Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження № 2/733/25/25
Єдиний унікальний №733/1641/24
Рішення

Іменем України

14 серпня 2025 року Ічнянський районний суд Чернігівської області

у складі:

головуючого судді Т.В. Карапиш

за участю секретаря О.П. Щур,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Ічня цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу в розмірі 54843 гривні 90 копійок за договором про надання фінансових послуг. Свої вимоги мотивував тим, що 19.04.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» та ОСОБА_1 на підставі заяви-анкети, шляхом підписання електронним підписом відповідачки було укладено договір про надання фінансових послуг № 359 «Стандартний», відповідно до умов якого позичальнику надано кредит у розмірі 3000 грн. 00 коп., строк кредитування 16 днів та відповідно до п. 1.4 договору визначено, що проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожен день користування, протягом фактичного строку користування кредитом починаючи з першого дня перерахування суми кредиту у наступному розмірі: а) 2% за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтованого строку повернення кредиту; б) починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64 % порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4. (а); в) починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процента ставка збільшується на 1,38% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.(б); г) починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процента ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.(в); д) тип процентної ставки фіксована. Згідно з п. 1.9. договору граничний строк кредитування (строк дії договору) становить: 1 рік.

01 грудня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було укладено договір факторингу № 1-12, відповідно до умов якого ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» відступило право грошової вимоги ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» до позичальників, в тому числі за договором про надання фінансових послуг № 359 «Стандартний» від 19.04.2021 року, що укладений між ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» та ОСОБА_1 , сума заборгованості за яким, станом на дату відступлення права вимоги, складає 22860,00 гривень, із яких: 3000,00 гривень заборгованість за тілом кредиту; 19860,00 гривень заборгованість по процентам. Таким чином, ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» наділене правом грошової вимоги до відповідачки ОСОБА_1 , а ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» втратило такі права.

10 березня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» було укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-03/2023/01, відповідно до умов якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило право грошової вимоги ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до позичальників, в тому числі за договором про надання фінансових послуг № 359 «Стандартний» від 19.04.2021 року, що укладений між ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» та ОСОБА_1 , сума заборгованості за яким, станом на дату відступлення права вимоги, складає 54843,90 гривень, із яких: 3000,00 гривень сума заборгованості за основним зобов`язанням; 51843,90 гривень сума заборгованості за нарахованими процентами. Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділене правом грошової вимоги до відповідачки ОСОБА_1 , а ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» втратило такі права.

Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом, що підлягають стягненню з позичальниці ОСОБА_1 станом на 10.07.2024 року становить 54843,90 гривень, із яких: 3000,00 гривень заборгованість за тілом кредиту; 51843,90 гривень заборгованість за відсотками.

На підставі викладеного, позивач просить стягнути з відповідачки ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 51843,90 гривень, витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028,00 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 13000,00 грн.

19 серпня 2024 року ухвалою Ічнянського районного суду Чернігівської області було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

09 вересня 2024 року до Ічнянського районного суду Чернігівської області від представника відповідачки ОСОБА_1 адвоката Лишка В.А. надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній заперечує проти позову та вказує на те, що 01.12.2021 року було укладено договір № 1-12, відповідно до якого ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 359 та на підтвердження цього позивачем надано копію вищевказаного договору. У договорі факторингу зазначено, що його невід`ємною частиною є додатки: Додаток № 3 Реєстр Боржників у паперовому вигляді, Додаток № 4 Акт приймання-передавання Реєстру Боржників у паперовому вигляді, тоді як у додатках до позовної заяви міститься копія окремих аркушів Акту приймання-передавання Реєстру Боржників та Витяг з Реєстру Боржників, в той час як Витяг Реєстру Боржників договором факторингу № 1-12 не передбачено. Крім того, докази позивачем подані лише в копіях без їх належного засвідчення, з порушенням п. 5.26 Національного стандарту ДСТУ 4163-2020, затвердженого наказом Державного підприємства «Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості» від 01.07.2020 № 144, згідно якого, відмітка про засвідчення копії документа складається з таких елементів: слів «Згідно з оригіналом» (без лапок), найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її власного імені та прізвища, дати засвідчення копії. У випадках, визначених законодавством, копії документів засвідчують відбитки печатки юридичної особи, структурного підрозділу юридичної особи або печатки «Для копій». Відмітку про засвідчення копії документа проставляють нижче реквізиту «Підпис» на лицьовому боці останнього аркуша копії документа. Подібні вимоги щодо належного засвідчення документів були закріплені в Національному стандарті України «Державна уніфікована система документації «Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів» ДСТУ № 4163-2003, чинність якого скасована з 01.09.2021 року. Зазначеним способом повинна засвідчуватись кожна сторінка документа, поданого у копії.

