 грошових коштів в сумі 15 000,00 грн.

4.Визнати недійсною трансакцію від 05 жовтня 2024 року о 14:26 год. щодо переказу з карткового рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 грошових коштів в сумі 2 000,00 грн.

5.Визнати недійсною трансакцію від 05 жовтня 2024 року о 14:26 год. щодо переказу з карткового рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 грошових коштів в сумі 2 000,00 грн.

6.Визнати недійсною трансакцію від 05 жовтня 2024 року о 14:26 год. щодо переказу з карткового рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 грошових коштів в сумі 1 000,00 грн.

7.Визнати кредитні зобов`язання ОСОБА_1 у сумі 65 000 грн. перед АТ «Державний ощадний банк України» за картковим рахунком № НОМЕР_1 - припиненими.

8.Зобов`язати АТ «Державний ощадний банк України» відновити залишок коштів на картковому рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 , який існував до проведення недійсних переказів коштів 05.10.2024.

9.Зобов`язати АТ «Державний ощадний банк України» анулювати нараховані по день ухвалення ріщення суду відсотки, щомісячні платежі та штрафні санкції за користування кредитом за картковим рахунком № НОМЕР_1 на кредитні кошти.

10. Стягнути з АТ «Державний ощадний банк України» на користь ОСОБА_1 20 000 грн. моральної шкоди.

В обґрунтування позову зазначила, що вона є клієнтом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» та користується кредитною картою № НОМЕР_1 (рахунок ІВАN НОМЕР_2 ) й зарплатною картою № НОМЕР_3 . 05.10.2024 о 14:18 год. позивачу на мобільний телефон почали приходити повідомлення про списання коштів з її рахунків. Так, з кредитної карти № НОМЕР_1 було списано грошові кошти на загальну суму 65 000 грн.: 25 000 грн. (о 14:18 год.); 20 000 грн. (о 14:18 год.); 15 000 грн. (о 14:19 год.); 2 000 грн. (о 14:26 год.); 2 000 грн. (о 14:26 год.); 1 000 грн. (о 14:26 год.). Зазначає, що в додатку Позивача «Ощад24» встановлені ліміти на: зняття готівки у банкоматі, переказ з картки на картку, онлайн-оплати, одразу після отримання першого повідомлення про списання коштів з картки. Позивач зателефонувала на гарячу лінію Банку, щоб зупинити незаконні операції по її рахунках та повідомити про несанкціонований переказ коштів й заблокувати картку. При цьому, позивач картку не втрачала, нікому не передавала, ПІН-код, номер картки, строк дії, код СVC 2 нікому не повідомляла. На момент незаконних операцій картка знаходилась у гаманці Позивача. Жодних покупок в мережі інтернет в той момент та до цього Позивач не здійснювала. О 14:45 год. 05.10.2024 картки Позивача були заблоковані Банком. Також Позивач відразу звернулась до поліції за номером 102 та повідомила, що невідома особа з належної їй банківської картки викрала грошові кошти в сумі 65 000 грн. Відомості про вказане правопорушення були внесені до ЄРДР за № 0002599 за ч. 4 ст. 190 КК України. Крім цього, 09.10.2024 Позивачка звернулась до Філії-Кіровоградського обласного управління АТ «Ощадбанк» із заявою про повернення їй безпідставно списаних коштів, оскільки жодних платіжних операцій вона не ініціювала. У відповіді Банку № 109.40/050-15/130664/2024 від 21.10.2024, Відповідач підтвердив проведення списання з кредитної карти Позивача грошових коштів у сумі 65 000 грн. При цьому, Відповідач зазначив, що операції з використанням Інтернет ресурсу «Ощад24» проведено коректно, з використанням усіх необхідних реквізитів платіжної картки банку. З урахуванням викладеного, Відповідач вважає, що реквізити платіжної картки, СVC 2 пароль та паролі (ПІН-коди для одноразової операції в мережі інтернет) стали відомі третій особі. Тому Відповідач повідомив про відсутність підстав для повернення коштів та рекомендував звернутися до правоохоронних органів. У зв`язку з викладеним. Позивач вимушена звернутися до суду з метою захисту її прав.

