Справа № 362/6006/23
Провадження № 2-др/369/122/25
14.08.2025 м. Київ
Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Пінкевич Н.С., за участі секретаря судових засідань Гуленко Я.Є., розглянувши заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Боярської міської ради Київської області, Білогородської сільської ради Бучанського району Київської області, ОСОБА_2 про визнання протиправними, скасування рішень ради, державної реєстрації права власності на земельні ділянки, -
У провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Боярської міської ради Київської області, Білогородської сільської ради Бучанського району Київської області, ОСОБА_2 про визнання протиправними, скасування рішень ради, державної реєстрації права власності на земельні ділянки.
Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20.06.2025 року позов ОСОБА_1 до Боярської міської ради Київської області, Білогородської сільської ради Бучанського району Київської області, ОСОБА_2 про визнання протиправними, скасування рішень ради, державної реєстрації права власності на земельні ділянки задоволено.

Визнано протиправним і скасовано рішення чергової 20 сесії VIII скликання Боярської міської ради №20/1317 від 23 грудня 2021 року, яким відмовлено ОСОБА_1 у затвердженні документації із землеустрою та передачі безоплатно у власність земельної ділянки з кадастровим номером :01:009:0306, площею 0, 1284 га, для будівництва й обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в с. Тарасівка Фастівського р-ну Київської обл.

Визнано протиправним і скасовано рішення 14 сесії VIII скликання Боярської міської ради Київської області про надання дозволу на розробку землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_3 .

Визнано протиправним і скасовано рішення чергової 20 сесії VIII скликання Боярської міської ради №20/1353 від 23 грудня 2021 року, яким затверджено проект землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, площею 0, 1284 га, розташованої в с. Тарасівка, з кадастровим номером :01:009:0306 ОСОБА_3 для будівництва й обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, віднесено цю ділянку до категорії земель землі житлової та громадської забудови, передано безоплатно у власність ОСОБА_3 вказану вище земельну ділянку для будівництва й обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Визнано протиправним і скасовано державну реєстрацію земельних ділянок з кадастровими номерами :01:009:0306, :01:009:5520 та :01:009:5521 за ОСОБА_3 .

Стягнуто з Боярської міської ради Київської області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1 073,60 грн.

Стягнуто з Білогородської сільської ради Бучанського району Київської області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1 073,60 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1 073,60 грн.

26.06.2025 року на адресу суду від представника позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення. Просив суд стягнути з Боярської міської ради Київської області на користь ОСОБА_1 судові витрати, що складаються з витрат на професійну правничу (правову) допомогу при розгляді Києво-Святошинським судом Київської області справи № 362/6006/23 в розмірі 16 666,67 грн. Стягнуто з Білогородської сільської ради Бучанського району Київської області на користь ОСОБА_1 судові витрати, що складаються з витрат на професійну правничу (правову) допомогу при розгляді Києво Святошинським судом Київської області справи №362/6006/23 в розмірі 16 666,67 грн. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати, що складаються з витрат на професійну правничу (правову) допомогу при розгляді Києво-Святошинським судом Київської області справи №362/6006/23 в розмірі 16 666,67 грн.

02.07.2025 року на адресу суду надійшла заява від представника Боярської міської ради про відмову у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення. Вказали, що востаннє судове засідання, яке відвідував представник позивача, відбулося 10.10.2024. Будь-якої іншої правової допомоги після вказаної дати позивачеві заявником не надавалося. Тобто, позивач (його представник) мав можливість подати докази, що підтверджують розмір понесених ним судових витрат, до закінчення судових дебатів у справі, та, відповідно, не мав поважних причин для їх неподання у встановлений законом строк. Просили суд відмовити у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення.

Згідно з приписами ч.1ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Ч. 4 ст. 270 ЦПК України встановлено, що у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Суд не вбачає необхідності у виклику учасників справи. Тому, оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За змістом ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. 3. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 4. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. 5. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Витрати фізичних осіб, пов`язані з оплатою професійної правничої допомоги при розгляді судом справ про оголошення померлою фізичної особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку, або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру, несуть юридичні особи, на території яких мав місце нещасний випадок внаслідок таких надзвичайних ситуацій.

Тобто, суд під час вирішення питання щодо розподілу судових витрат зобов`язаний оцінити обґрунтованість рівня витрат на правничу допомогу у кожному конкретному випадку за критеріями співмірності необхідних і достатніх витрат.

Відповідно до позовної заяви вбачається, що позивачем при зверненні до суду було подано заяву, що докази на підтвердження понесених ним судових витрат на правову допомогу будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи, 07 березня 2023 року між адвокатським бюро «Янголи Кучерявого» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання правової допомоги.

Звертаючись до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення представником позивача на підтвердження наданих витрат на правову допомогу було надано додаткову угоду №1 від 07.03.2023 року до договору про надання професійної правничої допомоги від 07.03.2023 року, додаткову угоду №2 від 29.12.2023 року до договору про надання професійної правничої допомоги від 07.03.2023 року, акт №1 про надання професійної правничої допомоги від 24.06.2025 року до договору про надання професійної правничої допомоги від 07.03.2023 року.

За приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

У свою чергу, в підтвердження здійсненої правової допомоги, необхідно долучати й розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися у акті приймання-передачі послуг за договором.

Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.

Слід зазначити, що як вказано у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року №23рп/2009, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

При цьому, необхідно враховувати, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Дослідивши, додані представником позивача, докази щодо обсягу послуг, наданих адвокатом, а також враховуючи складність даної цивільної справи та часом витраченим адвокатом, кількість судових засідань, суд приходить до висновку про обґрунтованість понесених витрат позивача на професійну правничу допомогу у розмірі 30 000 грн. та стягнення з кожного з відповідачів на користь позивача по 10 000 грн., а відтак подана заява підлягає частковому задоволенню.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

На підставі викладеного та керуючись ст. 270 суд -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву задовольнити частково.

Стягнути з Боярської міської ради Київської області (; адреса: вул. Михайла Грушевського, с. Боярка, Київська обл., 3908150) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ) понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн. (десять тисяч грн.).

Стягнути з Білогородської сільської ради Бучанського району Київської області (; адреса: вул. Володимирська, 33 с. Білогородка, Бучанський р-н, Київська обл., 08140) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ) понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн. (десять тисяч грн.).

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП: відсутній у зв`язку з релігійними переконаннями; місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ) понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн. (десять тисяч грн.).

В іншій частині відмовити.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області або безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Наталія ПІНКЕВИЧ