№ 207/3288/24
№ 2-др/207/8/25
04 серпня 2025 року м. Кам`янське .
Південний районний суд міста Кам`янського у складі головуючого судді Скиби С.А. , при секретареві Куцевол Л.В. , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кам`янське заяву представника відповідача за первісним позовом ОСОБА_1 адвоката Довгаль Сергія Володимировича , про ухвалення додаткового рішення , справа № 207/3288/24 ,
Рішенням Південного районного суду міста Кам`янського від 17 червня 2025 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи : Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Нікопольської міської ради Дніпропетровської області , Орган опіки та піклування Кам`янської міської ради , Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) , про позбавлення батьківських прав , стягнення пені за несплату аліментів на утримання неповнолітньої дитини відмовлено . Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи : Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Нікопольської міської ради Дніпропетровської області , Орган опіки та піклування Кам`янської міської ради , про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні , визначення способів участі у вихованні дитини , задоволено повністю .

24 червня 2025 року представник відповідача за первісним позовом ОСОБА_1 адвокат Довгаль Сергій Володимирович звернувся до суду з заявою про винесення додаткового рішення у справі № 207/3288/24 , яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 69000 гривень 00 копійок , оскільки у відзиві на первісну позовну заяву ним було зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат , які ОСОБА_1 поніс та які очікував понести у зв`язку з розглядом справи , які складають 20000 гривень . У зустрічній позовній заяві було вказано майбутні витрати у сумі 20000 гривень , однак за результатом розгляду справи розмір судових витрат дещо збільшився . Вважає розглянуту справу достатньо складною та тривалою у часі . За час розгляду справи адвокатом було підготовлено три заяви по суті справи , а саме : зустрічна позовна заява від 3 листопада 2024 року - 10000 гривень ; відзив на позовну заяву від 3 листопада 2024 року - 10000 гривень ; відповідь на відзив від 26 листопада 2024 року - 10000 гривень . Також , адвокатом було надано ОСОБА_1 одну консультацію перед поданням позовної заяви (2000 гривень) , дві заяви з процесуальних питань (про долучення доказів) - 5000 х 2 = 10000 гривень та прийнято участь у дев`яти судових засіданнях в режимі відеоконференції (3000 х 9 = 27000 гривень) . Станом на час завершення розгляду справи у суді першої інстанції сума вказаних витрат ОСОБА_1 становить 69000 гривень 00 копійок , що підтверджується договором про надання правової допомоги від 4 липня 2024 року , додатковою угодою від 4 липня 2024 року до договору про надання правової допомоги від 4 липня 2024 року , актом приймання-передачі правової допомоги та грошових коштів від 21 червня 2025 року до договору про надання правової допомоги від 4 липня 2024 року . Таким чином , вважає , що з позивачки за первісним позовом ОСОБА_2 належить до стягнення витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 69000 гривень 00 копійок , які вже були сплачені ОСОБА_1 адвокату Довгаль С.В. . При винесені рішення суду від 17 червня 2025 року не було вирішено питання про стягнення судових витрат .

У судове засідання представник відповідача за первісним позовом ОСОБА_3 не явився .