Ухвалою судді від 23.12.2024 прийнято до розгляду вказану справу, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

09.01.2025 до суду відповідачем подано відзив на позов, у якому заперечено позовні вимоги повністю. Також, відповідачем подано три клопотання про витребування доказів. В обґрунтування відзиву зазначено, що ОСОБА_1 з 09.09.2019 о 13:10:24 по 05.10.2024 о 14:45:35 була зареєстрована користувачем послуг Web Banking AT «Ощадбанк», з 23.12.2019 15:35:14 07:59:53 засвоїм фінансовим номером створила обліковий запис у системі дистанційного обслуговування AT «Ощадбанк» - мобільному додатку «Ощад 24/7 (старий додаток) та була користувачем додатку до 05.10.2024, а з 05.03.2022 за своїм фінансовим номером НОМЕР_4 створила обліковий запис в мобільному додатку «Новий додаток FLUMO» та була користувачем додатку до 05.10.2024. Дзвінки до контакт-центру AT «Ощадбанк» 05.10.2024 здійснювались з номера телефону НОМЕР_4 . тобто з фінансового номеру телефону Позивача.05.10.2024 о 14:11- вихідний автоматичний IVR-дзвінок для підтвердження реєстрації в системі «Ощад 24/7»/«Мобільний Ощад», який був успішно прийнятий Позивачем. Під час дзвінка система інформує клієнта, що не потрібно розголошувати отриманий одноразовий пароль в чат-ботах (Messenger, Viber, Telegram), а використовувати тільки для доступу в систему дистанційного банківського обслуговування «Ощад 24/7». Для підтвердження реєстрації та отримання одноразового пароля клієнту необхідно було натиснути цифру 1 на клавіатурі телефона, що Клієнт і здійснила. 05.10.2024 14:13:01 відбулася авторизація в мобільному додатку системи «Ощад 24/7». з стороннього пристрою RMX3261. 05.10.2024 о 14:17:3, 14:18:37, 14:19:17 на фінансовий номер Позивача були надіслані CMC повідомлення з одноразовим паролем для підтвердження кожної операції з переказу коштів в сумі 25 000,00 грн, 20 000,00 грн та 15 000,00 грн. Перекази на суми 1 000,00 гри та 2 000,00 грн підтверджувався біометрією або кодом доступу, який встановлюється при першому вході або в налаштуваннях безпеки. Перекази на суми 25 000,00 грн, 20 000,00 грн та 15 000,00 гри підтверджувались одноразовими паролями (ОТР), які надсилалися на фінансовий номер Клієна та у вигляді CMC. Після чого за картковими рахунками Позивача були здійснено вищезазначені наступні перекази коштів. 05.10.2024 о 14:35 з фінансового номеру телефону НОМЕР_4 , Клієнт звернулася до контакт-центру АТ «Ощадбанк» щодо причини списання коштів з кредитної картки № НОМЕР_5 ( НОМЕР_6 ). Оператор заблокував платіжну картку № НОМЕР_5 ( НОМЕР_6 ) та НОМЕР_7 ( НОМЕР_8 ) по причині підозри на шахрайство в мережі Інтернет, зафіксував інформацію про відмову від операцій за 05.10.2024 в «Ощад 24/7», заблокував та закрив обліковий запис в «Ощад 24/7». Заблокував та закрив токен, який було створено по платіжній картці № НОМЕР_7 ( картковий рахунок № НОМЕР_9 ). Під час дзвінка Клієнт повідомила, що не проводила реєстрацію в «Ощад 24/7» за 05.10.2024 року по НОМЕР_10 (картковий рахунок № НОМЕР_9 ). Також, під час дзвінка Клієнт повідомила, що попередньо надавала реквізити зарплатної картки (номер картки, термін дії та CVV-код) № НОМЕР_7 (КР№ UА НОМЕР_17) 3-м особам для отримання оплати за товар, який було розміщено для продажі на інтернет-ресурсі «ОLХ». Отже, як вбачається із інформації, наданої працівниками Контакт-центру. під час дзвінка ОСОБА_1 повідомила, що реквізити зарплатної картки (номер картки № НОМЕР_7 , термін дії та CVV -код) були надані третім особам для отримання оплати за товар, який було розміщено для продажу на інтернет-ресурсі «ОLХ». Як вбачається із інформації, наданої працівниками Процесннгового центру, платіжні операції, які оскаржуються ОСОБА_1 , були здійснені на пристрої, за допомогою якого відбулась реєстрація в мобільному застосунку «Ощад 24/7» 05.10.2024 о 14:13:01 з використанням реквізитів платіжної картки № НОМЕР_7 . Оскаржувані операції було здійснено в мобільному додатку Ощад 24/7 (нова версія).Отже, в даному випадку сама Позивач розголосила особисту інформацію, після чого доступ до її даних змогли отримати треті особи, натомість, в позовній заяві Позивач стверджує, що особисті дані нікому не повідомляла. Дії Позивача є недобросовісними, так як у даній категорії справи встановлення даних обставин має вирішальне значення, оскільки при розголошенні особистої інформації внаслідок недбалості Клієнта відповідальність за списання грошових коштів має нести саме Клієнт.Враховуючи що при вході до систему дистанційного обслуговування «Ощад 24/7» та проведенні операцій з переказу коштів була проведена належним чином електронна ідентифікація електронного платіжного засобу - банківської карти та його користувача - Позивача, він несе відповідальність за проведені операції по власному рахунку.

