Головуючий у суді першої інстанції: Третяк Я.М.
У Х В А Л А

4 серпня 2025 року місто Київ

справа №367/3364/22

провадження№22-ц/824/12298/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М.,

вирішуючи питання прийняття апеляційних скарг ОСОБА_1 , подану адвокатом Тандиром Дмитром Віталійовичем, та ОСОБА_2 , на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 12 грудня 2024 року в частині відмови закриття провадження у справі за позовом керівника Бучанської окружної прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Ірпінської міської ради Київської області до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 про витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння та визнання недійсними договорів,-

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 12 грудня 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_2 про закриття провадження у справі.

Позовну заяву ОСОБА_7 до ОСОБА_1 про визнання договору укладеним та визнання права власності повернуто заявнику. Роз`яснено ОСОБА_7 , що він не позбавлений права звернутися до суду з вказаним позовом в загальному порядку.

Закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті в загальному провадженні.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, представник відповідача ОСОБА_8 - адвокат Тандир Д.В. через засоби поштового зв`язку 23 травня 2025 року подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 12 грудня 2024 року в частині відмови у закритті провадження у справі.

Крім цього, не погоджуючись з таким судовим рішенням, 26 червня 2025 року відповідач ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 12 грудня 2024 року в частині відмови у закритті провадження у справі, та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким закрити провадження у справі.

5 червня 2025 року Київський апеляційний суд витребував з Ірпінського міського суду Київської області цивільну справу №367/3364/22 за позовом керівника Бучанської окружної прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Ірпінської міської ради Київської області до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 про витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння та визнання недійсними договорів.

15 липня 2025 року з Ірпінського міського суду Київської області до Київського апеляційного суду надійшла цивільна справа №367/3364/22.

Вивчивши матеріли справи, суд дійшов висновку, що апеляційні скарги представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Тандира Д.В., та відповідача ОСОБА_2 не можуть бути прийняті до розгляду апеляційним судом, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 353 ЦПК України встановлено, що окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції, визначені у вказаній нормі.

Відповідно до ч. 2 ст. 353 ЦПК України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Перелік, зазначений у ч. 1 ст. 353 ЦПК України, не містить ухвал про відмову у закритті провадження у справі.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) вказав, що право на суд, одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою (рішення ЄСПЛ у справі «Воловік проти України» від 06 грудня 2007 року).

Таким чином, право на суд, складовим якого є право доступу до правосуддя, в аспекті апеляційного оскарження ухвали місцевого суду, може бути обмежено на національному рівні з легітимною метою та із забезпеченням пропорційності при застосуванні відповідних правових засобів, передбачених процесуальним законом. Наведене не має наслідком порушення права на доступ до правосуддя.

Правові висновки щодо порядку оскарження окремо від рішення суду ухвал суду першої інстанції висловлено Великою Палатою Верховного Суду в ухвалах від 13 червня 2018 року у справі № 522/14750/16-ц (провадження № 14-205цс18), від 13 червня 2018 року у справі № 761/6099/15-ц (провадження № 14-184цс18), від 04 липня 2018 року у справі №623/3792/15-ц (провадження № 14-259цс18), у постанові від 13 березня 2019 року у справі №522/18296/14-ц (провадження № 14-62цс19).

Велика Палата Верховного Суду звертала увагу на те, що встановлення у процесуальному законі переліку ухвал суду першої інстанції, що можуть бути оскаржені окремо від рішення суду стосовно суті спору,та відтермінування реалізації права на апеляційне оскарження з питань, які не перешкоджають подальшому провадженню у справі, до подання апеляційної скарги на рішення суду щодо суті спору є розумним обмеженням, що має на меті забезпечити розгляд справи впродовж розумного строку та запобігти зловживанням процесуальними правами, які можуть призводити до невиправданих зволікань під час такого розгляду. Така мета є легітимною.

Обмеження права на апеляційне оскарження окремо від рішення суду щодо суті спору ухвал, не передбачених у частині першій статті 353 ЦПК України, є передбачуваним, оскільки чітко регламентоване процесуальним законом. Звертаючись з апеляційною скаргою на ухвалу суду, що за законом не може бути окремо оскаржена в апеляційному порядку, учасник справи може спрогнозувати юридичні наслідки такого оскарження.

Право на апеляційне оскарження учасники справи та заінтересовані особи можуть реалізувати у порядку, визначеному процесуальним законом, не зловживаючи їхнім процесуальними правами у спосіб подання апеляційної скарги на ухвалу, що не може бути оскаржена до ухвалення рішення по суті спору й окремо від такого рішення.

Враховуючи наведене, ухвала суду першої інстанції про відмову у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, а заперечення на неї можуть включатися до доводів апеляційної скарги.

За таких обставин, враховуючи, що ухвала суду про відмову у закритті провадження у справі не оскаржується окремо від рішення суду, апеляційні скарги слід повернути особам, які їх подали.

Керуючись ст. 357 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 , подану адвокатом Тандиром Дмитром Віталійовичем, та ОСОБА_2 , на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 12 грудня 2024 року в частині відмови закриття провадження у справі за позовом керівника Бучанської окружної прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Ірпінської міської ради Київської області до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 про витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння та визнання недійсними договорів, повернути скаржникам.

Ухала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду України протягом тридцяти днів.

Суддя- доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус