Справа № 613/159/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2025 року

Охтирський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Савєльєвої А.І, за участю секретаря Доценко Т.Г.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Охтирка справу за цивільним позовом Акціонерного товариства «Укрнафта», представник позивача Костюк Ірина Павлівна, до ОСОБА_1 про встановлення земельного сервітуту,

В С Т А Н О В И В :

АТ «Укрнафна» звернулося до суду з вказаним позовом та просить ухвалити рішення, яким встановити право земельного сервітуту (для розміщення та обслуговування свердловин № 518,522,523 Бугруватівського родовища), стосовно частини земельної ділянки площею 0,8044 га, що розташована на території Чернеччинської сільської територіальної громади Охтирського району Сумської області, кадастровий номер :01:002:0060, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_1 . Мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до ст. 1 Закону України «Про нафту і газ» є користувачем нафтогазоносними надрами та власником спеціального дозволу № 1511 від 28.07.1998 на користування надрами Бугруватського родовища для видобування корисних копалин, що мають загальнодержавне значення. В межах Бугруватівського родовища розташовані свердловини № 518, 522, 523 які станом на сьогодні перебувають в межах ліцензійної ділянки, спецдозвіл на розробку якої належить позивачу. Вказані свердловини знаходяться, зокрема на земельній ділянці, що розташована в межах адміністративного підпорядкування Чернеччинської сільської ради Охтирського району Сумської області за кадастровим номером :01:002:0060 загальною площею 3,3081 га, що належить ОСОБА_1 на підставі витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № від 13.03.2020 (номер запису про право власності 35872998 від 06.03.2020). Довідкою Чернеччинської сільської ради Охтирського району Сумської області № 27/3134 від 26.11.2024 підтверджено факт, що на земельній ділянці з кадастровим номером :01:002:0060, знаходяться свердловини № НОМЕР_1 , 522, № 523. Вказана земельна ділянка необхідна позивачу для належної експлуатації свердловин № 522, 522, № 523, які розташовані в межах такої ділянки. Відтак у позивача є наявна необхідність у користуванні спірною земельною ділянкою шляхом оформлення земельного сервітуту. З урахуванням земельно-кадастрових даних вказаної земельної ділянки є можливість встановлення земельного сервітуту на частину земельної ділянки відповідача на користь ПАТ «УКРНАФТА» в особі НГВУ «Охтирканафтогаз», як надрокористувача для обслуговування та експлуатації свердловин № 518, № 522, № 523 Бугруватівського родовища. З метою належного оформлення сервітуту, листом вих. № 01/01/12/07/11-02/277 від 25 березня 2024 року, відповідачу з боку ПАТ «Укрнафта» було запропоновано встановити платний земельний сервітут терміном до 28.07.2038, відносно земельної ділянки з кадастровим номером 592038800:001:002:0060 шляхом укладення договору для розміщення та обслуговування свердловин № 518, № 522, № 523 Бугруватівського родовища. При цьому позивач зобов`язався відшкодувати відповідачу (як власнику земельної ділянки) збитки та втрати, завдані внаслідок користування такою земельною ділянкою відповідно до мети користування Спецдозволом. У зв`язку з тим, що нормами чинного законодавства не передбачено чіткого механізму визначення плати за встановлення земельного сервітуту, позивачем проведено відповідний розрахунок за аналогією закону і права, та застосовано механізм, визначений законами України, які регулюють визначення орендної плати за землю, використано максимальну процентну ставку передбачену п. 288.5.2 ПК України в розмірі 12% на рік від нормативної грошової оцінки частини земельної частини земельної ділянки, яка необхідна для обслуговування та експлуатації свердловин № 518, № 522, № 523. Згідно з Довідником показників нормативної грошової одиниці сільськогосподарських угідь в Україні станом на 1 січня 2022 року становить: Сумська область 26793,00 грн. 1 га ріллі. Відповідно процентна ставка в розмірі 12% від нормативної грошової оцінки складає 3215, 16 грн. в рік за один гектар. Оскільки розмір земельної ділянки для експлуатації та обслуговування свердловин № 518, № 522, № 523 складає 0,8044 га, то розмір плати за встановлення земельного сервітуту на земельну ділянку під свердловинами № 518, № 522, № 523 складає 3171,43 в рік. Згідно з витягу № НВ-024 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, нормативно грошова оцінка земельної ділянки кадастровим номером 592038800:001:002:0060 складає 128227,92 грн. за 3,3081га. Відповідно за 1 га 38761,80 грн. Позивачем за власної ініціативи було прийнято рішення про збільшення річного розміру плати за встановлення земельного сервітуту з розрахунку 100% на рік від вартості частини земельної ділянки площею 0,8044 га, відповідно відповідачу було запропоновано оплату за встановлення земельного сервітуту в розмірі 31180,00 грн в рік. Відповідачу було гарантовано відшкодування реальних прямих збитків у разі їх виникнення у результаті