16.01.2025 від позивача до суду надійшла відповідь на відзив.

22.01.2025 до суду від відповідача надійшло заперечення на відповідь на відзив.

Ухвалою від 07.02.2025 задоволено клопотання відповідача про витребування доказів.

26.02.2025 до суду від СВ Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області надійшли матеріали витребуваного кримінального провадження №0002599.

05.03.2025 до суду від позивача надійшло клопотання про витребування доказів.

06.03.2025 до суду від відповідача надійшли додаткові пояснення та заява про долучення до матеріалів справи доказів.

Ухвалою суду від 06.03.2025 клопотання позивача про витребування доказів задоволено.

10.03.2025 до суду від АТ «Піреус банк МКБ» надійшли витребувані судом докази.

18.03.2025 до суду від відповідача надійшли витребувані судом докази.

25.03.2025 від ПрАТ «ВФ Україна» до суду надійшли витребувані судом докази.

Також, 25.03.2025 до суду від АТ «Піреус банк МКБ» надійшли витребувані судом докази.

21.04.2025 до суду від відповідача надійшли витребувані судом докази.

Ухвалою суду від 22.04.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

21.07.2025 до суду від відповідача надійшли додаткові пояснення.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні 24.07.2025 підтримали позовні вимоги повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні 24.07.2025 заперечив позовні вимоги повністю.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, дослідивши наявні докази, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.

08.07.2016 ОСОБА_1 укладено з AT «Ощадбанк» Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) (далі - ДКБО) шляхом підписання заяви про приєднання №194279/080716. На виконання умов ДКБО Банком відкрито ОСОБА_1 рахунок № НОМЕР_11 (UAH) (ІBAN: НОМЕР_12 ) на умовах тарифного пакегу «Зарплатний» та видано платіжну картку типу VisaElectrona ПІН-конвертом. 03.12.2018 ОСОБА_1 укладено з AT «Ощадбанк» ДКБО шляхом підписання заяви про приєднання №194279/080716. На виконання умов ДКБО Банком відкрито ОСОБА_1 рахунок № НОМЕР_13 (IBAN: НОМЕР_14 ) на умовах тарифного пакету «МІЙ КОМФОРТ» та видано платіжну картку типу Mastercard Debil Standard № НОМЕР_15 з ПІН-конвертом. 17.12.2019 ОСОБА_1 підписано кредитну заяву, в якій остання просила надати їй кредит (відкрити відновлювальну кредитну лінію) по рахунку в сумі 95 500,00 грн. 19.12.2019 ОСОБА_1 на її рахунок № НОМЕР_13 (IBAN: НОМЕР_14 ) Банком було встановлено кредитний ліміт в розмірі 95 400,00 грн.

