У Х В А Л А

01.08.2025 Справа №607/4074/25 Провадження №2-з/607/58/2025

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Вийванка О. М.

за участю секретаря судового засідання Романів К. Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою про забезпечення позову на стадії розгляду позовної заяви позивача «про стягнення заборгованості за договором позики» шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документу, виданого Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за справою № 607/4074/25 та як результат відкритого виконавчого провадженням № 78522913, яке відкрито приватним виконавцем виконавчого округу Тернопільської області Вариводою Дмитром Васильовичем.

В обґрунтування заявлених вимог заявник посилається на те, що існує необхідність забезпечення позову, оскільки в зазначеній цивільній справі оскаржується наявність заборгованості за договором позики.

В разі відмови у задоволенні позовних вимог позивача, виконавчий документ буде визнаний таким, що не підлягає виконанню.

Таким чином спір стосується саме правомірності винесення рішення суду по вказаній справі та як результат виконавчого документа, на підставі якого застосовується стягнення з доходів боржника.

Даний захід забезпечення позову дозволить уникнути неправомірного стягнення коштів з доходів боржника - військовослужбовця ОСОБА_1 та усуне перешкоди у користуванні його майном та коштами, які йому надходять у вигляді грошового забезпечення як військовослужбовцю військової частини НОМЕР_1 .

У зв`язку із цим, заявник вважає, що слід вжити вказані заходи для забезпечення позову.

Перевіривши та дослідивши заяву та письмові матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Статтею 124 Конституції України визначено принцип обов`язковості судових рішень, який з огляду на положення ст. ст.2, 18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову.

Відповідно ч. 3 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Судом встановлено, що заочним рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20.05.2025 ухвалено задовольнити позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики від 10 лютого 2023 року в розмірі 438 000,00 грн та 4 380,00 грн сплаченого судового збору.

03.07.2025 приватним виконавцем виконавчого округу Тернопільської області Вариводою Д.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 78522913 з примусового виконання виконавчого листа № 607/4074/25, виданого 01.07.2025 Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики від 10 лютого 2023 року в розмірі 438 000,00 грн та 4 380,00 грн сплаченого судового збору.

Заявник у заяві про забезпечення позову просить зупинити стягнення на підставі виконавчого документу, виданого Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за справою № 607/4074/25, оскільки в зазначеній цивільній справі оскаржується наявність заборгованості за договором позики.

Слід зазначити, що жодною нормою ЦПК України та іншими законодавчими актами не передбачено зупинення стягнення на підставі виконавчого листа при розгляді заяви про перегляд заочного рішення, а навпаки таке зупинення є повноваженнями державного виконавця.

Зі змісту статтей 149, 150 ЦПК України вбачається, що зупинення стягнення на підставі виконавчих документів можливо лише у разі оскарження боржником виконавчого документу шляхом подачі відповідної позовної заяви.

Як вбачається зі змісту заяви про забезпечення позову, така заява подана заявником одночасно із заявою про перегляд заочного рішення. Однак, нормами ЦПК України не передбачено подання відповідачем заяви про забезпечення позову в такому випадку.

Крім того, ч. 2 ст. 149 ЦПК України чітко визначені стадії, на яких допускається забезпечення позову: 1) до пред`явлення позову; 2) на стадії розгляду справи.

Статтею 151 ЦПК України не передбачено можливості вжиття заходів забезпечення позову після завершення розгляду справи і на етапі виконання судового рішення, що набрало законної сили. Відповідно ч. 3 ст. 208 ЦПК України, судовий розгляд справи закінчується ухваленням рішення суду, а у випадках передбачених статтями 389-6 та 389-11 цього Кодексу,- постановленням ухвали.

Отже, норми ЦПК України не передбачають подачу відповідачем заяви про забезпечення позову після ухвалення заочного рішення та на стадії розгляду заяви про перегляд заочного рішення.

Таким чином, заявлені вимоги заявника щодо зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, виданого на підставі заочного рішення від 20.05.2025 в рамках виконавчого провадження, є такими, що суперечать нормам чинного законодавства.

За таких обставин, суд вважає, що до вказаних правовідносин не може бути застосовано положення п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, а отже заява про забезпечення позову, в порушення вимог ст. 151 ЦПК України, не містить обґрунтування необхідності забезпечення заяви, а також обґрунтування застування заходу забезпечення заяви, який просить застосувати заявник, відтак заява про забезпечення позову не підлягає до задоволення.

На підставі наведеного, керуючись статтями 151, 153 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному вебпорталі судової влади України за вебадресою http://court.gov.ua/fair/sud.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Тернопільського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів, з дня її проголошення, якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину ухвали суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту ухвали суду.

Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Ухвала суду складена та підписана 01 серпня 2025 року.

Головуючий суддя О. М. Вийванко