Справа № 192/1393/15-ц
Провадження № 6/192/67/25
Ухвала

Іменем України

11 серпня 2025 року

Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючої судді Ковальчук Н.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Чепіги Є.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у селищі Солоному Солонянського району Дніпропетровської області заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у справі № 192/1393/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 стягнення кредитної заборгованості,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулось до суду із вказаною заявою, просить:

визнати причини пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання поважними та поновити пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа № 192/1393/15-ц на підставі рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 006-03524-271211 від 27 грудня 2011 р.;

видати дублікат виконавчого листа у справі № 192/1393/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 006-03524-271211 від 27 грудня 2011 р. для пред`явлення до виконання.

Заява обґрунтовується тим, що рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області у справі № 192/1393/15-ц позовні вимоги АТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 006-03524-271211 від 27 грудня 2011р. задоволено.

07 грудня 2015 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області видав виконавчий лист по справі № 192/1393/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором.

Всі нарахування, що відбувались до дати отримання ТОВ «ФК «ЄАПБ» права грошової вимоги здійснювались безпосередньо АТ «Дальта Банк» станом на день відступлення права вимоги. ТОВ «ФК «ЄАПБ» не здійснювалося жодних додаткових нарахувань, умови кредитного договору в односторонньому порядку не змінювалися.

У зв`язку з особливістю процедури ліквідації АТ «Дельта Банк», як первісний стягувач, не надав інформації щодо наявності виконавчих документів та не передавав їх новому кредитору.

Таким чином, рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області по справі № 192/1393/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Дальта Банк», правонаступником якого є ТОВ «ФК «ЄАПБ», заборгованості станом на сьогоднішній день залишається не виконаним і не втратило своєї законної сили, ОСОБА_1 не погашає заборгованість та ухиляється від самостійного виконання рішення суду.

Конституційний суд України зазначає, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення від 13 грудня 2012 року N? 18-рп/2012).

Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом. Конституційний суд України в абзаці одинадцятому підпункту 3.3 пункту 3 мотивувальної частини рішення від 11.03.2011 № 2-рп/2011, посилаючись на позицію Європейського суду з прав людини, зазначив, що право на справедливий судовий розгляд може бути обмежене державою, якщо це обмеження не завдає шкоди самій суті права.

Крім того, обов`язкове виконання рішення суду покладається також Конвенцією про захист прав та свобод людини, яка ратифікована Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» від 17.07.1997 р. Отже, її положення є обов?язковими для виконання Україною. Ст. 6 вказаної Конвенції гарантує неухильність виконання рішення суду громадянами, юридичними особами та всіма органами влади України.

Практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід?ємна частина судового розгляду (Рішення у справі «Шмалько проти України» від 20.07.2004, Рішення у справі «Горнсбі проти Греції» (Case of Hornsby v Greece) від 19.03.1997).

Рішення суду, яке набуло законної сили, повинно бути виконане. У протилежному випадку буде мати місце порушення принципу юридичної визначеності, що є одним із базових складових принципу верховенства права.

Відповідно до постанови Правління НБУ від 02 жовтня 2015 р. № 664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд гарантування) прийнято рішення від 02 жовтня 2015 р. № 181 «Про початок процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку» та розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк». Відповідно, офіційна адреса АТ «Дельта Банк», що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за кодом є: 01133, м. Київ, вул. Щорса , буд. 36-Б.

Чинне спеціальне законодавство не визначає зобов`язань кредитора формувати кредитні справи позичальників по відповідному виду кредитування матеріалами судових та виконавчих проваджень у паперовому вигляді.

Також, умовами Договору відступлення прав вимоги не передбачено обов`язку попереднього кредитора щодо передачі матеріалів претензійно-позовної роботи у паперовому вигляді.

АТ «Дельта Банк», як стягувач, виконавчий документ не передав заявнику для звернення його до виконання та місцезнаходження вказаного виконавчого листа невідоме, а втрата виконавчого листа позбавляє стягувача права на повторне звернення судового рішення до виконання.

Отже, рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області по справі № 192/1393/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Дальта Банк», правонаступником якого є ТОВ «ФК «ЄАПБ», не виконано, виданий судом на підставі цього рішення виконавчий лист на виконанні у відповідних органах державної виконавчої служби не перебуває та до суду першої інстанції не повертався, тобто оригінал виконавчого листа втрачено не з вини заявника (правонаступника стягувача).

Боржник не оскаржує наявність заборгованості по кредитному договору № 006-03524-271211 від 27 грудня 2011р. Отже, рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області по справі № 192/1393/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Дальта Банк», правонаступником якого є ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 006-03524-271211 від 27 грудня 2011 року, станом на сьогоднішній день залишається не виконаним.

У судове засідання учасники справи не з`явились.

ТОВ «ЄАПБ» просило судові засідання проводити за відсутності свого представника.

ОСОБА_1 судова повістка була направлена Укрпоштою, причини неявки вона не повідомила, відкласти розгляд справи не просила.

За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області 11 листопада 2015 у цивільній справі № 192/1393/15-ц було задоволено позов Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд ухвалив стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором №006-03524-271211 від 27 грудня 2011 року в сумі 6375,00 грн та на користь держави судовий збір в розмірі 243 (двісті сорок три) гривень 60 копійок.

Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 12 січня 2022 року постановлено замінити стягувача - Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» у виконавчому листі № 192/1393/15-ц з примусового виконання рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від №006-03524-271211 від 27 грудня 2011 року в сумі 6 375 гривень 00 копійок.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Згідно з ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно з ч. 1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Поважність причин пропуску строку є оціночним поняттям. Перелік причин пропуску строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, які слід вважати поважними, законодавцем не визначений, вони визначаються у кожному конкретному випадку, виходячи з певних обставин, які мають юридичне значення.

Верховний Суд в ухвалі від 29.01.2020 у справі № 296/3598/17 дійшов висновку, що причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно таким умовам: це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк, це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк, виникла протягом строку, який пропущений та підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Європейський суд з прав людини щодо поновлення процесуальних строків національними судами зазначив, що право на суд одним із аспектів якого є право доступу до суду (рішення у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» від 21 лютого 1975 року, п. 36) не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями (рішення у справі «Герін проти Франції» від 29 липня 1998 року, п. 37).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (рішення у справі «Жоффер де ля Прадель проти Франції»).

Встановлення в законі строків на пред`явлення виконавчих листів до виконання спрямовано на забезпечення принципу правової визначеності.

Сам по собі факт того, що рішення суду залишається невиконаним, не може бути підставою для поновлення пропущеного строку, оскільки визначаючи строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання, законодавець був обізнаний, що рішення суду повинно виконуватися. Однак, законодавець визнав за необхідне обмежити строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання, тим чином забезпечуючи рівність сторін виконавчого провадження.

Установлений Законом строк для пред`явлення виконавчого документу до примусового виконання покликаний забезпечити рівність процесуального становища сторін, адже боржник не може необмежений час знаходитися під загрозою процедур примусового виконання судового рішення. Закон надав суду право продовжити вказаний строк лише у тому разі, якщо причини пропуску вказаного строку суд визнає поважними.

За змістом п. 2 ч. 1, ч. 2 ст. 22, ст. 23 Закону України від 21.04.1999 № 606-XIV «Про виконавче провадження», в редакції, чинній на день набрання рішенням суду законної сили, виконавчі документи могли бути пред`явлені до виконання протягом року, якщо інше не встановлено законом. Згідно з ч. 2 цієї статті строки, зазначені у частині 1 встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили. Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються , зокрема, пред`явленням виконавчого документа до виконання. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження», відповідно до ч. 1 ст. 12 якого виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Суд звертає увагу, що протягом строку, коли виконавчий лист міг бути пред`явлений до виконання, стягувачем за виконавчим листом було Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк».

Як вбачається з ухвали Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 12 січня 2022 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» своє право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 006-03524-271211 відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» згідно з договором про відступлення прав вимоги № 2241/К від 07 травня 2020 року, тобто у травні 2020 року.

Суд також звертає увагу, що строк пред`явлення виконавчого документа за вказаним рішенням суду закінчився ще до відступлення права вимоги Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 .

Заявник посилається на те, що відповідно до постанови Правління НБУ від 02 жовтня 2015 р. № 664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд гарантування) прийнято рішення від 02 жовтня 2015 р. № 181 «Про початок процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку» та розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк». Чинне спеціальне законодавство не визначає зобов`язань кредитора формувати кредитні справи позичальників по відповідному виду кредитування матеріалами судових та виконавчих проваджень у паперовому вигляді. Також, умовами Договору відступлення прав вимоги не передбачено обов`язку попереднього кредитора щодо передачі матеріалів претензійно-позовної роботи у паперовому вигляді. АТ «Дельта Банк», як стягувач, виконавчий документ не передав заявнику для звернення його до виконання та місцезнаходження вказаного виконавчого листа невідоме, а втрата виконавчого листа позбавляє стягувача права на повторне звернення судового рішення до виконання.

Суд звертає увагу, що за загальним правилом ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням кредитором дій до заміни його правонаступником, переходить до правонаступника, тож правонаступник має довести, що пропуск строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання стався з причин, які є об`єктивно непереборними і можуть бути визнані судом поважними.

Заявником не надано суду жодних доказів того, що ПАТ «Дельта Банк», як стягувач, з причин, що не залежали від його волі не мало можливості пред`явити виконавчий лист до примусового виконання у строк, встановлений законом.

Обставини, на які посилається ТОВ «ФК`ЄАПБ» у заяві, не є виключними непереборними обставинами, які не залежали від волі стягувача (ПАТ «Дельта Банк») та заважали йому вчасно звернутись до виконавця для примусового виконання рішення суду, а тому у суду відсутні підстави вважати, що строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання пропущений з поважних причин.

Заявником не доведено наявність поважних причин для поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, а тому суд не вбачає підстав для поновлення цього строку.

Пунктом 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України визначено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Таким чином, оскільки суд дійшов висновку про відмову у поновленні строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, то і відсутні підстави для задоволення заяви в частині видачі дубліката виконавчих документу.

Керуючись ст.ст. 260, 353, 433 ЦПК України,

постановив:

Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у справі № 192/1393/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 стягнення кредитної заборгованості.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвалу суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів, з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Н.В. Ковальчук