Отже, між Банком та Позивачем у справі виникли відносини з приводу користування банківським рахунком, які регулюються нормами цивільного законодавства та банківського рахунку.

Шляхом підписання цієї Заяви про приєднання, позивач беззастережно приєднався до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб в редакції, яка на день підписання Заяви про приєднання розміщена на інтернет-сторінці Банку та уклав з Банком Договір, складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку.

Повний текст Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (в т. ч. в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), Тарифи, умови розміщення депозитів (вкладів) фізичними особами, умови користування кредитною лінією (Кредитом), правила, інструкції та інше, які відносяться до договору укладеного між банком з позивачем знаходяться у відкритому доступі на офіційній інтернет - сторінці www.oschadbank.ua, за посиланням https://www.oschadbank.ua/ua/private/paYcards/dogovir-taryf-inshe.

Отже, між Банком та позивачем у справі виникли відносини з приводу користування банківським рахунок, які регулюються нормами цивільного законодавства та договором банківського рахунку.

Укладення між сторонами договору про надання банківських послуг та отримання позивачем платіжних карток, підтверджується сторонами, а тому додатковому доказуванню не підлягає.

В судовому засіданні позивач зазначила, що 05.10.2024 на інтернат сайті OLX розмістила оголошення про продаж речі, а саме: фену. Пізніше 05.10.2024 на інтернет сайті OLX отримала повідомлення від невідомої особи з проханням зв`язатися з нею у мобільному додатку «Viber». Після цього вищезазначена невідома особа повідомила позивача про те, що для отримання коштів за продажу належній позивачу речі, позивачу необхідно перейти за інтернет посиланням, яке позивачу надіслано в додаток «Viber», та заповнити реквізити банківської карти позивача, а саме: номер карти, CVV-код та термін дії карти. Також невідома особа повідомила, що позивачу надійде смс з кодом, який позивач має повідомити невідомій особі. Позивач перейшла за інтернет посиланням, яке їй переслала невідома особа у додаток «Viber». Пізніше на номер телефону позивача зателефонувала невідома особа, яка представилася працівником інтернет сайту OLX та повідомила позивачу, що для отримання коштів за товар позивачу необхідно повідомити працівнику інтернет сайту OLX цифрові коди, які надходили позивачу раніше в смс повідомленнях. Позивач повідомила невідомій особі, яка представилася працівником інтернет сайту OLX цифрові коди, які надходили позивачу раніше в смс повідомленнях. Після цього з належної позивачу кредитної карти здійснено транзакції по переводу кредитних коштів в загальній сумі 65 000,00 грн. Вказані обставини також підтверджуються матеріалами кримінального провадження №0002599, зокрема, протоколом допиту потерпілої від 09.10.2024 (а.с. 124-148).

Позивач зазначає, що 09.10.2024 звернулась до Філії-Кіровоградського обласного управління АТ «Ощадбанк» із заявою про повернення їй безпідставно списаних коштів, оскільки жодних платіжних операцій вона не ініціювала.

У відповіді Банку № 109.40/050-15/130664/2024 від 21.10.2024, Відповідач підтвердив проведення списання з кредитної карти Позивача грошових коштів у сумі 65 000 грн. При цьому, Відповідач зазначив, що операції з використанням Інтернет ресурсу «Ощад24» проведено коректно, з використанням усіх необхідних реквізитів платіжної картки банку. З урахуванням викладеного, Відповідач вважає, що реквізити платіжної картки, СVC 2 пароль та паролі (ПІН-коди для одноразової операції в мережі інтернет) стали відомі третій особі. Тому Відповідач повідомив про відсутність підстав для повернення коштів та рекомендував звернутися до правоохоронних органів (а.с. 13).

За заявою позивача відкрито кримінальне провадження, відомості про яке Кропивницьким РУП ГУНП в Кіровоградській області внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за N 0002599 від 06.10.2024 за ч. 4 ст. 190 КК України. На даний час кримінальне провадження не закінчено.

Враховуючи відмову відповідача, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Розглядаючи спір по суті, суд враховує таке.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 1071 ЦК України банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження.

