Справа № 161/9368/25
Провадження № 2-о/161/359/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 серпня 2025 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Івасюти Л.В.,

за участю секретаря судового засідання Вольської А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , яка подана в її інтересах адвокатом Терещуком Юрієм Олександровичем, заінтересована особа ОСОБА_2 , про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Терещук Ю.О. звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 з вищевказаною заявою.

Заява обґрунтована тим, що з ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати заявника - ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно. На випадок своєї смерті ОСОБА_3 склала заповіт, яким заповіла належне їй майно своїй дочці ОСОБА_1 .

Будучи спадкоємцем майна після смерті матері, ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, проте їй було відмовлено у зв`язку з тим, що нею не підтверджено постійне проживання з матір`ю на день її смерті та пропущений 6-місячний строк для прийняття спадщини.

Проте, ОСОБА_1 як до, так і на день смерті матері постійно з нею проживала та її доглядала. Заявник вважає, що прийняла спадщину після смерті матері, хочі і була зареєстрована за іншою адресою.

У зв`язку з наведеним, заявник змушена звертатися до суду для встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем з метою реалізації своїх спадкових прав.

Посилаючись на викладене, просить суд встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 зі своєю матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді від 19.05.2025 відкрито окреме провадження у справі.

До початку розгляду справи від представника заявника надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутності, подану заяву підтримав та просив задовольнити з наведених у заяві підстав.

Від заінтересованої особи ОСОБА_2 надійшло клопотання про розгляд справи у її відсутності, просила суд задовольнити подану ОСОБА_1 заяву.

Дослідивши матеріали справи та надані докази на підтвердження обґрунтованості заяви, суд установив таке.

Із свідоцтва про народження НОМЕР_1 випливає, що заявник народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , її матір`ю зазначена ОСОБА_3 , батьком ОСОБА_4 (а.с. 09).

27.11.1976 заявник уклала шлюб з ОСОБА_5 , після чого змінила прізвище на ОСОБА_6 (а.с. 10-11).

Відповідно до свідоцтва про кладення шлюбу НОМЕР_2 заявник 07.09.1980 зареєструвала шлюб з ОСОБА_7 , після чого змінила прізвище на ОСОБА_8 (а.с. 12).

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_3 (а.с. 08).

На випадок свої смерті ОСОБА_3 склала заповіт, яким заповіла належне їй майно своїй дочці ОСОБА_1 (а.с. 13).

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені юридичні факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частиною 1 ст. 294 Цивільного процесуального кодексу України, визначено що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені юридичні факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з роз`ясненнями, що викладені в п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з частиною першою статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з частиною першою статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї, та спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

У статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що місце перебування особи - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання -житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

Таким чином, місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться.

Згідно статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

З аналізу наведених норм можна дійти висновку, що законодавець не пов`язує місце відкриття спадщини з місцем реєстрації спадкодавця, а відповідно до статті 1221 ЦК України ототожнює його з останнім місцем проживання останнього, яке може знаходитися поза межами його реєстраційного обліку.

При цьому, відсутність реєстрації спадкодавця за останнім його місцем проживання, зокрема за місцем проживання спадкоємця, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом.

Відповідна правова позиція Верховного Суду викладена у постанові від 10.01.2019 року у справі № 484/747/17.

Суд вважає доведеною обставину, що ОСОБА_1 проживала спільно із спадкодавцем ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини.

Із довідки № 425 від 12.05.2025 виданої сільським головою Доросинівської сільської ради вбачається, що ОСОБА_10 здійснювала догляд за своєю матір`ю ОСОБА_11 та з жовтня 2023 року і до дня смерті ОСОБА_11 проживала разом з нею за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім цього, із письмової заяви заінтересованої особи ОСОБА_2 , яка є рідною сестрою заявника випливає, що заявник ОСОБА_1 на момент смерті їхньої матері ОСОБА_3 проживала разом з нею та здійснювала за нею догляд.

З дослідженої судом копій спадкової справи, заведеної приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Сидорук Н.Б. вбачається, що з заявою про прийняття спадщини звернулася заявник ОСОБА_1 .

Факт, який заявник просить встановити, необхідно їй для прийняття спадщини за заповітом.

Таким чином, надані заявником докази, суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета розгляду, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують факт постійного проживання на час відкриття спадщини разом зі спадкодавцем.

Враховуючи вищевикладене, та те, що вимоги не містять в собі спору про право, суд вважає за можливе заяву задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. ст. 3, 12, 77, 78, 258-259, 265, 293, 315, 319, 354 ЦПК, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП - НОМЕР_4 зі своєю матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заявник: ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_4 ).

Заінтересована особа: ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_3 ).

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Л.В. Івасюта