встановлення та/або користування сервітутом. Позивач вважає, що запропоновані відповідачу істотні умови договору узгоджуються із нормами чинного законодавства, та враховують стреси обох сторін. Відповідачу встановлений термін строком 15 робочих днів для підписання та відправлення (повернення) договору на адресу позивача. Даний лист, разом з двома оригінальними примірниками проекту договору, підписаними та скріпленим печаткою позивача, направлений засобами поштового зв`язку, що підтверджується квитанцією описом яких відповідач отримала 09.04.2024, а отже граничною датою надання відповіді - 30.04.2024 (з урахуванням доставки кореспонденції від відповідача). Станом на дату звернення до суду з цим позовом, відповідь від відповідача, щодо прийняття пропозиції чи відмови від неї на адресу позивача не надходила. Відповідно до «Правил розробки нафтових і газових родовищ» затверджених Наказом Міністерства екології та природних ресурсів №118 від 15.03.2017 року (надалі - Правила), передбачено проведення систематичного комплексу робіт та досліджень, які необхідно проводити для безпечної експлуатації та ефективного обслуговування свердловин в цілому. Так, на виконання вимог вищевказаних Правил, в тому числі на свердловинах № 518, 522, 523 Бугруватівського родовища, необхідно: - для контролю за режимом роботи свердловин встановлювати контрольно-вимірювальну апаратуру і пристрої для відбору остьових проб продукції; - забезпечувати проведення комплексу досліджень: індивідуальний вимір дебіту нафти, газу і конденсату, виносу пластової, конденсаційної і технічної води (ехометрування, динамометрування, спуск глибинних приладів тощо) тощо. Правилами також передбачено обов`язкове проведення капітальних і поточних ремонтів свердловин. Крім того, під час роботи свердловини необхідно проводити закачування інгібітору корозії в затрубний простір свердловини, а до його закачування в свердловину, необхідно здійснювати відбір проб води для визначення вмісту іонів заліза, марганця, густини води, рН тощо. У разі не проведення комплексу робіт та досліджень, які необхідно проводити для безпечної експлуатації та обслуговування свердловин, можуть мати місце значні негативні наслідки екологічного, економічного та техногенного характеру. Тобто, потенційно, у разі невиконання позивачем вимог/положень Правил та/або ЗУ «Про нафту і газ» у зв`язку з відсутністю належного (достатнього) фізичного доступу надрокористувача до свердловин № 518, 522, 523 це може бути як підставою для тимчасового призупинення дії чи анулювання Держгеонадрами Спеціального дозволу на користування надрами, виданого позивачу, що є неприпустимим для позивача, так і мати негативні наслідки для екології, населення тощо у зв`язку з незабезпечення належної експлуатації свердловин № 518, 522, 523 Бугруватівського родовища в цілому. На переконання позивача, своєю бездіяльністю - мовчазною відмовою від оформлення земельного сервітуту відповідач фактично порушує право позивача на приведення земельних відносин у відповідність до норм чинного законодавства, тобто відповідач безпідставно та протиправно перешкоджає встановленню земельного сервітуту, укладення/встановлення якого пропонувалося встановити на умовах та в порядку вищезазначених Земельним Кодексом України, та яке гарантоване позивачу відповідно до ЗУ «Про нафту і газ». Таким чином, на даний час позивач, як надрокористувач, позбавлений будь-якої можливості у досудовому порядку у законний спосіб на підставі договору встановити право земельного сервітуту на земельну ділянку з кадастровим номером :01:002:0060, власником якої є відповідач. Враховуючи положення норм Земельного Кодексу України, специфіку об`єкту (земельна ділянка), у використанні якого виникла необхідність, мету його використання, а також враховуючи характер та зміст обов`язків позивача з експлуатації та обслуговування свердловин № 518, 522, 523 Бугруватівського родовища, позивач обґрунтовано переконаний, що єдиним способом для врегулювання порушеного питання є застосування саме інституту земельного сервітуту. Однак, зазначена бездіяльність відповідача як власника земельної ділянки, позбавляють позивача у законний спосіб встановити строковий платний земельний сервітут на земельну ділянку із кадастровим номером :01:002:0060 для експлуатації та обслуговування свердловин № 518, 522, 523 Бугруватівського родовища, що в свою чергу є порушенням прав та законних інтересів позивача як надрокористувача, передбачених ст. 24 Кодексу України про надра, ст. 20 ЗУ «Про нафту і газ» та умовами спеціального дозволу № 1511 від 28.07.1998 року на користування надрами Бугруватівського родовища. Через неможливість вирішення порушеного питання шляхом переговорів та на договірних засадах, позивач, як надрокористувач, змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав та законних інтересів з метою врегулювання питань землекористування в судовому порядку. Ухвалою судді від 02.04.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 02.06.2025 підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті.

