Справа № 361/879/25
Провадження № 2/361/283/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.07.25

24 липня 2025 р. м.Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Писанець Н.В.,

при секретарі Михальова К.М.,

представник позивача ОСОБА_1 ,

представник відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Бровари в порядку спрощеногопозовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про звільнення від сплати аліментів та відкликання наказу, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області знаходилась вищевказана цивільна справа. В обґрунтування позовних вимог, представником позивача зазначено, що 01.12.2018 року між сторонами було зареєстровано шлюб, про що Шевченківським районним у м.Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м.Києві складено актовий запис №2250, серії НОМЕР_1 . Рішенням Деснянського районного суду м.Києвавід 23.09.2024р. у справі №754/7703/24 шлюб між сторонами було розірвано.

Поряд з цим, ІНФОРМАЦІЯ_1 у ОСОБА_5 народилась донька ОСОБА_6 , батьками якої зазначені сторони у справі, про що видано свідоцтво про її народження серії НОМЕР_2 , Броварським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області. Підставою для внесення запису про батька є спільна заява матері та батька про визнання батьківства.

Також, представником позивача зазначено, що ОСОБА_3 не є біологічним батьком дитини ОСОБА_6 - та йому відомо, що її рідний батько повноцінно спілкується з нею та займається її вихованням та утриманням.

21.08.2024р. Деснянським районним судом м.Києва винесено судовий наказ про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі частини з усіх видів заробітку, починаючи з 16.08.2024р. і до досягнення дитиною повноліття про існування якого позивачу стало відомо 25.10.2024р.

При цьому, позивачу стало відомо, що відповідач ОСОБА_5 з 16.09.2022 року зарахована до списків особового складу військової частини НОМЕР_3 та перебуває на військовій службі, що підтверджується листом від 17.01.2025р. №1780. А дитиною ОСОБА_6 опікується ОСОБА_7 , з якою вона на теперішній час мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Враховуючи наведені обставини, представником позивача зазначено, що оскільки одержувач аліментів ОСОБА_5 не проживає разом із дитиною ОСОБА_6 , у неї не виникає права на отримання аліментів, тому просить суд звільнити позивача ОСОБА_8 від сплати аліментів на утримання доньки ОСОБА_6 призначених на підставі наказу Деснянського районного суду м.Києва від 21.08.2024р. та відкликати вищевказаний наказ з Деснянського ВДВС у м.Києві.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 29.01.2025р. у справі було відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін.

Присутня у судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги, наполягала на їх задоволенні.

Присутня у судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 не визнала позовні вимоги, подала відзив, в обґрунтування якого зазначила про відсутність передбачених законом підстав для звільнення ОСОБА_3 від сплати аліментів, оскільки він не навів істотних обставин, які б підтверджувались належними доказами, для такого звільнення. Також, нагадує, що аліменти є власністю дитини, а не її матері ОСОБА_5 , тому її перебування на військовій службі не впливає на отримання дитиною аліментів від батька. Щодо здійснення догляду за дитиною її бабусею ОСОБА_7 зазначає про існування нотаріально завіреної заяви як самого ОСОБА_3 так і ОСОБА_5 від 26.07.2022р. про надання згоди про здійснення ОСОБА_7 нагляду та фактичного догляду на період тимчасового воєнного стану заяву зареєстровано в реєстрі за №№1661,1662. Також зазначає, що позивач ОСОБА_3 все ще зазначений як батько у свідоцтві про народження дитини ОСОБА_6 тому не позбавлений свого обов`язку по відношенню до доньки. Просила відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представником позивача подано відповідь на відзив, за змістом якої, остання наполягає на вимогах, на підставі вже поданих доказів, пов`язує отримання аліментів з тим з батьків, з яким проживає дитина, тому відсутність ОСОБА_5 поряд з дитиною унеможливлює отримання нею аліментів.

Представником відповідача подано заперечення на відповідь на відзив.

Заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши письмові докази, суд доходить наступного.

У судовому засіданні встановлено, що 01.12.2018 року між сторонами було зареєстровано шлюб, про що Шевченківським районним у м.Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м.Києві складено актовий запис №2250, серії НОМЕР_1 . Рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 23.09.2024р. у справі №754/7703/24 шлюб між сторонами було розірвано.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у ОСОБА_5 народилась донька ОСОБА_6 , батьками якої зазначені сторони у справі, про що видано свідоцтво про її народження серії НОМЕР_2 , Броварським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області. Підставою для внесення запису про батька є спільна заява матері та батька про визнання батьківства.

Нотаріально завіреною ОСОБА_9 і ОСОБА_5 від 26.07.2022р. надано згоду на здійснення ОСОБА_7 нагляду та фактичного догляду за дитиною ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 період тимчасового воєнного стану заяву зареєстровано в реєстрі за №№1661,1662.

16.09.2022 року ОСОБА_5 зарахована до списків особового складу військової частини НОМЕР_3 та перебуває на військовій службі.Дитина ОСОБА_6 проживає разом із бабусею ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до свідоцтва про шлюб, серії НОМЕР_4 , зареєстрованого 15.05.2025 року між ОСОБА_10 та ОСОБА_5 прізвище відповідача змінено на « ОСОБА_11 ».

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання.

Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Стаття 179 СК України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.

Відповідно до Закону, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів.

Положеннями частин другої та третьої статті 181 СК України визначено, що за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ст. 273 СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати.

Згідно з п.17 постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина.

Статтею 273 СК України визначено, що якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати.

Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267 - 271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

З аналізу статей 267 - 271 СК України вбачається, що припинення стягнення аліментів є можливим у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад, мати дитини, не витрачає отримувані нею аліменти на дитину, або ж у випадку, коли дитина з певного часу перебуває на утриманні іншого з батьків, з якого вже стягуються аліменти. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів - матері дитини. При цьому обов`язок батька - платника аліментів утримувати дитину не припиняється.

У даному випадку, судом не знайдено підстав для звільнення позивача батька дитини ОСОБА_6 ОСОБА_3 - від сплати аліментів на її утримання. Доводи позовної заяви по суті є незгодою з діями відповідача ОСОБА_4 щодо її перебування на військовій службі, та не містять як доказів про її розпорядження аліментами не за цільовим призначенням та не в інтересах дитини, так і вимог щодо саме такого предмету доказування. Також доводи позивача про незгоду із проживанням малолітньої ОСОБА_5 з бабусею ОСОБА_7 - суд не вважає підставою для звільнення його від сплати аліментів, оскільки такі дії відносно дитини були передбачені обома батьками та викладені у письмовій згоді, завіреній нотаріусом.

Суд всебічно, повно та об`єктивно дослідивши наявні у справі докази в цілому, доходить висновку, що позов про звільнення від сплати з позивача аліментів, єнеобґрунтованим та таким що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 259, 263-265, 268, 272, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про звільнення від сплати аліментів та відкликання наказу.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Суддя Писанець Н.В.