Номер провадження № 2-з/521/140/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2025 року м. Одеса

Суддя Хаджибейського районного суду міста Одеси Шевчук Н.О., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), інша особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) про забезпечення доказів до подання позовної заяви від 15.08.2025 року (вх. №54263)

ВСТАНОВИВ:

15.08.2025 року через підсистему «Електронний суд» до Хаджибейського районного суду міста Одеси від представника заявника ОСОБА_1 адвоката Різниченко Ольги Олександрівни надійшла заява про забезпечення доказiв до подання позовної заяви у якій заявник просить суд: Витребувати у ІНФОРМАЦІЯ_3 інформацію про проходження ОСОБА_1 військово лікарської комісії у ІНФОРМАЦІЯ_4 , інформацію про результати проходження зазначеної комісії та інформацію про те, чи було внесено (надано для внесення іншим органам ведення реєстру) цю інформацію до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, належним чином завірені копії документів, що підтверджують внесення даних про результати проходження заявником військово лікарської комісії до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Зокрема, обґрунтовуючи вимоги вказаної вище заяви, заявник вказує про те, що ОСОБА_1 має намір звернутися до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_5 ( АДРЕСА_3 ) про зобов`язання вчинити дії у зв`язку з бездіяльністю ІНФОРМАЦІЯ_5 стосовно невнесення інформації про проходження ОСОБА_1 військово лікарської комісії у ІНФОРМАЦІЯ_4 та про результати проходження зазначеної комісії, невнесення (не надання для внесення іншим органам ведення реєстру) до Єдиного державного реєстру призовників.

Так, за доводами заявника, зокрема, 08.02.2023 року ОСОБА_1 проходив військово-лікарську комісію (ВЛК) у ІНФОРМАЦІЯ_4 , за результатами якої було складено довідку про те, що заявник непридатний до військової служби та підлягає виключенню з військового обліку на підставі ст. 64 а графи ІІІ Розкладу хвороб. Проходження військово-лікарської комісії у даному ТЦК було обумовлено тим, що заявник на той час мешкав у м. Одеса та під час оповіщення працівниками ТЦК отримав повістку з вимогою прибути саме до даного ТЦК з метою оновлення даних та проходження військово лікарської комісії. Місце проживання заявника зареєстровано у м. Дніпро.

Разом з тим, як зазначено заявником, у нього відсутні оригінали документів, які підтверджують внесення даних про результати проходження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , 08.02.2023 року військово лікарської комісії у ІНФОРМАЦІЯ_4 до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, оскільки такі документи не були йому надані. 17.02.2025 року адвокатом в інтересах заявника до Малиновського ТЦК було направлено адвокатський запит з проханням надати інформацію стосовно наступного: чи було інформацію про проходження Заявником військово лікарської комісії у ІНФОРМАЦІЯ_4 та про результати проходження зазначеної комісії внесено (надано для внесення іншим органам ведення реєстру) до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів; надати копії документів, що підтверджують внесення даних про результати проходження заявником військово лікарської комісії до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. 18.04.2025 року заявником було отримано відповідь на запит, у якій зазначалось, що у зв`язку з тим, що ІНФОРМАЦІЯ_7 був перейменований у ІНФОРМАЦІЯ_8 , останній не вбачає наявності законних підстав для надання запитуваної інформації. 21.07.2025 року адвокатом в інтересах заявника було направлено запит на адресу ІНФОРМАЦІЯ_5 з проханням надати зазначену в попередньому запиті інформацію, проте станом на момент подачі заяви про забезпечення доказів відповіді від Хаджибейського ТЦК на запит від 21.07.2025 року - не надходило.

Відтак, як зазначено заявником, зважаючи на те, що заявник має правові підстави звернутися до суду з майбутнім позовом до ІНФОРМАЦІЯ_5 про зобов`язання вчинити певні дії у зв`язку з бездіяльністю останнього стосовно невнесення інформації про проходження заявником військово лікарської комісії у ІНФОРМАЦІЯ_4 та про результати проходження зазначеної комісії невнесення (надання для внесення іншим органам ведення реєстру) до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, зважаючи на те, що вищевказані докази заявник не має змоги отримати самостійно та надати до суду разом із позовною заявою, у зв`язку з порушенням ТЦК строків надання чи відповіді на адвокатський запит, а також з метою їх отримання/збереження, оскільки щодо цих доказів у заявника існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено, на підставі ст. 4, 12, 83 84, 116-118 ЦПК України заявник просить суд забезпечити відповідні докази, перелік яких зазначено в прохальній частині заяви.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями 18.08.2025 року вказана вище заява надійшла у провадження судді Хаджибейського районного суду міста Одеси Шевчук Н.О.