Представник позивача АТ «Укрнафта» Костюк І.П. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі та пояснила, що їм виданий Спецдозвіл державною службою дозволу на користування надрами. У березня 2024 року відповідачу було запропоновано укласти договір на встановлення земельного сервітуту, та оплату за встановлення земельного сервітуту в розмірі 31180,00 грн в рік. Станом на дату звернення до суду з цим позовом, відповідь від відповідача, щодо прийняття пропозиції чи відмови від неї на адресу позивача не надходила.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання повторно не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, відзив на позовну заяву не подала.

Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні й суспільні інтереси в спосіб, визначений законами України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку представника позивача, об`єктивно оцінивши в сукупності письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, суд дійшов висновку.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За приписами частини першої ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Виходячи зі змісту ст. 55 Конституції України, кожному гарантується захист його прав і свобод у судовому порядку.

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з положеннями статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Цивільне судочинство відповідно до ст. ст. 12, 13 ЦПК України здійснюється на засадах змагальності і диспозитивності сторін, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною п`ятою та шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами частини першої статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними, відповідно до ст. 79 ЦПК України, є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми, згідно з ч. 1 ст. 80 ЦПК України, є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

У частині першій-третій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Так, відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про нафту і газ» N 2665-III право власності на природні ресурси нафти і газу, які знаходяться в межах території України, її територіальних вод та виключної (морської) економічної зони, належить Українському народу.

За приписами ч. 1 ст. 11 Закону України «Про нафту і газ» користування нафтогазоносними надрами, пошук і розвідка родовищ нафти і газу, їх експлуатація, спорудження та експлуатація підземних сховищ для зберігання нафти і газу здійснюються лише за наявності спеціальних дозволів на користування нафтогазоносними надрами, що надаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, на умовах, визначених чинним законодавством.

Як встановлено судом, Публічне акціонерне товариство «Укрнафта» є юридичною особою, ідентифікаційний код: 00135390, місцезнаходження юридичної особи:Україна, 04053, м. Київ, провулок Несторівський, буд. 3-5, що підтверджується копією Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.9).

З Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Публічне акціонерне товариство «Укрнафта» 23.07.2025 змінило назву на Акціонерне товариство «Укранафта» (а.с.56,58).

Позивач Публічне акціонерне товариство «Укрнафта» є власником спеціального дозволу № 1511 від 28 липня 1998 року, наказ від 26.12.2018 № 519, на користування надрами Бугруватівського родовища зі строком дії до 28.07.2038, вид користування надрами - видобування, мета користування надрами - продовження видобування вуглеводнів. Державою в особі Державної служби геології та надр України, відповідно до зазначеного спеціального дозволу на користування надрами, ПАТ «Укранафта» надано право на видобування у межах Бугруватівського родовища нафти, газу, розчинений у нафті, супутніх компонентів: етану, пропану, бутану (а.с.10).

Згідно зі ст. ст. 20, 37 Закону України «Про нафту і газ» власник спеціального дозволу на користування нафтогазоносними надрами має право використовувати надану йому ділянку нафтогазоносних надр для здійснення виключно того виду діяльності, що зазначений у спеціальному дозволі на користування нафтогазоносними надрами.

Під час здійснення промислової розробки родовищ нафти і газу користувачі нафтогазоносними надрами зобов`язані, зокрема, забезпечувати повне і своєчасне виконання умов спеціального дозволу на користування нафтогазоносними надрами та угоди про умови користування нафтогазоносними надрами.

Відповідно до ст. 24 Кодексу України про надра користувачі надр мають право здійснювати на наданій їм ділянці надр геологічне вивчення, комплексну розробку родовищ корисних копалин та інші роботи згідно з умовами спеціального дозволу; розпоряджатися видобутими корисними копалинами тощо.

Права та обов`язки користувача надр виникають з моменту отримання спеціального дозволу на користування надрами.

Таким чином, станом на тепер АТ «Укранафта» як користувач нафтогазоносних надр, володіє всіма правами, наданими законом, на видобування вуглеводнів на Бугруватівського родовищі, тобто на його промислову експлуатацію.

Як встановлено судом, на балансі НГВУ «Охтирканафтогаз» ПАТ «Укрнафта» станом на 28.11.2024 обліковуються свердоливини Бугруватівського родовища: № 518, інвентарний номер 73794, дата вводу в експлуатацію 18.03.2011; № 522, інвентарний номер 73716, дата вводу в експлуатацію 30.01.2009; № 523, інвентарний номер 73626, дата вводу в експлуатацію 27.05.2008, що підтверджено довідками ПАТ «Укранафта» від 28.11.2024 (а.с.23-24).

Відповідно довідки Чернеччинської сільської ради Охтирського району Сумської області свердоливини № 518, 522, 523 розташовані в межах Бугрукватівського родовища на земельній ділянці з кадастровим номером :01:002:0060, що розташовані в 20 метрах на схід від межі ділянки, які належать ПАТ «Укранафта», згідно спеціального дозволу на користування надрами для видовбування корисних копалин, що мають загальнодержавне значення № 1511 від 27.07.1998 (а.с.25).

Судом встановлено, на території Чернеччинської сільської ради Охтирського району Сумської області розташована земельна ділянка за кадастровим номером :001:002:0060, що вбачається з Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 06.12.2023 за №НВ-023 та з копії Схеми розташування земельної ділянки (а.с.13-19).

