КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 488/2217/25
Провадження № 2/488/1506/25 р.
30.07.2025 року м. Миколаїв
Суддя Корабельного районного суду міста Миколаєва Чернявська Я.А., розглянувши цивільну справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Банєва Сніжана Георгіївна про визнання дійсним договору купівлі-продажу житлового будинку,
Позивач ОСОБА_1 через свого представника адвоката Лугвеневу Ларису Сергіївну звернувся в Корабельний районний суд м. Миколаєва з вказаною позовною заявою, в якій просив суд визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , укладений 09 жовтня 2001 року між ОСОБА_3 (покупцем) та ОСОБА_2 (продавцем), зареєстрований за N 3-135 на Універсальній Товарній Біржі "Миколаївська нерухомість 2000".
В обґрунтування позову представник зазначила, що вказаний договір був укладений на Універсальній Товарній Біржі "Миколаївська нерухомість 2000" та зареєстрований під № 3-135. Договір був підписаний сторонами та посадовою особою товарної біржі відповідно до положень чинного на той час законодавства України, а саме Закону України "Про товарну біржу".
26.10.2001 року на підставі вказаного договору було здійснено реєстраційний напис Миколаївським БТІ, згідно з яким право власності на житловий будинок зареєстровано за ОСОБА_3 .
Після укладення договору сторони виконали свої зобов`язання, житловий будинок був переданий покупцеві, який фактично користувався ним як власник.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, у зв`язку з чим відкрилася спадщина. Позивач, як спадкоємець, звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак отримав відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки наданий договір купівлі-продажу, укладений на товарній біржі, не був нотаріально посвідчений, що суперечить ст. 227 Цивільного кодексу УРСР 1963 року.
У зв`язку з цим позивач звернувся до суду з позовом про визнання договору дійсним з метою реалізації свого спадкового права.
Ухвалою суду від 05.06.2025 року провадження у справі було відкрито та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомлення) сторін. Ухвала суду була невідкладно направлена сторонам по справі, а також відразу розміщена в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на електронному сайті Корабельного районного суду м. Миколаєва, тобто ухвала суду була доступною для ознайомлення відповідачу.
В судове засідання сторони не з`явилися.
Представник позивача надала суду заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутність та у відсутність позивача, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити в повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання повідомлений своєчасно та належним чином, зокрема через оголошення на офіційному вебсайті Судової влади України. Проте, в судове засідання не з`явився, відзиву на позовну заяву не надіслав, про причини неявки суд не повідомив.
Третя особа пояснень до суду не надала.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки у судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки, повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки.
Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
За таких обставин, відповідно до ст. 280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень представника позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи, в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що справа підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з огляду на наступне.
Судом встановлено, що 09 жовтня 2001 року брат позивача ОСОБА_3 (покупець) уклав договір купівлі-продажу житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 з ОСОБА_2 , від імені якої на підставі доручення від 19.01.1999 р., посвідченого Барскою Л.Е., приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу, за №113.
Вказаний договір було укладено у письмовій формі з дотриманням вимог Закону України «Про товарну біржу» в редакції, чинній на момент укладення правочину, зокрема частини другої статті 15, відповідно до якої біржові договори не підлягали обов`язковому нотаріальному посвідченню.
Договір містить підписи сторін, а саме, продавця та покупця, а також посадової особи біржі, зокрема заступника директора Універсальної Товарної Біржі «Миколаївська нерухомість 2000», що підтверджує його укладення відповідно до процедури, передбаченої для біржових угод з нерухомістю.
Факт переходу права власності підтверджується реєстраційним написом Миколаївського бюро технічної інвентаризації, здійсненим 26.10.2001 року, за яким право приватної власності на житловий будинок зареєстроване за ОСОБА_3 .
Ціна об`єкта правочину становила 1700 гривень. Договір було виконано сторонами, після укладення договору покупець вступив у володіння житловим будинком, проживав у ньому та здійснював фактичне користування ним як власник.
Однак, у вчиненні нотаріальної дії було відмовлено, оскільки наданий для видачі свідоцтва про право на спадщину договір, посвідчений товарною біржею, не може бути прийнятий нотаріусом як документ, що підтверджує право власності спадкоємця на житловий будинок, так як відповідно до ст. 227 Цивільного кодексу УРСР від 18.07.1967 року, договір купівлі - продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсні Згідно зі статтею 227 Цивільного кодексу Української РСР (у редакції 1963 року), договір відчуження житлового будинку (або його частки), якщо хоча б однією зі сторін є громадянин, підлягає обов`язковому нотаріальному посвідченню. Недодержання цієї вимоги тягне за собою недійсність такого договору.
Згідно з ст. 227 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) договір відчуження житлового будинку (частки), якщо хоча б однією із сторін є громадянин, повинен бути нотаріально посвідчений, а недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору.
Відповідно до статті 47 Закону України «Про нотаріат» для вчинення нотаріальних дій не приймаються документи, які не відповідають вимогам законодавства.
Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 року № 9 Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними роз`яснено, що відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.
Оскільки договір купівлі-продажу житлового будинку було укладено 09.10.2001 року, він підпадає під дію Цивільного кодексу УРСР 1963 року. Як передбачено статтею 227 зазначеного кодексу, договір мав бути нотаріально посвідчений, оскільки покупцем був громадянин. Водночас відповідно до статті 47 ЦК УРСР у поєднанні з пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 28.04.1978 року № 3 «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними», якщо угода, яка потребує нотаріального посвідчення, була повністю або частково виконана однією зі сторін, а інша сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд, за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора, вправі визнати таку угоду дійсною.
Крім того, відповідно до частини другої статті 220 Цивільного кодексу України, якщо сторони домовилися щодо всіх істотних умов договору, що підтверджується належними доказами, та договір було повністю або частково виконано, але одна зі сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, такий договір може бути визнано судом дійсним.
З наданих матеріалів вбачається, що договір купівлі-продажу житлового будинку, укладений між ОСОБА_3 і ОСОБА_2 , було фактично виконано, майно передано покупцю, який вступив у володіння об`єктом та користувався ним на власний розсуд, безперешкодно, протягом тривалого часу. Водночас будь-яких претензій щодо правомірності набуття майна, або спорів з боку інших осіб не заявлено.
З матеріалів справи вбачається, що дана угода була виконана сторонами повністю.
За таких обставин, суд вважає доводи позивача про визнання біржового договору купівлі продажу дійсним, обґрунтованими, а вимогу такою, що підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2022 року у справі № 1519/2-5034/11 (провадження № 61-175сво21) зазначено: «… у разі ухвалення судового рішення за відсутності учасників справи, суд повинен зазначати датою ухвалення ту дату, на яку було призначено розгляд справи, та вказувати у резолютивній частині дату складення повного судового рішення».
Керуючись ст. ст. 7, 8, 12, 13, 258-259, 264-265, 280-282, 354 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Банєва Сніжана Георгіївна про визнання дійсним договору купівлі-продажу житлового будинку - задовольнити.
Визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , укладений 09 жовтня 2001 року між ОСОБА_3 (покупцем) та ОСОБА_2 (продавцем), зареєстрований за N 3-135 на Універсальній Товарній Біржі "Миколаївська нерухомість 2000".
Копію заочного рішення направити відповідачу.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Сторони у справі:
Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: Тернопільська область, Тернопільська область, Бучацький район, с. Ліщанці;
Відповідач ОСОБА_2 , РНОКПП: невідомо, остання відома адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ;
Третя особа - Приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Банєва Сніжана Георгіївна, адреса: АДРЕСА_2 .
Повне судове рішення складено 06 серпня 2025 року.
Суддя Я. А. Чернявська