Так само зазначив про відсутність належного засвідчення копії договору від 10 березня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-03/2023/01, акту приймання-передачі реєстру боржників, реєстру боржників, витягу з реєстру боржників, а реєстр боржників позивачем подано не в повному обсязі.

У відзиві на позов представник відповідачки ОСОБА_1 адвокат Лишко В.А. також вказує, що відповідно до паспорту кредиту визначено строк кредитування, який становить 16 днів, орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк кредитування 3000 грн. (тіло кредиту) + 960,00 грн. (% по договору). Отже, строк кредитування становить 16 днів з 19.04.2021 року по 04.05.2021 року, сума процентів за користування кредитом 960,00 грн. У розрахунку ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» проценти за користування кредитом нараховано до 30.11.2021 року, тобто нарахування здійснено поза межами погодженого сторонами строку кредитування, так само з порушенням проведено розрахунок ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», оскільки період розрахунку вказаний з 01.12.2021 року по 18.04.2022 року, кількість днів 139, що суперечить нормам ст. 1048 ЦК України.

Також представник відповідачки ОСОБА_1 адвокат Лишко В.А. посилається на положення ст. 261 ЦК України, відповідно до якої перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Вказує, що позовну заяву було подано 22.07.2024 року, тоді як останнім днем позовної давності є 05.05.2024 року, що свідчить про пропуск строку позовної давності позивачем.

Крім того, представник відповідачки ОСОБА_1 адвокат Лишко В.А. вказує на не відповідність позовної вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 13000,00 грн. критерію реальності та розумності таких витрат, так як вони є завищеними та не відповідають складності справи, обсягу виконаних адвокатом робіт. На підставі викладеного, просив суд відмовити в задовленні позовних вимог.

07 жовтня 2024 року до Ічнянського районного суду Чернігівської області від представника позивача ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНР» Ткаченко М.М. надійшли письмові пояснення, в яких остання просить суд позов ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором задовольнити та вказує, що долучені до позовної заяви копії електронних документів повністю відповідають їх оригіналам, всі докази щодо права вимоги також відповідають оригіналам, і, якщо суд визнає це за необхідне, позивач готовий їх надати на відповідну вимогу суду. Зазначає, що відповідно до п. 1.2 Кредитного договору, кредит надається на строк, зазначений у заяві анкеті та графіку платежів, який є додатком до цього договору та є невід`ємною його частиною. Відповідно до наданого розрахунку заборгованості, нарахування відсотків здійснювалось за період з 19.04.2021 року по 18.04.2022 року, тобто в межах строку кредитування, зазначеного в Кредитному договорі та в Заяві-анкеті на отримання кредиту. При цьому, відповідно до умов договору, відсоткова ставка за перші 16 днів становить 2% на день, з 17 по 30 день 3,64% на день, з 31 по 46 5,02 % на день, в подальшому 7,67 % на день. При цьому, перевірити правильність розрахунків можливо за допомогою елементарних математичних операцій множення, ділення та додавання. Отже, нарахування відсотків здійснювалось в межах строку кредитування, визначеного та погодженого сторонами Договору, а в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження належного виконання умов договору та контррозрахунок заборгованості, здійснений Відповідачем. Таким чином, відсутні підстави для сумніву у правильності здійснених Кредитором розрахунків. Відповідачем не надано суду доказів, що під час укладення спірного договору він не був ознайомлений з усіма його умовами, передбаченими законом, або діяв на умовах, зазначених як вкрай невигідних для себе. При цьому договір та його умови в судовому порядку не оскаржувались, не визнавалися не дійсними, а тому є такими, що відповідають волевиявленню сторін.