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності земельна ділянки :01:002:0060 площею 3.3081 га власником є ОСОБА_1 , на підставі рішення органу місцевого самоврядування, Рішення сесії Чернеччинської сільської ради Охтирського району Сумської області (а.с.21-22).

Відповідно до «Правил розробки нафтових і газових родовищ», затверджених Наказом Міністерства екології та природних ресурсів №118 від 15.03.2017 року (надалі - Правила), передбачено проведення систематичного комплексу робіт та досліджень, які необхідно проводити для безпечної експлуатації та ефективного обслуговування свердловин в цілому. Так, на виконання зазначених вимог, у тому числі на свердловинах № 518, № 522, № 523 Бугруватівського родовища необхідно: для контролю за режимом роботи свердловин встановлювати контрольно-вимірювальну апаратуру і пристрій для відбору устьових проб продукції; забезпечувати проведення комплексу досліджень: індивідуальний вимір дебіту нафти, газу і конденсату, виносу пластової, конденсаційної і технічної води (ехометрування, динамометрування, спуск глибинних приладів тощо) тощо.

Приписами ст. 46 Закону України «Про нафту і газ» ліквідацію аварійних викидів газу, нафти чи пластової води зі свердловини здійснюють користувачі нафтогазоносними надрами, які проводять буріння розвідувальних та експлуатаційних нафтових і газових свердловин, а також розробку нафтових і газових родовищ та експлуатацію підземних сховищ газу.

Правила передбачають обов`язкове проведення капітальних і поточних робіт свердловин. До капітального ремонту належать роботи, пов`язані зі зміною об`єкта експлуатації свердловин; із кріпленням сипких селекторів; відновленням герметичності обсадної колони і ліквідацією її деформації; з бурінням другого стовбура; з інтенсифікацією припливу вуглеводнів; з обмеженням припливу пластових, закачуваних вод; з ловильними та іншими роботами з підземним обладнанням; з консервацією, розконсервацією і ліквідацією свердловини. До поточного ремонту належать роботи, пов`язані з переведенням свердловин з одного способу експлуатації на інший, із забезпеченням заданого технологічного режиму роботи підземного експлуатаційного обладнання, зміною режимів роботи й заміною цього обладнання, очищенням стовбура свердловини й насосно-компресорних труб від піску, парафіну і солей, плановою ревізією насосно-компресорних труб.

Поміж іншого, під час роботи свердловини існує необхідність у проведенні закачування інгібітору корозії в затрубний простір свердловини, перед чим здійснюється відбір проб води з метою визначення вмісту іонів заліза, марганцю, густини води, рівня рН тощо.

Зазначені процедури проводяться для безпечної експлуатації та обслуговування свердловин. Не проведення згаданих процедур можуть потягнути негативні наслідки екологічного, економічного та техногенного характеру.

За змістом статті першої Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Статтею 41 Конституції України проголошено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до приписів ст. 319 ЦК України власність зобов`язує, а діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.

Одним із видів речових прав на чуже майно є право користування (сервітут) (п. 2 ч. 1 ст. 395 ЦК України).

Згідно з ст. 396 ЦК України особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна.

З огляду на ч. 1 ст. 401 та ч. 1 ст. 402 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду.

Цей перелік є вичерпним. Таким чином, судове рішення є окремою формою сервітуту. При цьому, підставою для такої форми сервітуту є відсутність домовленості сторін.

Відповідно до ст. 403 ЦК України сервітут визначає обсяг прав щодо користування особою чужим майном. Сервітут може бути встановлений на певний строк або без визначення строку. Особа, яка користується сервітутом, зобов`язана вносити плату за користування майном, якщо інше не встановлено договором, законом, заповітом або рішенням суду. Сервітут не підлягає відчуженню. Сервітут не позбавляє власника майна, щодо якого він встановлений, права володіння, користування та розпоряджання цим майном. Сервітут зберігає чинність у разі переходу до інших осіб права власності на майно, щодо якого він встановлений. Збитки, завдані власникові (володільцеві) земельної ділянки або іншого нерухомого майна, особою, яка користується сервітутом, підлягають відшкодуванню на загальних підставах.

Статтею 404 ЦК України передбачено, що право користування чужою земельною ділянкою або іншим нерухомим майном полягає у можливості проходу, проїзду через чужу земельну ділянку, прокладання та експлуатації ліній електропередачі, зв`язку і трубопроводів, забезпечення водопостачання, меліорації тощо. Особа має право вимагати від власника (володільця) сусідньої земельної ділянки, а в разі необхідності - від власника (володільця) іншої земельної ділянки надання земельного сервітуту.

Аналогічні правові норми містить і Земельний кодекс України. Так, за змістом статей 91, 96 ЗК України власники земельних ділянок та землекористувачі зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів; дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов`язаних зі встановленням земельних сервітутів та охоронних зон.