Представник позивачки за первісним позовом ОСОБА_4 у судове засідання не явилася . У наданому клопотанні просила зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу , оскільки у поданій заяві ОСОБА_1 та його представником взагалі не приділено уваги питанню мінімізації судових витрат , хоча така поведінка очікується від кожної розумної та добросовісної сторони . Зокрема , зовсім не пояснено , чому для цієї справи обрано саме такий спосіб оплати правничої допомоги - з фіксованим високим гонораром за кожну дію , незалежно від її обсягу , складності та тривалості . У матеріалах справи немає жодного аналізу можливості обрати альтернативну модель співпраці (наприклад , погодинну оплату , що дозволяє гнучко реагувати на фактичний обсяг послуг) або зменшити обсяг втручання адвоката шляхом об`єднання процесуальних дій . Крім того , стороною , яка заявляє вимогу про компенсацію витрат , не надано жодного пояснення щодо відсутності спроб мирного врегулювання спору . Справа за своєю суттю не належить до категорії винятково складних або таких , що мають велику суспільну чи економічну вагу . Її предмет - позбавлення батьківських прав та порядок спілкування з дитиною - хоча і важливий для сторін , однак часто вирішується шляхом досягнення компромісу без надмірних судових витрат . Жодної ініціативи щодо укладення мирової угоди , проведення переговорів , медіації або спрощення процесу заявником не проявлено , що прямо суперечить принципу добросовісності в процесі . Також , представник відповідача за первісним позовом ОСОБА_3 жодним чином не довів відповідність заявленого гонорару ринковим цінам . У матеріалах заяви повністю відсутні будь-які довідки , аналітичні звіти чи таблиці , які б засвідчували , що сума 10000 гривень за кожен процесуальний документ відповідає середньоринковим ставкам адвокатської допомоги у Дніпропетровській області . Не подано інформації з професійних об`єднань адвокатів , не наведено порівняльного аналізу з відкритих джерел (наприклад , сайтів юридичних фірм , онлайн-калькуляторів або загальнодоступних прайсів) . Немає економічного обґрунтування - наприклад , пояснень , чому саме така ставка є виправданою з урахуванням складності справи , її тривалості , ризиків або навантаження на адвоката . У цьому випадку таке обґрунтування відсутнє взагалі . Немає спроб продемонструвати , що сума 69000 гривень не є випадковою або завищеною , а відповідає реальній практиці та економічним умовам у регіоні . За таких обставин суд не може визнати вказаний розмір витрат обґрунтованим , розумним і таким , що підлягає компенсації з іншої сторони . Також , необхідно врахувати матеріальне становище позивачки за первісним позовом ОСОБА_2 , що унеможливлює покладення на неї додаткового фінансового тягаря у вигляді сплати 69000 гривень витрат на правничу допомогу іншої сторони , оскільки вона працює у Кам`янській виправній колонії , отримує фіксовану заробітну плату , яка не є надмірною . ОСОБА_2 несе істотні витрати у зв`язку з тяжкою хворобою свого батька , якому встановлено онкологічний діагноз . Лікування є тривалим , дороговартісним і потребує регулярних витрат на медикаменти , обстеження та стаціонарне лікування . Крім того , ОСОБА_2 орендує житло , що також створює стабільне фінансове навантаження . За таких обставин вимога про стягнення з ОСОБА_2 69000 гривень є надмірною , несправедливою та такою , що суперечить принципу рівності сторін у судовому процесі . Просила зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу до співмірного та обґрунтованого рівня , з урахуванням фактичної складності справи , обсягу наданих послуг , матеріального становища відповідачки ОСОБА_2 та відсутності доказів реальності й ринкової відповідності заявлених витрат .

Суд , вивчивши матеріали справи , вважає , що заява представника відповідача за первісним позовом про ухвалення додаткового рішення підлягає частковому задоволенню .

Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати , пов`язані з правничою допомогою адвоката , несуть сторони , крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави .

Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами . Для цілей розподілу судових витрат :

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката , в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу , пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду , збір доказів тощо , а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості , що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою ;

2) розмір суми , що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката , необхідних для надання правничої допомоги , встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів , які підтверджують здійснення відповідних витрат .

Згідно ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг) , виконаних адвокатом , та здійснених ним витрат , необхідних для надання правничої допомоги .

Відповідачем за первісним позовом ОСОБА_1 при розгляді справи були понесені витрати на професійну правничу допомогу адвоката .

Так , у ряді постанов Верховного Суду у справах № 922/676/21 від 14 грудня 2021 року , № 905/716/20 від 8 квітня 2021 року , № 916/2087/18 від 31 березня 2021 року , № 922/3812/19 від 10 грудня 2020 року зазначається , що у разі неподання учасником справи попереднього розрахунку у суду є право , а не обов`язок відмовити у відшкодуванні відповідних судових витрат . Тобто сам по собі факт неподання стороною попереднього розрахунку судових витрат разом з першою заявою по суті спору не є безумовною та абсолютною підставою для відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат .

Крім того , у справі № 922/676/21 окремо звертається увага , що подання попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат забезпечує можливість іншій стороні належним чином підготуватися до спростування витрат , які вона вважає необґрунтованими та доводити неспівмірність таких витрат , заявивши клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката , які підлягають розподілу між сторонами , відповідно , забезпечує дотримання принципу змагальності .

Отже , подача попереднього розрахунку суми судових витрат на більш пізніх стадіях не є безумовною підставою для відмови у відшкодуванні таких витрат , проте залишається на розсуд суду , а відтак у сторони залишається і ризик не отримати відповідне відшкодування судових витрат .

Процесуальними нормами встановлено , що розмір судових витрат , які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи , встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів . Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду , за умови , що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву .

Окремо існує норма щодо визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу - з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг) , виконаних адвокатом , та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги .

Судова практика наразі сформувала широкий перелік доказів , які можуть слугувати підтвердженням заявленого розміру витрат . Такими доказами можуть бути : договір про надання правової допомоги , акт прийому-передачі документів , акт здачі-приймання виконаних робіт , протокол наданих послуг , рахунки на оплату , банківські документи про оплату послуг , тощо .

Відшкодування витрат на оплату послуг адвоката здійснюється за наявності документального підтвердження витрат , а саме платіжного доручення про сплату коштів . У разі неподання відповідних документів у суду відсутні підстави для покладення на іншу сторону зазначених сум .

Розмір відшкодування не повинен бути неспівмірним , тобто явно завищеним . Суд з урахуванням матеріалів конкретної справи , зокрема ціни позову може обмежити цей розмір з огляду на розумну необхідність .

Розумна необхідність це врахування часу , який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець , тривалість розгляду і складність справи ; вартість відповідних послуг адвокатів , яка склалася в країні або в регіоні , наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг ; ціна позову ; докази , що підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката .

Докази , які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката , повинна подавати сторона , що вимагає відшкодування таких витрат .

Згідно ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із : складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) ; часом , витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг) ; обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт ; ціною позову та (або) значенням справи для сторони , в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи .

Представником позивачки за первісним позовом Ніколаєвою Г.Г. подано клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу до співмірного та обґрунтованого рівня , з урахуванням фактичної складності справи , обсягу наданих послуг , матеріального становища відповідачки ОСОБА_2 , оскільки вважає витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 69000 гривень завищеними та необґрунтованими , у зв`язку з відсутністю доказів реальності й ринкової відповідності заявлених витрат .

У постанові Верховного Суду від 24 січня 2022 року у справі № 757/36628/16ц (провадження № 61-19062св21) вказано , що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу , що підлягають розподілу , можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі , на її думку , недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної робот , її обсягом та часом , витраченим ним на виконання робіт . Суд , ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності , не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу , що підлягають розподілу , з власної ініціативи .

На підтвердження факту надання професійної правничої допомоги представником відповідача за первісним позовом Довгаль С.В. надано копії договору про надання правової допомоги від 4 липня 2024 року , укладений між ОСОБА_1 та адвокатом Довгаль С.В. , додаткової угоди до договору про надання правової допомоги від 4 липня 2024 року , акту приймання-передачі правової допомоги та грошових коштів від 21 червня 2025 року до договору про надання правової допомоги від 4 липня 2024 року , згідно якого вбачається , що вартість отриманої узгодженої правової допомоги в суді першої інстанції за надання : первинної правової допомоги становить 2000 гривень ; підготовка та подання відзиву на позовну заяву становить - 10000 гривень ; підготовки та подання до суду зустрічної позовної заяви становить 10000 гривень ; підготовка та подання до суду відповіді на відзив становить 10000 гривень ; клопотання про доручення доказів до матеріалів справи (2 шт.) становить 5000 гривень х 2 = 10000 гривень ; участь в дев`яти судових засіданнях в режимі відео конференції (2 жовтня 2024 року , 8 січня 2025 року , 31 січня 2025 року , 24 лютого 2025 року , 26 березня 2025 року , 8 квітня 2025 року , 28 квітня 2025 року , 20 травня 2025 року , 17 червня 2025 року) х 3000 гривень = 27000 гривень , разом витрати на професійну правничу допомогу складають 69000 гривень 00 копійок , які представник відповідача за первісним позовом Довгаль С.В. просить стягнути з позивачки за первісним позовом ОСОБА_2 .