Статтею 1073 ЦК України передбачено, що у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" (чинного на час укладення договору) порядок відкриття банками рахунків та їх режими визначаються Національним банком України. Умови відкриття рахунка та особливості його функціонування передбачаються в договорі, що укладається між банком і його клієнтом - власником рахунка.

Відповідно до статті 55 Закону України "Про банки і банківську діяльність" відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

Пунктами 14.1., 14.8 та 14.12 ст. 14 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" (який діяв на момент підписання позивачем заяви на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії (Кредиту) до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) передбачено, що електронний платіжний засіб може існувати в будь-якій формі, на будь-якому носії, що дає змогу зберігати інформацію, необхідну для ініціювання електронного переказу. Банк та користувач укладають договір щодо порядку та умов використання електронного платіжного засобу. Банк перед укладенням договору зобов`язаний ознайомити користувача з умовами договору про використання електронного платіжного засобу (далі у цій статті - договір), ознайомити з тарифами на обслуговування електронного платіжного засобу та правилами користування електронним платіжним засобом. Банк зобов`язаний забезпечити викладення цієї інформації в доступній формі й розмістити її в доступному для користувача місці, а також надати на його вимогу в письмовій або електронній формі. Користувач зобов`язаний використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це права або повноважень.

Використання електронного платіжного засобу за довіреністю не допускається, крім випадку емісії додаткового електронного платіжного засобу для довіреної особи.

Представник користувача має право отримати електронний платіжний засіб за довіреністю, що видана користувачем та посвідчена у встановленому законодавством порядку. У такому разі банк не несе відповідальності за проведення операцій з використанням такого електронного платіжного засобу, виданого представнику за довіреністю

Аналогічні інформація та порядок укладення та форма договору про надання послуг передбаченні ст. 28 Закону України "Про платіжні послуги". Загальні вимоги Національного банку до емісії/еквайрингу платіжних інструментів, що емітуються (уключаючи електронні платіжні засоби, передплачені платіжні інструменти), та здійснення розрахунків з їх використанням визначенні Положенням "Про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів", затвердженого Постановою Правління Національного банку України 29.07.2022 N 164. (далі - Положення N 164)

Пунктом 140 вищевказаного Положення N 164 встановлено, що користувач зобов`язаний не повідомляти та іншим чином не розголошувати індивідуальну облікову інформацію та/або іншу інформацію, що дає змогу ініціювати платіжні операції, та негайно після того, як йому стало відомо про факт втрати такої інформації та/або платіжного інструменту, повідомити про це емітента в спосіб та каналами зв`язку, визначеними договором між емітентом та користувачем.

До моменту повідомлення емітента про факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації ризик збитків від виконання неналежних платіжних операцій та відповідальність за них покладаються на користувача. З моменту повідомлення користувачем емітента про факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації ризик збитків від виконання неакцептованих/неналежних платіжних операцій та відповідальність покладаються на емітента. Момент, з якого настає відповідальність емітента, має бути чітко визначений умовами договору, укладеного між користувачем та емітентом.

Аналогічна диспозиція норми права зазначена в пункті 5 ст. 87 Закону України "Про платіжні послуги", а саме, до моменту повідомлення емітента про факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації відповідно до статті 38 цього Закону ризик збитків від виконання неналежних платіжних операцій та відповідальність за них покладаються на платника. З моменту повідомлення платником емітента про факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації ризик збитків від виконання неакцептованих/неналежних платіжних операцій та відповідальність покладаються на емітента. Момент, з якого настає відповідальність емітента, має бути чітко визначений умовами договору, укладеного між користувачем та емітентом.

Як встановлено судом та не заперечується позивачем та її представником, переказ коштів був здійснений шляхом створення платежу в системі дистанційного обслуговування клієнтів "Ощад 24/7" під авторизацією саме позивача шляхом передання позивачем третій особі ПІН-коду від електронного додатку "Ощад 24/7", який надійшов їй в смс-повідомлені і що також підтверджується зверненням позивача в телефонному режимі до АТ ОЩАДБАНК щодо зупинення стягнень з рахунків, посилаючись на те, вона в телефонному режимі продиктувала пароль, який їй надійшов в смс-повідомлені невідомій особі, які представилися працівником інтернет-сайту OLX, яке зафіксовано на диску CD-R (а.с. 84).