Що стосується позовної давності, то загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Між позичальником ОСОБА_1 та ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» 19.04.2021 року був укладений Договір про надання споживчого кредиту № 359, відповідно до умов якого дата повернення кредиту 19.04.2022 рік. Оскільки ні первісний кредитор, ні позивач не надсилали відповідачу вимог про дострокове погашення кредиту, тому момент виникнення у позивача права на звернення з даним позовом та момент початку перебігу позовної давності є невиконання умов договору, а саме, 19.04.2022 року. Таким чином, перебіг строку позовної давності закінчується 19.04.2025 року. Крім того, відповідно до п. 12 Перехідних та прикінцевих положень до ЦК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) строки, визначені ст.ст. 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Також відповідно до п. 19 Перехідних та прикінцевих положень до ЦК України, в період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року № 64/20/22, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України» «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року № 2102-ІХ, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану, а тому строки позовної давності не були пропущені позивачем.

Що стосується витрат на правничу допомогу, то обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Проте відповідач не наводить обґрунтування не співмірності витрат із складністю справи та не надає суду будь-яких доказів на підтвердження такої позиції. Твердження відповідача не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, а тому такі твердженнями є припущеннями.

Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» Морозова В.В. в судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином (а.с. 175).

Відповідачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Лишко В.А. в судове засідання не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином (а.с. 176).

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як встановлено в судовому засіданні, 19 квітня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі заяви-анкети (для отримання кредиту) № 359 (а.с. 9,зворот), що акцептована відповідачкою шляхом підписання електронним підписом останньої, було укладено договір про надання фінансових послуг № 359 «Стандартний», відповідно до умов якого позичальниці надано кредит у розмірі 3000 грн. 00 коп., строк кредитування 16 днів та відповідно до п. 1.4 договору визначено, що проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожен день користування, протягом фактичного строку користування кредитом починаючи з першого дня перерахування суми кредиту у наступному розмірі: а) 2% за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтованого строку повернення кредиту; б) починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64 % порівняно з процентною ставкою, зазначеною у 1.4. (а); в) починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процента ставка збільшується на 1,38% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.(б); г) починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процента ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.(в); д) тип процентної ставки фіксована. Згідно з п.1.9. договору граничний строк кредитування (строк дії договору) становить: 1 рік (а.с. 7-9).

Відповідачка здійснила дії, спрямовані на укладання договору шляхом заповнення заяви-анкети № 359 на сайті smk.zp.ua, з введенням коду підтердження F6, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, що підтверджується Інформацією щодо порядку (процедури), хронології дій щодо укладення електронного договору ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» (а.с. 13-14) та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, Кредитодавцем перераховано грошові кошти у розмірі 3000,00 гривень, що підтверджується копією листа ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» від 03.06.2024 року щодо підтвердження переказу грошових коштів (а.с. 15, зворот). Підписанням договору відповідачка ОСОБА_1 підтвердила, що вона ознайомлена з усіма його додатками, включаючи Правила надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «Служба миттєвого кредитування», що розміщені на сайті smk.zp.ua та www.bistrozaim.ua та погодилась з ними.

Як видно з повідомлення від 09.06.2025 року та виписки за договором № б/н за період 19.04.2021-25.04.2021, наданої АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (а.с. 171-172), на виконання ухвали Ічнянського районного суду Чернігівської області від 05.05.2025 року, на ім`я ОСОБА_1 емітовано карту № НОМЕР_1 . Відповідно до вищевказаної виписки, 19.04.2025 року на зазначений картковий рахунок ОСОБА_1 було зараховано переказ на суму 3000,00 грн., що свідчить про те, що кредитодавець свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі та надав грошові кошти у розмірі, встановленому договором, а відповідачка ОСОБА_1 не виконує належним чином зобов`язань за договором.

Згідно з матеріалами справи, позивач є юридичною особою, зареєстрованою у встановленому законом порядку, має право на здійснення таких видів економічної діяльності, як 64.19 інші види грошового посередництва (основний); 64.92 інші види кредитування; 64.99 надання інших фінансових послуг; 66.12 посередництво за договорами по цінних паперах або товарах (а.с. 36).

01 грудня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було укладено договір факторингу № 1-12, відповідно до умов якого ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» відступило право грошової вимоги ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» до позичальників, в тому числі за договором про надання фінансових послуг № 359 «Стандартний» від 19.04.2021 року, що укладений між ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» та ОСОБА_1 (а.с. 20-24),

Відповідно до копії реєстру боржників до Договору факторингу № 1-12 від 01.12.2021 року (а.с. 23-24) та витягу з реєстру боржників Додатку № 3 до договору факторингу № 1-12 від 01.12.2021 року, ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 22860,00 гривень, із яких: 3000,00 гривень заборгованість за тілом кредиту; 19860,00 гривень заборгованість по процентам (а.с. 25). Таким чином, ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» наділене правом грошової вимоги до відповідачки ОСОБА_1 , а ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» втратило такі права.

