Провадження № 6/643/275/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.08.2025 Салтівський районний суд міста Харкова у складі: головуючого судді Скотара А.Ю., за участю секретаря судового засідання Серікової Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові заяву ОСОБА_1 , інші учасники справи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Салтівський відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про заміну сторони у виконавчому провадженні з виконання рішення Московського районного суду м. Харкова від 08.11.2006 у цивільній справі № 2-9228/06, -

установив:

ОСОБА_1 13.08.2025 звернулась до суду з вказаною заявою в обґрунтування якої зазначила, що рішенням Московського районного суду м. Харкова від 08.11.2006 задоволено позов до її чоловіка ОСОБА_5 та інших співвласників житла щодо стягнення шкоди, завданої залиттям квартири. Рішення суду виконане, шкоду відшкодовано у повному обсязі. ІНФОРМАЦІЯ_1 її чоловік загинув, йому на праві власності належала частина квартира за адресою: АДРЕСА_1 . При оформленні спадщини, яка залишилася після смерті чоловіка, заявниця отримала інформацію з Державного реєстру речових прав на майно, що арешт, накладений Відділом ДВС Московського району у м. Харкові (на сьогодні Салтівський ВДВС у місті Харкові СМУМЮ) не знятий, при цьому виконавче провадження з примусового виконання вказаного рішення суду на виконанні не перебуває, отже на момент закінчення виконавчого провадження державний виконавець не зазначив про зняття арешту з майна.

Заявниця вважає, що буд-яких законних підстав для наявності арешту та інших заходів примусового виконання рішення щодо зазначеної квартири на тепер немає та просить суд замінити у виконавчому провадженні з виконання рішення Московського районного суду м. Харкова від 08.11.2006 у справі № 2-9228/06 сторону боржника ОСОБА_5 на його правонаступника - ОСОБА_1 , розгляд заяви провести без участі заявника.

Інші учасники в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду заяви повідомлені належним чином, причину неявки не повідомили, що не є перешкодою для розгляду заяви.

Суд, дослідивши заяву та додані до неї матеріали встановив таке: рішенням Московського районного суду м. Харкова від 08.11.2006 задоволено позовну заяву ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди та стягнуто з відповідачів 484 грн - матеріальної шкоди, 172,80 грн вартість експертизи, 51,00 грн державне мито, 3,5 грн - вартість телеграми, 60,00 грн вартість юридичних послуг, 56,15 грн - судових витрат, 1000 грн - моральної шкоди в рівних частках. Рішення набрало законної сили (а.с. 12, 13).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер, заявниця є дружиною померлого (а.с. 7, 8).

Відповідно до ч. 1 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Згідно з ч. 5 ст. 442 ЦПК України її положення застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Отже, заміна сторони виконавчого провадження можлива як на стадії виконання судового рішення, так і до відкриття виконавчого провадження у випадку необхідності заміни сторони у виконавчому листі, але у межах строку виконання судового рішення.

Рішення суду набрало законної сили у 2006 році, отже за приписами Закону України «Про виконавче провадження», строк пред`явлення виконавчого листа до виконання за рішенням суду сплив у 2009 році (ст. 12 Закону).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом - встановлюються виконавцем. Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом.

Стадія виконавчого провадження, як завершальна стадії судового процесу, має встановлені законом строкові межі. Зокрема, така стадія починається після видачі виконавчого документу стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або з закінченням строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, оскільки якщо цей строк пропущений, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання (пункт 2 частини 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження»). Тобто, за межами цього строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження, як завершальної стадії судового процесу, спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Заміна сторони виконавчого провадження протягом необмеженого строку, незалежно від того чи закінчився встановлений строк пред`явлення до виконання виконавчого документу означатиме, що стягувач після спливу строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, який не був поновлений судом, матиме можливість «штучно» збільшити цей строк на невизначений термін шляхом відступлення права вимоги іншим особам, тим самим уникнувши законодавчої вимоги щодо строку, що безпосередньо впливає на права та інтереси боржника, який не може перебувати у невизначеному стані протягом тривалого строку. Такі дії можуть порушити принцип правової визначеності, який є одним з основоположних аспектів верховенства права.

Згідно з ст.ст. 77-80 ЦПК України докази мають бути належними, допустимими, достовірними та достатніми. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, суд виходить з того, що заміна стягувача неможлива, якщо заява про правонаступництво подана після закінчення строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, який не був поновлений судом. Таким чином, суд вважає неможливим задовольнити заяву після закінчення строку пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Крім того, суд звертає увагу, що метою заміни сторони у виконавчому провадженні на яку вказує заявниця є зняття арешту з майна спадкодавця, що свідчить про обрання заявницею неправильного способу захисту своїх прав, так як заміна сторони у виконавчому провадженні не тягне за собою зняття арешту з майна.

Згідно з п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення.

Вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту.

Отже, суд вважає, що ефективним способом захисту прав заявниці є звернення до суду з позовної заявою про зняття арешту з майна.

Керуючись ст.ст. 183, 259, 260, 442 ЦПК України, -

постановив:

Заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ), інші учасники справи: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_3 ), Салтівський відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (61024, м. Харків, вул. Куликівська, буд. 12) про заміну сторони у виконавчому провадженні з виконання рішення Московського районного суду м. Харкова від 08.11.2006 у цивільній справі № 2-9228/06 залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 15-ти днів з моменту її підписання.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом 15-ти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.Ю. Скотар