Відповідно до даних інформаційних систем та програмного забезпечення "Ощадбанк" щодо операцій за рахунком у системі ДБО на номер мобільного телефону позивача, 10.01.2023 р. з використанням Інтернет ресурсу Web-банкінг "Ощад 24/7" було проведено операції з використанням усіх необхідних реквізитів платіжної картки Банку з правильним введенням паролів (ПІН-кодів для одноразової операції в мережі Інтернет), які відома лише клієнту та були направлені на номер його мобільного телефону.

Направлення таких повідомлень саме на фінансовий номер телефону позивача підтверджується інформацією ПрАТ «ВФ Україна» (а.с. 184). Тексти повідомлень, які направлялися позивачу відображені в додаткових поясненнях відповідача (а.с. 211 зворот). Отримання таких повідомлень позивачем, та подальше повідомлення позивачем невідомій особі кодів в отриманих повідомленнях, підтверджується протоколом допиту потерпілого від 09.10.2024 (а.с. 128-129). Вказані докази свідчать про наявність суперечливості між поясненнями позивача у позовній заяві та судовому засіданні та поясненнями позивача під час допиту як потерпілого, що спростовує твердження позивача про неотримання смс-повідомлень з кодами та подальше повідомлення нею таких кодів невідомій особі.

Відповідно до п. 32.1. ст. 32 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в України" Банк, що обслуговує платника, та банк, що обслуговує отримувача несуть перед платником та отримувачем відповідальність, пов`язану з проведенням переказу, відповідно до цього Закону та умов укладених між ними договорів.

Таким чином, можливість врегулювання у договорі питання відповідальності пов`язаної з проведенням переказу, прямо визначена нормою закону.

Згідно з п. 9.15, п. 9.16 Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (посилання https://www.oschadbank.ua/ua/private/paYcards/dogovir-taryf-inshe) в редакції, чинній на час укладення між позивачем та Акціонерним товариство "Державний ощадний банк України" заяви на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії (Кредиту) до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) клієнт зобов`язаний забезпечити / гарантувати неможливість отримання третіми особами інформації про Логін, Пароль Картковий пароль, а також ПІН, СVV2/ СVС2, строк дії номера Картки, тощо. Ризик і відповідальність за несанкціоноване використання Логіна, Пароля, Карткового пароля несе виключно Клієнт.

Клієнт несе ризик та негативні насідки передачі ним третім особам мобільного телефону (відповідної SIM карти, номер якого визначений в Заяві про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб або повідомлений Банку в іншому встановленому Договором порядку як номер мобільного телефону клієнта, їх втрати, незаконного заволодіння ними, а також ризик технічного перехоплення інформації, направленої на номер мобільного телефона клієнта.

За таких підстав, суд приймаючи до уваги, що саме на позивача покладено обов`язок нерозголошення (нерозкриття) інформації за рахунком, паролів, ПІН-кодів, CVV-кодів, як і обов`язок повідомлення банку в разі втрати, викрадення платіжної картки та розголошення вказаної інформації із урахуванням того, що операція із списання коштів з карткового рахунків позивача відбулося за електронною ідентифікацією електронного платіжного засобу і його користувача, то відповідач не повинен нести відповідальність за дані операції.

До зазначеного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 07 грудня 2020 року у справі N 182/5175/16.

Зокрема, суд не приймає доводи позивача, що невідомі особи шахрайським шляхом заволоділи її коштами, оскільки вказані обставини не підтверджені належними та допустимими доказами, а наявність кримінального провадження, порушеного за її заявою, не може свідчити, з огляду на презумпцію невинуватості, про вчинення злочину щодо позивача до винесення вироку, яким такі обставини можуть бути встановлені, а також не може бути підставою для звільнення позичальника від обов`язку належного виконання кредитного зобов`язання і виконання умов договору у разі настання певних обставин, передбачених ними.

