Дата документу 04.08.2025Справа № 554/3107/25
Провадження № 2/554/4334/2025
У Х В А Л А

04 серпня 2025 року Шевченківський районний суд міста Полтави в складі:

головуючого судді - Савченко Л.І.,

при секретарі Титаренко Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Поліс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, Державний реєстратор Департаменту з питань реєстрації Полтавської міської ради Полтавської області Дмитренко Тетяна Іванівна, Міністерство юстиції України, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора,-

в с т а н о в и в :

У моєму провадженні перебуваєвказана цивільна справа.

04 серпня 2025 року головуючим у справі суддею Савченко Л.І. заявлено самовідвід, із якого слідує, що ухвалою Шевченківського районного суду міста Полтави від 06 травня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду, на підставі п.1 ст.1 ст. 257 ЦПК України , оскільки позов подано особою, яка не має цивільної процесуальної дієздатності.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 07 липня 2025 року вказану ухвалу Шевченківського районного суду міста Полтави від 06 травня 2025 року скасовано, справу повернуто для продовження розгляду.

Суд апеляційної інстанції вказав, що після відкриття провадження у справі і до проведення призначеного ухвалою суду від 19 березня 2025 року підготовчого судового засідання ОСОБА_6 , опікун і законний представник недієздатного ОСОБА_1 , подав до суду уточнену (виправлену) позовну заяву в інтересах ОСОБА_1 і заяву про забезпечення позову, отже у межах підготовчого судового засідання суд першої інстанції мав вирішити питання про склад учасників спору, прийняття до розгляду уточненої позовної заяви і вирішити по суті подане клопотання про забезпечення позову, оскільки після 30 квітня 2025 року фактично у відкритому провадженні за позовом ОСОБА_1 діяв його законний представник ОСОБА_6 у межах повноважень, наданих йому законом (ст.59, ст.64 ЦПК України).

У заяві про самовідвід зазначено, що при постановленні судом ухвали Шевченківського районного суду міста Полтави від 06 травня 2025 року нею висловлено правову позицію щодо неможливості розгляду позову по суті та залишення його без розгляду, оскільки позов подано особою, яка не має цивільної процесуальної дієздатності.

При цьому, зі змісту вказаної ухвали слідує, що нею було враховано надходження 30 квітня 2025 року клопотання ОСОБА_7 , як представника (опікуна) недієздатного ОСОБА_1 , в якому він вказує, що діє в інтересах недієздатного ОСОБА_1 , також прохає прийняти до розгляду позовну заяву (змінену), подану 30.04.2025 року, та задовольнити заяву про забезпечення позову, подану 30.04.2025 року.

Враховуючи, що вона прямо чи побічно не заінтересована у результатах розгляду даної справи, однак з метою уникнення будь-яких сумнівів у сторін щодо зацікавленості та неупередженості головуючого по справі, дотримання та реалізації учасниками процесу їх процесуальних прав, а також з метою дотримання балансу інтересів між будь-якими несприятливими наслідками для сторін, вважає за необхідне заявити самовідвід від розгляду вказаної цивільної справи, на підставі п.5 ч.1 ст. 36 ЦПК України, оскільки нею висловлено правову позицію з питання можливості подальшого розгляду справи по суті.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Зі змісту ч.1 ст.39 ЦПК України слідує, що з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Згідно ч.1 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч.2 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обгрунтованість.

Згідно ч.8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про самовідвід судді без повідомлення учасників справи.

Частиною 9 ст. 40 ЦПК України передбачено, що питання про самовідвід судді вирішується ухвалою суду, що розглядає справу, яка оформлюється окремим документом.

17 липня 1997 року Україна ратифікувала Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод і Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського суду з прав людини, які стосуються тлумачення та застосування норм Конвенції.

В силу змісту статті 6 Конвенцією «Про захист прав людини і основоположних свобод» кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до практики ЄСПЛ (рішення від 28.10.1998 р. у справі «Ветштан проти Швейцарії») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

У п.49 рішення Європейського Суду з прав людини по справі «Білуха проти України» (заява№33949/02) 09.11.2006 року зазначено, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., серед іншого (inter ), рішення у справі "Фей проти Австрії" (Fey v. ) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 and 30; рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій праві слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38).

Таким чином, судді заборонено брати участь у розгляді справи за наявності будь-яких обставин, які викликають чи можуть викликати сумнів у його об`єктивності.

У преамбулі «Бангалорських принципів поведінки суддів» йдеться про те, що «компетентність, незалежність і неупередженість судових органів має велике значення у питанні захисту прав людини, оскільки здійснення всіх інших прав цілком залежить від належного здійснення правосуддя».

Враховуючи наведені суддею Савченко Л.І. підстави для її самовідводу, приходжу до висновку про задоволення заяви про самовідвідпри розгляді вище вказаної справи, з метою усунення сумнів в учасників справи щодо неупередженості та об`єктивності судді, гарантування об`єктивного здійснення правосуддя заради забезпечення права на справедливий суд, а також забезпечення умов, за яких у сторін не виникало б будь-яких підстав для недовіри суду.

Керуючись ст.ст. 36, 39, 40 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Заяву судді Шевченківського районного суду міста Полтави Савченко Людмили Іванівни про самовідвід від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Поліс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, Державний реєстратор Департаменту з питань реєстрації Полтавської міської ради Полтавської області Дмитренко Тетяна Іванівна, Міністерство юстиції України, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора задовольнити.

Справу передати на розгляд іншому судді, який визначається у порядку, встановленому статтею 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.І.Савченко