10 березня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» було укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-03/2023/01, відповідно до умов якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило право грошової вимоги ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до позичальників, в тому числі за договором про надання фінансових послуг № 359 «Стандартний» від 19.04.2021 року, що укладений між ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» та ОСОБА_1 (а.с. 26,зворот-29).

Відповідно до копії реєстру боржників до Договору факторингу № 10-03/2023/01 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.03.2023 року (а.с. 30-31) та копії витягу з реєстру боржників Додатку № 3 до договору № 10-03/2023/01 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.03.2023 року (а.с. 32), ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 54843,90 грн., з яких: 3000,00 грн. сума заборгованості за основним зобов`язанням; 51843,90 грн. сума заборгованості за нарахованими процентами (а.с. 32). Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділене правом грошової вимоги до відповідачки ОСОБА_1 , а ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» втратило такі права.

Щодо тверджень представника відповідачки ОСОБА_1 адвоката Лишка В.А., наведених у відзиві на позов про те, що у договорі факторингу № 1-12 від 01.12.2021 року зазначено, що його невід`ємною частиною є додатки: Додаток № 3 Реєстр Боржників у паперовому вигляді, Додаток № 4 Акт приймання-передавання Реєстру Боржників у паперовому вигляді, тоді як у додатках до позовної заяви міститься копія окремих аркушів Акту приймання-передавання Реєстру Боржників та Витяг з Реєстру Боржників, в той час як Витяг Реєстру Боржників договором факторингу № 1-12 не передбачено, а також відсутність належного засвідчення копії вищевказаного договору та договору від 10 березня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-03/2023/01, акту приймання-передачі реєстру боржників, реєстру боржників, витягу з реєстру боржників, надання не повного реєстру боржників до вказаного договору, оскільки докази позивачем подані лише в копіях без їх належного засвідчення, з порушенням п. 5.26 Національного стандарту ДСТУ 4163-2020, затверджений наказом Державного підприємства «Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості» від 01.07.2020 № 144, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 177 ЦПК України, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Згідно з частиною другою статті 95 ЦПК України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Таким чином, надані позивачем копії реєстру боржників до Договору факторингу № 1-12 від 01.12.2021 року (а.с. 23-24), витяг з реєстру боржників Додатку № 3 до договору факторингу № 1-12 від 01.12.2021 року, копія реєстру боржників до Договору факторингу № 10-03/2023/01 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.03.2023 року (а.с. 30-31) та копія витягу з реєстру боржників Додатку № 3 до договору № 10-03/2023/01 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.03.2023 року є належними та допустимими доказами, так як свідчать про перехід права вимоги від ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» до ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», а також від ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» до ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» саме щодо боржника ОСОБА_1 .

Що стосується засвідчення наданих позивачем копій документів належним чином, то частиною четвертою статті 95 ЦПК України встановлено, що копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Таким чином, ЦПК України, як процесуальним законом, не встановлено порядку засвідчення копій документів, як письмових доказів, а норма частини четвертої статті 95 ЦПК України є відсильною та зумовлює необхідність урахування учасниками процесу стандартів оформлення документів, визначених національним стандартом як нормативним документом відповідно до статей 1, 23 Закону України «Про стандартизацію».

01 вересня 2021 року набув чинності новий стандарт на заміну ДСТУ 4163-2003, який регулює порядок оформлення організаційно-розпорядчих документів - Національний стандарт України Державна уніфікована система документації «Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів» ДСТУ 4163:2020, затверджений наказом Державного підприємства «Український науководослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості» (ДП «УкрНДНЦ») від 1 липня 2020 року № 144.

Згідно з пунктом 5.26. Національного стандарту України «Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів» ДСТУ 4163:2020, відмітка про засвідчення копії документа складається з таких елементів: слів «Згідно з оригіналом» (без лапок), найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її власного імені та прізвища, дати засвідчення копії. У випадках, визначених законодавством, копії документів засвідчують відбитком печатки юридичної особи, структурного підрозділу (служби діловодства, служби кадрів, бухгалтерії тощо) юридичної особи або печатки «Для копій». Відмітку про засвідчення копії документа проставляють нижче реквізиту «Підпис» на лицьовому боці останнього аркуша копії документа. Зазначеним способом повинна засвідчуватись кожна сторінка документа, поданого у копії.