Стосовно посилання позивача на недотримання відповідачем посиленої автентифікації користувача, суд зазначає таке.

Згідно з п. 15 ч. 2 розділ 1 Положення про автентифікацію та застосування посиленої автентифікацїі на платіжному ринку, затвердженого постановою Правління Національного банку України 03 травня 2023 року № 58 (надалі - Положення), посилена автентифікація -процедура автентифікації користувача, яка передбачає використання двох чи більше сукупностей даних (елементів), що належать до таких різних категорій: знань (володіння інформацією (даними), що відома лише користувачу); володінь (застосування матеріального предмета, яким володіє лише користувач); притаманність (перевірка біометричних даних або інших властивостей (рис, характеристик), притаманних лише користувачу, що відрізняють його від інших користувачів).

Суд погоджується з позицією відповідача про те, що під час здійснення переказів коштів надавачем платіжних послуг - AT «Ошадбанк» з метою захисту платіжних операцій та запобігання шахрайств дотримуючись вимог Закону України «Про платіжні системи» було здійснено посилену автентифікацію користувачів платіжної послуги, при цьому використано більше двох сукупностей даних (елементів), що належать до таких різних категорій, а саме, знань та володіння інформацією (даними), а також володіння та застосування матеріального предмета, яким володіє лише користувач. Тобто, було використано дві сукупності даних (елементів), що належать до таких різних категорій, а саме; використання знань (володіння інформацією (даними), що були реєстрації в Мобільному додатку було використано інформацію, яка відома лише позивачу, а саме: реквізити зарплатної картки № НОМЕР_7 , термін дії та CVV-код, які були використані для реєстрації в Мобільному додатку. Позивачем був прийнятий вхідний автоматичний IVR-дзвінок та здійснено підтвердження реєстрації/вхід в Мобільному додатку. Отримано на фінансовий номер НОМЕР_4 одноразовий код для входження в систему Мобільного додатку, який було використано. В подальшому по карткових рахунках позивача було ініційовано здійснення переказів, на що Банком, дотримуючись процедури посиленої автентифікації, надіслано одноразові паролі на фінансовий номер позивача для підтвердження операцій. Тож, саме особою, яка володіла електронним платіжним засобом - карткою № НОМЕР_7 або інформацією про реквізити даної картки № НОМЕР_7 , а також розпоряджалася мобільним пристроєм з номером НОМЕР_4, було здійснено ініціювання та підтвердження операцій з переказу коштів в сумі 25 000,00 грн, 20 000,00 грн, 15 000,00 грн, 2 000,00 грн, 2 000,00 грн та 1 000,00 грн. При цьому, згідно пунктів 1,2 частини 37 статті 9 розділу 111 Положення надавач платіжних послуг та інші задіяні у відповідній платіжній операції надавачі платіжних послуг мають право не вимагати застосування посиленої автентифікації користувачів платіжної послуги за умови дотримання вимог пунктів 8 та 9 глави 2 розділу І цього Положення, якщо сума дистанційної платіжної операції не перевищує 2 000 гривень, або загальна сума попередніх платіжних операцій, ініційованих платником з часу застосування останньої посиленої автентифікації користувача платіжної послуги, не перевищує 10 000 гривень або кількість попередніх операцій, ініційованих платником з часу застосування останньої посиленої автентифікації користувача платіжної послуги, не перевищує п`яти послідовних окремих операцій. Отже, перекази на суми 1 000,00 грн та 2 000,00 грн не вимагали застосування посиленої автентифікації користувачів платіжної послуги, а перекази на суми 25 000,00 грн, 20 000,00 грн та 15 000,00 грн підтверджувались одноразовими паролями (ОТР), які надсилались на фінансовий номер позивача у вигляді CMC. Так як CMC повідомлення з одноразовим паролем для підтвердження кожної операції з переказу коштів в сумі 25 000,00 грн, 20 000,00 грн та 15 000,00 грн, які були згенеровані системою для кожної конкретної операції, були отримані позивачем на його фінансовий номер та застосовані в Мобільному додатку «Ощад 24/7», тому, надавач платіжних послуг - Банк процедуру посиленої автентифікації користувача платіжних послуг під час здійснення операцій з переказу коштів завершив, так як ОСОБА_1 підтвердила справжність коду автентифікації.