Вивчивши матеріли заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів до пред`явлення позову на предмет дотримання вимог цивільного процесуального законодавства щодо форми та змісту поданої до суду заяви, суддя приходить до таких висновків.

Забезпечення доказів - це оперативне закріплення у встановленому цивільним процесуальним законом порядку відомостей про факти, яке вчиняється суддею з метою використання їх як докази при розгляді та вирішенні цивільних справ у суці. Забезпечення доказів у жодному випадку не можна ототожнювати із їх дослідженням або оцінкою. Єдина мета забезпечення доказів - це їх фіксація для забезпечення можливості їх дослідження та оцінки при подальшому розгляді справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом (ч. 2 ст. 116 ЦПК України).

Вимоги до форми та змісту заяви про забезпечення доказів викладені у ст. 117 Цивільного процесуального кодексу України.

Заява про забезпечення доказів подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) іншої сторони (сторін), якщо вона відома заявнику, а також якщо відомі відомості, що її ідентифікують: її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти; 4) докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; 5) обґрунтування необхідності забезпечення доказів; 6) спосіб, у який заявник просить суд забезпечити докази, у разі необхідності - особу, у якої знаходяться докази; 7) перелік документів, що додаються до заяви.

За подання заяви про забезпечення доказів сплачується судовий збір у розмірі, встановленому законом. Документ, що підтверджує сплату судового збору, додається до заяви.

Суд, встановивши, що заяву про забезпечення доказів подано без додержання вимог цієї статті, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу (ч. 4 ст. 117 ЦПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 116 ЦПК України заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Згідно із абз. 1 ч. 4 ст. 116 ЦПК України забезпечення доказів до подання позовної заяви здійснюється судом першої інстанції за місцезнаходженням засобу доказування або за місцем, де повинна бути вчинена відповідна процесуальна дія. Забезпечення доказів після подання позовної заяви здійснюється судом, який розглядає справу.

Водночас, суд зазначає, що критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Дотримання судами процесуальних норм інституту підсудності є вимогою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яке гарантує, що кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Так, відповідно до положень ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

В той же час, за вимогами п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України визначено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам, зокрема, підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

У даній справі судом встановлено, що предметом майбутнього позову заявника, який просить забезпечити докази, є зобов`язання судом суб`єкта владних повноважень ІНФОРМАЦІЯ_5 вчинити певні дії у зв`язку з бездіяльністю останнього стосовно невнесення інформації про проходження заявником військово лікарської комісії у ІНФОРМАЦІЯ_4 та про результати проходження зазначеної комісії невнесення (надання для внесення іншим органам ведення реєстру) до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, що за предметною юрисдикцією належить до адміністративних судів, що передбачено п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України.

Таким чином, суд вважає, що заявником у даному разі помилково подано заяву про забезпечення доказів (вх. №54263) до Хаджибейського районного суду міста Одеси.

При цьому, суд зауважує, що оскільки процесуальним законом прямо не передбачено, яке процесуальне рішення має прийняти суд у даному випадку, то суд, застосовує аналогію закону, що регулює подібні процесуальні питання.

Суд виходить з того, що ст. 32 ЦПК України передбачено можливість передачі на розгляд іншому суду (за підсудністю) цивільної справи, але процесуальний закон не передбачає передачі заяви про забезпечення доказів на розгляд іншому суду в іншому судочинстві, тому відсутні підстави для застосування положень ст. 32 ЦПК України для подальшого руху вказаної заяви.

Суд також враховує, що заява про забезпечення доказів є заявою термінового розгляду і тому її передача на розгляд іншого суду в порядку ст.32 ЦПК України суперечила б самій меті даного звернення.

Таким чином, застосовуючи у даному разі аналогію процесуального закону, судом приймається рішення про повернення даної заяви заявнику без розгляду, та суд роз`яснює заявнику право звернутись із заявою про забезпечення доказів до суду, якому предметно підсудний майбутній позов.

Керуючись ст. 76, 116 118, 260, 353 ЦПК України, Хаджибейський районний суд міста Одеси

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), інша особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) про забезпечення доказів до подання позовної заяви від 15.08.2025 року (вх. №54263) повернути заявнику без розгляду як таку, що не підсудна Хаджибейському районному суду міста Одеси.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15-ти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвалу складено та підписано 18.08.2025 року.

Суддя Н.О. Шевчук