У разі подання учасником справи до суду пакету документів у копіях, які прошиті із проставленням на останній його сторінці посвідчувального напису, із зазначенням кількості сторінок та проставленням підпису уповноваженої особи заявника та його печатки, такі процесуальні дії учасника справи свідчать про подання ним копій документів з дотриманням вимог щодо їх засвідчення відповідно до вимог національного стандарту щодо оформлення документів. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 18 грудня 2018 року у справі № 761/5894/17, від 14 грудня 2018 року у справі № 914/809/18; від 1 жовтня 2020 року у справі № 910/8794/17, від 14 вересня 2021 року у справі № 916/2024/20.

Як видно із матеріалів справи, позивачем на виконання ухвали Ічнянського районного суду Чернігівської області від 27 січня 2025 року було надіслано для огляду в судовому засіданні витребувані судом документи: нотаріально посвідчена копія Договору № 10-03/2023/01 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 10.03.2023 року, укладеного між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», а також копія Додатку № 1 до Договору № 10-03/2023/01 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 10.03.2023 р. Реєстр боржників до договору № 10-03/2023/01 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.03.2023 року, копія Додатку № 2 до Договору № 10-03/2023/01 про відступлення прав вимоги від 10.03.2023 р. Акт прийому-передачі Реєстру Боржників в електронному вигляді, права вимоги за яким відступаються за Договором № 10-03/2023/01 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.03.2023 року, копія додатку № 3 до Договору № 10-03/2023/01 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 10.03.2023 р. Реєстр боржників до договору № 10-03/2023/01 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.03.2023 року, копія Додатку № 4 до Договору № 10-03/2023/01 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 10.03.2023 р. Акту прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором № 10-03/2023/01 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 10.03.2023, копія Додатку № 5 до Договору № 10-03/2023/01 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 10.03.2023 р. Акт прийому-передачі Документації Боржників від 10.03.2023 року, копія Акту про повернення Права Вимоги до Договору № 10-03/2023/01 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 10.03.2023 року, копія Акту зарахування зустрічних однорідних вимог Акт зарахування зустрічних однорідних вимог до Договору № 10-03/2023/01 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.03.2023 року; нотаріально посвідчена копія Додатку № 4 до Договору № 10-03/2023/01 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 10.03.2023 р. Акту прийому-передачі Реєстру боржників за Договором № 10-03/2023/01 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 10.03.2023 року; нотаріально посвідчена копія Акту зарахування зустрічних однорідних вимог від 31.03.2023 року; нотаріально посвідчена копія Додатку № 3 до Договору № 10-03/2023/01 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 10.03.2023 р. Реєстр боржників до Договору № 10-03/2023/01 Про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.03.2023 року, копія виписки з ЄДРПОУ на ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», які прошиті із проставленням на останній сторінці кожної з копій вказаних документів підпису та печатки приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В., із зазначенням кількості сторінок. Таким чином, позивач надав копії документів з дотриманням вимог щодо їх засвідчення відповідно до вимог національного стандарту щодо оформлення документів, а тому доводи представника відповідачки щодо подання позивачем копій документів без їх належного засвідченя не заслуговують на увагу.

Крім того, згідно висновку Великої Палати Верховного Суду викладеного у постанові від 4 липня 2023 року у справі № 233/4365/18: «Вимоги до процесуальних документів і додатків до них визначає процесуальний закон, а не Національний стандарт України, затверджений Державним комітетом з питань технічного регулювання та споживчої політики. Правила проставлення відмітки про засвідчення копії документа, визначені у пункті 5.27 ДСТУ 4163-2003, не поширюються на засвідчення копій документів, які учасники справи подають до суду».