Таким чином, відповідачем здійснена посилена автентифікація користувача після ініціювання оспорюваних платіжних операцій по картковим рахункам позивача, відповідно до вимог Закону України «Про платіжні послуги» та Положення про автентифікацію та застосування посиленої автентифікації на платіжному ринку, затвердженого постановою Правління Національного банку України 03 травня 2023 року № 58,.

Суд критично оцінює доводи позивача про те, що позивачем надавалися реквізити лише зарплатної карти, а списання коштів здійснено з кредитної карти, оскільки, як встановлено в рішенні суду вище позивачем була передана конфіденційна інформація третім особам, яка дає змогу входу в мобільний додаток «Ощад 24/7», і відповідно з вказаного додатку є доступ до всіх наявних у особи карток та рахунків, в тому числі кредитної карти.

Щодо обраного позивачем способу захисту та формулювання заявлених позовних вимог, суд зазначає таке.

Заявлена вимога позивача про зобов`язання банку відновити залишок коштів на картковому рахунку до того стану, в якому він був перед виконанням фінансових операцій 05.10.2024, також не підлягає задоволенню, оскільки, як встановлено судом під час судового засідання, що не оспорюється позивачем, остання користувалась кредитним коштами.

В постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 жовтня 2019 року у справі N 320/8618/15-ц (провадження N 61-4393сво18) зроблено висновок, що "критерії правомірності примусу суб`єкта цивільного права до певних дій (бездіяльності) пов`язуються з тим, що відповідні дії (бездіяльність) мають бути обов`язковими для такого суб`єкта. Тлумачення статей 14,16 ЦК України дозволяє зробити висновок, що не є ефективним способом захисту визнання неправомірними дії в частині не зарахування сплати, зобов`язання зарахувати перераховані щомісячні платежі, скасування та списання безнадійної заборгованості, зобов`язання скасувати суму пені, заборона здійснювати подальше нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитним договором, зобов`язання вчинити дії із скасування нарахування відсотків за користування кредитом та штрафних санкцій, зобов`язання скасувати незаконно нараховані штрафні санкції за несвоєчасну здійснену оплату, оскільки не передбачають відповідного обов`язку іншого суб`єкта цивільного правовідношення та не забезпечують відновлення прав особи, що заявляє такі вимоги".

Щодо позовної вимоги позивача припинення нарахування процентів, пені та інших штрафних санкцій та їх скасування не захищає/не відновлює право позивача, оскільки нарахування відсотків та інших платежів здійснюється банком на виконання вимог закону щодо обліку банківських операцій і жодним чином не впливає на права позивача.

Таким чином, задоволення таких позовних вимог жодним чином не захищає/не відновлює право позивача оскільки нарахування відсотків та інших платежів здійснюється банком на виконання вимог закону щодо обліку банківських операцій і жодним чином не впливає на права позивача.

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено обов`язок сторін доводити ті обставини, на які вони досилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, аналізуючи надані докази, враховуючи встановлені судом і наведені вище обставини, підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, враховуючи, відсутність порушень правил надання послуг працівниками Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" та правових підстав для припинення кредитних зобов`язань, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Враховуючи, що судом не встановлено неправомірності дій працівників відповідача, заявлена до стягнення моральна шкода задоволенню не підлягає.

Стосовно інших доводів учасників справи, суд дослідивши їх зазначає, що вони у своїй сукупності не спростовують висновків суду викладених у рішенні суду.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Серявін та інші проти України» вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) від 09 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29).

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, враховуючи висновок суду про відмову в задоволенні позову, судові витрати позивача покладаються на позивача.

Керуючись статтями 141, 258-259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні позову.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Кропивницького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

- позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_16 , адреса: АДРЕСА_1 ;

- відповідач: Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», адреса: вул. Госпітальна, б. 12Г, м. Київ, 01001, ІКЮО 00032129.

Повне рішення складено 08.08.2025.

Суддя Подільського районного

суду міста Кропивницького А. В. Волоткевич