Дослідивши надані докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу , враховуючи об`єм та характер наданих послуг , їх складність , суд приходить до висновку , що витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 69000 гривень не відповідають критеріям реальності (їхньої дійсності і необхідності) та розумності їхнього розміру виходячи з конкретних обставин справи , сталою правовою позицією і безумовно є завищеними , тому вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу підлягають частковому задоволенню .

У додатковій постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18 лютого 2022 року у справі № 925/1545/20 вказано, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховувати : складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) ; час , витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг) ; обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт ; пов`язаність цих витрат із розглядом справи ; обґрунтованість та пропорційність предмета спору ; ціну позову , значення справи для сторін ; вплив результату її вирішення на репутацію сторін , публічний інтерес справи ; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо) ; дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом .

Верховний Суд України у справах № 905/1795/18 та № 922/2685/19 неодноразово зауважував , що суд не зобов`язаний присуджувати стороні , на користь якої відбулося рішення , всі його витрати на адвоката , якщо , керуючись принципами справедливості , пропорційності та верховенством права , встановить , що розмір гонорару , визначений стороною та його адвокатом , є завищеним щодо іншої сторони спору , зважаючи на складність справи , витрачений адвокатом час , та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг .

Таким чином , оскільки рішенням Південного районного суду міста Кам`янського від 17 червня 2025 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи : Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Нікопольської міської ради Дніпропетровської області , Орган опіки та піклування Кам`янської міської ради , Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) , про позбавлення батьківських прав , стягнення пені за несплату аліментів на утримання неповнолітньої дитини відмовлено . Зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи : Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Нікопольської міської ради Дніпропетровської області , Орган опіки та піклування Кам`янської міської ради , про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні , визначення способів участі у вихованні дитини , задоволено повністю , однак не вирішено питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу , понесених відповідачем за первісним позовом ОСОБА_1 під час розгляду справи у суді , тому наявні підстави для ухвалення додаткового рішення .

Згідно ч. 5 , 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може , за клопотанням іншої сторони , зменшити розмір витрат на правничу допомогу , які підлягають розподілу між сторонами . Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону , яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката , які підлягають розподілу між сторонами .

Згідно ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд , що ухвалив рішення , може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення , якщо судом не вирішено питання про судові витрати .

Судові витрати в такому випадку у відповідності з п. 3 ч. 1 ст. 141 ЦПК України покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог . При стягненні витрат на професійну правову допомогу суд враховує , що предметом позову є усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні , визначення способів участі у вихованні дитини , проведено 9 судових засідань в режимі відеоконференції загальним часом близько 5 години , тому вважає співмірними зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) ; часом , витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг) ; обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт ; значенням справи для сторони , відмовою у задоволенні первісного позову та задоволенням зустрічного позову .

Таким чином , стягненню підлягає сума витрат на професійну правничу допомогу у сумі 15000 гривень 00 копійок , оскільки такі витрати відповідачем за первісним позовом ОСОБА_1 понесені і ці витрати відповідають критерію розумності та справедливості .

Керуючись ст. 137 , 270 ЦПК України , суд

У Х В А Л И В

Заяву представника відповідача за первісним позовом ОСОБА_1 адвоката Довгаль Сергія Володимировича , про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково .

Стягнути з ОСОБА_2 , місце проживання : АДРЕСА_1 , номер облікової картки платника податків : НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , місце проживання : АДРЕСА_2 , номер облікової картки платника податків : НОМЕР_2 , витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15000 гривень 00 копійок .

У задоволенні іншої частини заявлених вимог відмовити .

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

Суддя С.А. Скиба