Справа № 467/1172/25
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

28.08.2025 року суддя Арбузинського районного суду Миколаївської області Явіца І.В.,перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, на дотримання вимог ст.ст. 175-177 ЦПК України,

ВСТАНОВИВ:

22 серпня 2025 року представник позивача направила до Арбузинського районного суду Миколаївської області вказану позовну заяву.

Проте, провадження за нею на даний час не може бути відкрите, оскільки позовна заява очевидно не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України.

Відповідно до положень ч.3 ст. 175 ЦПК України, які діють ще з 29 листопада 2017 року, при зверненні із позовом до суду, у заяві, серед іншого, повинно бути зазначено:

1) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору (п.6 ч.3 ст. 175 ЦПК України);

2) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися (п.7 ч.3 ст. 175 ЦПК України);

3) зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви ( п.8 ч.3 ст. 175 ЦПК України);

4) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи ( п.9 ч.3 ст. 175 ЦПК України);

5) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав ( п. 10 ч.3 ст. 175 ЦПК України).

Ці норми є імперативними і особи, перед тим як ініціювати провадження в суді, мають дотриматись їх, належно оформивши свою позовну заяву.

До того ж, ці недоліки є істотними, оскільки позбавляють суд можливості прийняти рішення про відкриття провадження у справі, зокрема, через відсутність у нього підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Тому позивач/його представник мають усунути недоліки позовної заяви шляхом зазначення у ній відомостей, що передбачені п.п. 6-10 ч.3 ст. 175 ЦПК України.

Стосовно клопотання про витребування висновку

Крім цього, вважаю за необхідне вказати, що висновок органу опіки та піклування про доцільність/недоцільність позбавлення особи батьківських прав є одним із доказів у справі у їх розумінні згідно із ч.1 ст. 76 ЦПК України.

За правилом ч.1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

При цьому, клопотання має відповідати вимогам, що висуваються до нього положеннями ч.2 ст. 84 ЦПК України.

То якщо сторона заявляє про витребування доказів, то має дотриматись наведених вище норм процесуального закону, вже не кажучи про те, що має установлений ч.1 ст. 81 ЦПК України обов`язок довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

І лише у разі наявності об`єктивних і дійсних перешкод для самостійного подання доказів сторона має право клопотати про їх судом.

У даному випадку, вбачається, що позивач проходить військову службу, що утруднює самостійне отримання ним висновку.

Але разом із цим, представник позивача, будучи адвокатом, мала б знати про ці вимоги процесуального закону і дотриматись їх при зверненні із позовом.

Бо кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій ( ч.4 ст. 12 ЦПК України).

Тут слід також відмітити, що право на доступ до правосуддя не є абсолютним з точки зору його практичного забезпечення. У справі «Golder проти Сполученого Королівства» ЄСПЛ зазначив, що вказане право в силу своєї природи вимагає державного регулювання (яке може змінюватися залежно від місця та часу, з урахуванням потреб і ресурсів як суспільства, так і конкретних осіб). Разом з тим, таке врегулювання не повинно завдавати шкоди змісту цього права та конкурувати з іншими правами, встановленими Конвенцією.

У даному випадку, національний закон висуває певні вимоги до позовної заяви, виконання яких не є занадто обтяжливим для сторони позивача, у той час, як дотримання процесуального закону, у тому числі й при зверненні із позовом, забезпечує рівність сторін у спорі.

З метою забезпечення рівності учасників процесу перед законом і судом, вважаю за необхідне залишити цю позовну заяву без руху.

За правилом ч.2 ст. 185 ЦПК України строк усунення недоліків не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Але у цій ситуації, з урахуванням характеру та кількості недоліків, вважаю, що позивач/представник позивача будуть в змозі їх усунути протягом 2 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

З цих мотивів, керуючись ст.ст. 175-177, 185, 258-261 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав залишити без руху.

Запропонувати позивачу/представнику позивача не пізніше 2 (двох) днів з дня отримання копії цієї ухвали усунути вказані у ній недоліки, у спосіб, що у ній же і визначений.

Роз`яснити позивачу, що згідно ч.3 ст. 185 ЦПК України якщо він не усуне недоліки позовної заяви у встановлений судом 2 - денний строк, то позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала в силу ч.2 ст. 261 ЦПК України окремо від рішення суду оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Заперечення на цю ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Ірина Явіца