Право земельного сервітуту, відповідно до статті 98 ЗК України, це право власника або землекористувача земельної ділянки чи іншої заінтересованої особи на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками). Земельні сервітути можуть бути постійними і строковими. Строк дії земельного сервітуту, що встановлюється договором між особою, яка вимагає його встановлення, та землекористувачем, не може бути більшим за строк, на який така земельна ділянка передана у користування землекористувачу. Встановлення земельного сервітуту не веде до позбавлення власника земельної ділянки, щодо якої встановлений земельний сервітут, прав володіння, користування та розпорядження нею. Земельний сервітут здійснюється способом, найменш обтяжливим для власника земельної ділянки, щодо якої він встановлений.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 22-2 постанови від 16.04.2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», види земельних сервітутів, які можуть бути встановлені рішенням суду, визначені статтею 99 ЗК України і цей перелік не є вичерпним. Встановлюючи земельний сервітут на певний строк чи без зазначення строку (постійний), суд має враховувати, що метою сервітуту є задоволення потреб власника або землекористувача земельної ділянки для ефективного її використання; умовою встановлення є неможливість задовольнити такі потреби в інший спосіб, і в рішенні суд має чітко визначити обсяг прав особи, що звертається відносно обмеженого користування чужим майном.

Згідно зі ст. 99 ЗК України власники або землекористувачі земельних ділянок чи інші заінтересовані особи можуть вимагати встановлення таких земельних сервітутів, зокрема: право на будівництво та розміщення об`єктів нафтогазовидобування; право на розміщення об`єктів трубопровідного транспорту; право на користування земельною ділянкою для потреб дослідно-промислової розробки родовищ бурштину, інших корисних копалин загальнодержавного значення та/або видобування бурштину, інших корисних копалин загальнодержавного значення, за умови що при цьому не порушуються права землевласника, передбачені статтею 98 цього Кодексу; інші земельні сервітути.

Земельний сервітут, відповідно до вимог ст. 100 ЗК України, може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій конкретно визначеній особі (особистий сервітут). Земельний сервітут може бути встановлений договором між особою, яка вимагає його встановлення, та власником (володільцем) земельної ділянки. Земельний сервітут підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому для державної реєстрації прав на нерухоме майно.

Власник, землекористувач земельної ділянки, щодо якої встановлений земельний сервітут, має право вимагати від осіб, в інтересах яких встановлено земельний сервітут, плату за його встановлення, якщо інше не передбачено законом. Власник земельної ділянки, щодо якої встановлений земельний сервітут, має право на відшкодування збитків, завданих встановленням земельного сервітуту (ч.ч. 4,5 ст. 101 ЗК України).

Згідно зі ст. 18 Закону України «Про нафту і газ» надання земельних ділянок у користування для потреб нафтогазової галузі здійснюється у порядку, встановленому земельним законодавством України.

Земельні ділянки усіх форм власності та категорій надаються власникам спеціальних дозволів на користування нафтогазоносними надрами для будівництва, розміщення і експлуатації об`єктів нафтогазовидобування та облаштування родовища шляхом встановлення земельних сервітутів без зміни цільового призначення цих земельних ділянок, крім земель природно-заповідного фонду, оздоровчого призначення, рекреаційного призначення, історико-культурного призначення та водного фонду.

Власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки та втрати, завдані внаслідок користування земельними ділянками для потреб нафтогазової галузі.

Як встановлено судом, 25.03.2024, та не заперечується стороною відповідача, з метою забезпечення належної експлуатації свердловини № 518, № 522, № 523 Бугруватівського родовища, позивач звернувся до відповідача ОСОБА_1 листом за вих.№01/01/12/07/11-02/01/277 з пропозицією укладення договору про встановлення земельного сервітуту на частини земельної ділянки з кадастровим номерами :01:002:0060:0712:00000001 (площа 0,7444 га) та :01:002:0060:0712:00000002 (площа 0,0600 га) на право на розміщення об`єктів нафто газовидобування, власником якої є ОСОБА_1 . Зазначений лист з Договором про встановлення земельного сервітуту копії яких знаходяться в матеріалах справи (а.с. 11-12, 57), були направлені відповідачеві поштовим зв`язком. Відповідачу було запропоновано підписати та направити на адресу позивача один оригінал примірника.

Позивач зазначає, що станом на день звернення до суду з цим позовом, відповідь на вище згаданий лист від відповідача щодо прийняття ним пропозиції або відмови від неї на адресу позивача не надходила. Через неможливість вирішити питання щодо встановлення земельного сервітуту шляхом переговорів, позивач змушений був звернутися до суду з метою врегулювання спірного питання, оскільки своєю мовчазною незгодою відповідач порушує права позивача як надрокористувача, перешкоджаючи своєю бездіяльністю встановленню земельного сервітуту, право на яке гарантовано позивачеві відповідно до Закону України «Про нафту і газ».

Отже, суд вважає, що відповідачем не надано відповіді з приводу врегулювання питання щодо встановлення земельного сервітуту на підставі договору, зокрема, відповідачем, як власником земельної ділянки, не надано згоди на укладення договору про встановлення земельного сервітуту на запропонованих ПАТ «Укрнафта» умовах.

Так, згідно зі ст. 22 Закону України «Про землеустрій» землеустрій здійснюється, зокрема, на підставі укладених договорів між юридичними чи фізичними особами (землевласниками і землекористувачами) та розробниками документації із землеустрою; судових рішень.

Частина 3 ст. 402 ЦК України передбачає, що у разі недосягнення домовленості про встановлення сервітуту та про його умови спір вирішується судом за позовом особи, яка вимагає встановлення сервітуту.

Як зазначив представник позивача та підтверджується матеріалами справи, з метою укладення строкового земельного сервітуту, він звертався до власника земельної ділянки ОСОБА_1 . Таким чином позивач скористався досудовим способом захисту свого права та інтересу щодо встановлення відповідного виду земельного сервітуту.

Відтак, суд вважає, що ПАТ «Укрнафта» як надрокористувач, на даний час позбавлено будь-якої можливості у досудовому порядку у законний спосіб на підставі договору встановити право земельного сервітуту на земельну ділянку із кадастровим номером :01:002:0060, власником якої є відповідач.

Як встановлено судом, за встановлення земельного сервітуту відповідачеві з боку АТ «УКРНАФТА» запропоновано встановити плату за користування земельним сервітутом, при розрахуванні якої позивачем було використано механізм визначений законами України, які регулюють визначення орендної плати за землю, а саме: позивачем було застосовано максимальну процентну ставку, що передбачена п.288.5.2 ст. 288 Податкового Кодексу України, яка складає 12% на рік від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка необхідна для обслуговування та експлуатації свердловин № 518, № 522, № 523.

Так, станом на дату звернення до суду з позовом, відповідно Довідника показників нормативної грошової одиниці сільськогосподарських угідь в Україні станом на 1 січня 2022 року становить: Сумська область 26793,00 грн. 1 га ріллі. Відповідно процентна ставка в розмірі 12% від нормативної грошової оцінки складає 3215, 16 грн. в рік за один гектар. Оскільки розмір земельної ділянки для експлуатації та обслуговування свердловин № 518, № 522, № 523 складає 0,8044 га, то розмір плати за встановлення земельного сервітуту на земельну ділянку під свердловинами № 518, № 522, № 523 складає 3171,43 в рік. Згідно з витягу № НВ-024 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, нормативно грошова оцінка земельної ділянки кадастровим номером 592038800:001:002:0060 складає 128227,92 грн. за 3,3081га. Відповідно за 1 га 38761,80 грн. Позивачем за власної ініціативи було прийнято рішення про збільшення річного розміру плати за встановлення земельного сервітуту з розрахунку 100% на рік від вартості частини земельної ділянки площею 0,8044 га, відповідно відповідачу було запропоновано оплату встановлення земельного сервітуту в розмірі 31180,00 грн в рік. Відповідачу було гарантовано відшкодування реальних прямих збитків у разі їх виникнення у результаті встановлення та/або користування сервітутом.

Згідно зі ст. 8 ЦК України якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону). У разі неможливості використати аналогію закону для регулювання цивільних відносин вони регулюються відповідно до загальних засад цивільного законодавства (аналогія права).

Оскільки на договірних засадах визначити розмір плати за встановлення земельного сервітуту сторонам не вдалося, а механізм визначення плати за встановлення земельного сервітуту чинним законодавством не передбачений, суд вважає за можливе, відповідно до ст.8 ЦК України, застосувати норми закону, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини, а саме оренду землі.

Відповідно до ст. 21 ЗУ «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Згідно п.288.5 ст.288 Податкового кодексу України розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу: 288.5.1. не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки; 288.5.2. не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки. У зв`язку з відсутністю договору, розглядаючи справу в межах заявлених вимог, беручи до уваги той факт, що з огляду на складну економічну ситуацію в країні, за ініціативою позивача, останнім було збільшено річний розмір оплати за встановлення сервітуту, суд вважає що вимога позивача про встановлення плати за встановлення земельного сервітуту в розмірі 31180,00 грн, підлягає до задоволення.

Приписами частини п`ятої ст. 101 ЗК України передбачено, що власник земельної ділянки, щодо якої встановлений земельний сервітут, має право на відшкодування збитків, завданих встановленням земельного сервітуту.

За ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками за ст. 22 ЦК України визнаються: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно з ч. 7 ст. 403 ЦК України збитки, завдані власникові (володільцеві) земельної ділянки або іншого нерухомого майна, особою, яка користується сервітутом, підлягають відшкодуванню на загальних підставах.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 66 Земельного Кодексу України надання земельних ділянок для потреб, пов`язаних з користуванням надрами, проводиться після оформлення в установленому порядку прав користування надрами і відновлення земель згідно із затвердженим відповідним робочим проектом землеустрою на раніше відпрацьованих площах у встановлені строки. Земельні ділянки усіх форм власності та категорій надаються власникам спеціальних дозволів на дослідно-промислову розробку родовищ бурштину, інших корисних копалин загальнодержавного значення та/або видобування бурштину, інших корисних копалин загальнодержавного значення шляхом встановлення земельних сервітутів згідно з межами та строками дії відповідних спеціальних дозволів на користування надрами (із автоматичним продовженням строку дії сервітуту в разі продовження строку дії відповідного спеціального дозволу на користування надрами) без зміни цільового призначення цих земельних ділянок, крім земель природно-заповідного фонду, оздоровчого призначення, рекреаційного призначення, історико-культурного призначення та водного фонду.

Проте, в ході розгляду справи судом встановлено, що позивач АТ «Укрнафта» є користувачем нафтогазоносними надрами та власником Спеціального дозволу №1511 від 28.07.1998 на користування надрами Бугруватовського родовища для видобування корисних копалин, що мають загальнодержавне значення. В межах ОСОБА_2 родовища розташовані свердловини № 518, 522, 523, які перебувають в межах ліцензійної ділянки, Спецдозвіл на розробку якої належить АТ «Укрнафта». Свердловини № 518, 522, 523 розташовані на земельній ділянці, власником якої є ОСОБА_1 . Так, спірна земельна ділянка за кадастровим номером :01:002:0060, яка належить на праві власності відповідачу, знаходиться в межах дії Спеціального дозволу №1511 від 28 липня 1998 року.

З огляду на викладене, оскільки спірна земельна ділянка перебуває в межах дії Спеціального дозволу №1511 від 28.07.1998, позивач АТ «Укрнафта» з метою здійснення господарської діяльності, відповідно до ч. 4 ст. 66 Земельного Кодексу України, має всі передбачені законом підстави для отримання спірної земельної ділянки у сервітутне користування.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що зазначений варіант встановлення земельного сервітуту на спірній земельній ділянці відповідача, кореспондується з іншими матеріалами справи, та, на думку суду, найбільш справедливо відповідає як інтересам АТ «Укрнафта», з урахуванням технологічних особливостей виконання видобувних робіт на свердловині із подальшою її експлуатацією, так і інтересам відповідача, як власника земельної ділянки.

Стороною відповідача не надано будь-яких доказів на підтвердження того, що позивач має можливість здійснювати обслуговування нерухомого майна у інший менш обтяжливий для нього спосіб, ніж запропонований позивачем, що підтверджується дослідженими судом вище письмовими доказами. Крім того, не отримання згоди відповідача на встановлення земельного сервітуту фактично позбавляє позивача можливості здійснювати догляд за земельною ділянкою та її обслуговування.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Рішення Європейського суду з прав людини від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України» (Pronina v. Ukraine), № 63566/00, § 23).

Враховуючи викладене, а також те, що задоволення потреб позивача щодо користування земельною ділянкою неможливо здійснити яким-небудь іншим способом, коли встановлення земельного сервітуту не веде до позбавлення відповідача земельної ділянки, щодо якої встановлений земельний сервітут, прав володіння, користування та розпорядження нею, запропонований позивачем варіант сервітуту передбачається встановити способом, найменш обтяжливим для відповідача, позов слід задовольнити та встановити на користь АТ «Укрнафта» строковий платний земельний сервітут щодо земельної ділянки із кадастровим номером :01:002:0060 площею 0,8044 га, власником якої є ОСОБА_1 , для обслуговування, розміщення та обслуговування свердловини № 518, 522, 523 Бугруватівського родовища, у тому числі із правом переходу персоналу, під`їзду транспортних засобів та спеціальної техніки, зняття та перенесення родючого шару ґрунту, формування відвалів, рекультивації земель, влаштування тимчасової під`їзної дороги та майданчика із збірних залізобетонних плит, розміщення установки для підземного ремонту свердловини, влаштування шахт колонних головок свердловин, прокладання викидних ліній, прокладання трубопроводу для підключення свердловин.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, відповідно до приписів ст. 141 ЦПК України, враховуючи результат розгляду справи, суд вважає за необхідне стягнути судовий збір з відповідача в розмірі 2422,40 грн. на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 12,18,19, 23, 30, 81, 82, 89, 141, 259, 263-268, 351, 352, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Укрнафта», представник позивача Костюк Ірина Павлівна, до ОСОБА_1 про встановлення земельного сервітуту - задовольнити.

Встановити за Акціонерним товариством «Укрнафта» () в особі Нафтогазовидобувного Управління «Охтирканафтогаз» () в подальшому іменовано «Користувач» право земельного сервітуту (для розміщення та обслуговування свердловин № 518, 522, 523 Бугруватівського родовища), стосовно частини земельної ділянки площею 0,8044 га, що розташована на території Чернеччинської сільської територіальної громади Охтирського району Сумської області, кадастровий номер :01:002:0060, яка належить на праві приватної власності громадянці ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ), в подальшому іменовано «Власник», на наступних умовах:

Предмет сервітуту.

Сторони встановлюють сервітут на користь Користувача на право на розміщення об`єктів нафтогазовидобування на частину земельної ділянки, кадастровий номер :01:002:0060, загальна площа частин 0,8044 га.

Істотні умови сервітуту.

Особа на користь якої встановлюється сервітут Акціонерне товариство «Укрнафта» ().

Земельна ділянка, на частину якої встановлюється земельний сервітут: кадастровий номер :01:002:0060 (загальна площа земельної ділянки 3,3081 га) поза межами населених пунктів Чернеччинської сільської ради Охтирського району Сумської області.

Об`єкт сервітутного права (площа земельної ділянки, на яку поширюється земельний сервітут, строк дії земельного сервітуту, межі та конфігурація земельного сервітуту, вид сервітуту): Площа земельного сервітуту 0,8044 га.

Олібкові номери та площі частин земельної ділянки, на яку поширюється дія сервітуту:

-:01:002:0060:0712:00000001 площею 0,7444 га,

-:01:002:0060:0712:00000002 площею 0,0600 га.

Вид земельного сервітуту: на право на розміщення об`єктів нафтогазовидобування: розміщення та обслуговування свердловин № НОМЕР_3 , № НОМЕР_1 , № 523 Бугруватівського родовища, виконання ремонтних робіт і спостережень, у тому числі і правом проходу персоналу, під`їзду транспортних засобів та спеціальної техніки, зняття та перенесення родючого шару грунту, формування відвалів, рекультивації земель, влаштування під`їзної дороги та майданчика із збірних залізобетонних плит, розміщення установки для підземного ремонту свердловин, влаштування шахт колонних головок свердловин, прокладання викидних ліній, прокладання трубопроводів для підключення свердловин.

Межі та конфігурація земельного сервітуту: відповідно до відомостей в державному земельному кадастрі про частини земельної ділянки з обліковими номерами :01:002:0060:0712:00000001 та :01:002:0060:0712:00000002.

Строк дії земельного сервітуту з дати набрання (державної реєстрації) права земельного сервітуту на весь час дії спеціального дозволу на користування надрами номер 1511 від 28.07.1998, надано користувачу, в межах якого знаходиться земельна ділянка :01:002:0060, а саме до 28.07.2038.

Плата за встановлення земельного сервітуту.

Плата за користування земельним сервітутом встановленим щодо частин земельної ділянки з обліковими номерами :01:002:0060:0712:00000001 та :01:002:0060:0712:00000002 у розмірі 100% на рік від вартості частин земельної ділянки, з урахуванням щорічних коефіцієнтів індексації розміру нормативної грошової оцінки землі, що з урахуванням всіх податків та зборів на 01.01.2024 становить 31180 грн. 00 коп.

Порядок внесення оплати за встановлення земельного сервітуту: 31180,00 грн, (тридцять одна тисяча сто вісімдесят гривень 00 коп) протягом 30 календарних днів з дати набуття права (державної реєстрації) земельного сервітуту за період до 31.12.2024. Починаючи з 01.01.2025 і до закінчення терміну дії земельного сервітуту плата вноситься один раз на рік - до 01 червня поточного року в розмірі річної плати.

Плата вноситься Користувачем на розрахунковий рахунок Власника. При проведенні розрахунків із суми що підлягає до сплати, утримується і перераховується до бюджету податок з доходу фізичних осіб у порядку та в розмірах, передбачених Податковим кодексом України та військовий збір.

Права і обов`язки сторін.

Власник зобов`язаний не чинити перешкод у користуванні АТ «Укранафта» частинами земельних ділянок з обліковими номерами :01:002:0060:0712:00000001 та :01:002:0060:0712:00000002 та використанні права земельного сервітуту, шляхом розміщення та обслуговування свердловин № 518, № 522 та № 523 Бугруватівського родовища, виконання ремонтних робіт і спостережень, у тому числі із правовом переходу персоналу, підїзду транспортних засобів та спеціальної техніки, зняття та перенесення родючого шару грунту, формування відвалів, рекультивації земель, влаштування під`їзної дороги та майданчика із збірних залізобетонних плит, розміщення установки для підземного ремонту свердловин, влаштування шахт колонних головок свердловин, прокладання викидних ліній, прокладання трубопроводів для підключення свердловин.

Інші Умови.

Зміна умов договору та його припинення можливе за письмовою згодою сторін, Дострокове розірвання договору в односторонньому порядку можливе тільки за умови невиконання договірних зобов`язань, або у випадках, передбачених пунктом 1 статті 102 Земельного кодексу України. Земельний сервітут не може бути припинений по причині неможливості використання частини земельної ділянки під об`єктами нафтогазовидобування.

Дія сервітуту зберігається у разі переходу прав на земельну дідянку до іншої особи.

За порушення умов договору строни несуть відповідальність у відповідності з діючим законодавством України. Спори, які виникають у ході виконання даного договору, вирішуються у відповідності з діючим законодавством України судом.

Земельна ділянка вважається переданою Власником Користувачу для розміщення об`єктів нафтогазовидобування з моменту державної реєстрації права земельного сервітуту в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання обов`язків за Договором, якщо це невиконання відбулося за обставин, які виникли після реєстрації права земельного сервітуту внаслідок дій надзвичайного характеру, які сторона не змогла ні передбачити, ні попередити вжитими заходами, які призвели до неможливості виконання даної угоди. Строк виконання зобов`язанння вікладається до часу, протягом якого будуть діяти такі обставини.

Стягнути з ОСОБА_1 ( НОМЕР_4 ) на користь АТ«Укрнафта» () судовий збір в сумі 2422,40 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя А.І.Савєльєва