У відзиві на позов представник відповідачки ОСОБА_1 адвокат Лишко В.А. також вказує, що відповідно до паспорту кредиту визначено строк кредитування, який становить 16 днів, орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк кредитування 3000 грн. (тіло кредиту) + 960,00 грн. (% по договору). Отже, строк кредитування становить 16 днів з 19.04.2021 року по 04.05.2021 року, сума процентів за користування кредитом 960,00 грн. У розрахунку ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» проценти за користування кредитом нараховано до 30.11.2021 року, тобто нарахування здійснено поза межами погодженого сторонами строку кредитування, так само з порушенням проведено розрахунок ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», оскільки період розрахунку вказаний з 01.12.2021 року по 18.04.2022 року, кількість днів 139, що суперечить нормам ст. 1048 ЦК України. Вказані доводи представника відповідачки не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки, як зазначено у п. 1.3 договору про надання фінансових послуг № 359 «Стандартний» від 19.04.2021 року, орієнтовний строк повернення кредиту 16 днів з моменту отримання кредиту. У разі сплати всіх нарахованих на дату такої сплати процентів, орієнтовний строк повернення кредиту перераховується та становить 16 днів з моменту сплати всіх нарахованих процентів. Відповідно до п. 1.9 Договору, граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору): 1 рік.

П. 1.4 Договору визначено, що проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожен день користування, протягом фактичного строку користування кредитом починаючи з першого дня перерахування суми кредиту у наступному розмірі: а) 2% за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтованого строку повернення кредиту; б) починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64 % порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4. (а); в) починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процента ставка збільшується на 1,38% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.(б); г) починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процента ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.(в); д) тип процентної ставки фіксована.

Відповідно до пунктів 1.4.1 та 1.4.2 Договору, нараховані проценти підлягають обов`язковій сплаті на 16 день з моменту отримання кредиту, в сумі, що нарахована за фактичний строк користування кредитом на дату сплати. В разі, якщо сума кредиту лишається неповернутою після орієнтовного строку повернення кредиту, проценти підлягають обов`язковій сплаті кожні 16 днів у сумі, нарахованій за фактичний строк користування кредитом.

В анкеті - заяві на отримання кредиту, що є додатком № 1 до кредитного договору та невід`ємною його частиною, відповідачка підтвердила, що вона ознайомлена з примірним (типовим) кредитним договором та усіма його додатками, включаючи Правила надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «Служба миттєвого кредитування», що розміщені на офіційному сайті www.bistrozaim.ua, виявила бажання отримати кредит у розмірі 3000 грн. Строк повернення кредиту у заяві визначено 365 днів. Відповідачка здійснила дії, спрямовані на укладання договору шляхом заповнення заяви-анкети № 359 на сайті smk.zp.ua, з введенням коду підтвердження F6, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору. Підписанням договору відповідачка ОСОБА_1 підтвердила, що вона ознайомлена з усіма його додатками, включаючи Правила надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «Служба миттєвого кредитування», що розміщені на сайті smk.zp.ua та www.bistrozaim.ua і погодилась з ними.

Таким чином, ОСОБА_1 здійснила дії, спрямовані на укладення кредитного договору, який є предметом позову та не заперечувала факт його підписання. В установленому законом порядку вказаний договір недійсним не визнавався та є чинним.

В орієнтовний строк повернення кредиту (16 днів) ОСОБА_1 зобов`язання за вказаним кредитним договором не виконала, жодних платежів не здійснила. Тому, проценти за користування кредитними коштами, починаючи з першого дня перерахування суми кредиту, як це передбачено п. 1.4 умов Договору, за період з 19.04.2021 року по 04.05.2021 року мали визначатися на підставі пп. а п.1.4 договору і їх розмір склав 960 грн. (3000 грн х 2% = 60 грн. в день х 16 днів).

У подальшому, після закінчення орієнтовного строку повернення кредиту і протягом всього часу фактичного користування кредитними коштами, але не більше граничного строку кредитування, який визначено сторонами в 1 рік, проценти повинні розраховуватися відповідно до пп. б,в,г п. 1.4 умов договору про надання фінансових послуг № 359 «Стандартний» від 19.04.2021 року.

Таким чином, за період з 05.05.2021 року по 18.05.2021 року (п.1.4 (б) умов Договору), процентна ставка становила 3,64% (2% + 1,64% = 3,64%);

- за період з 19.05.2021 року по 02.06.2021 року (п.1.4 (в) умов договору), процентна ставка становила 5,02 % (3,64% + 1,38% = 5,02%);

- за період з 03.06.2021 року по 18.04.2022 року (по дату закінчення граничного строку договору, який не може перевищувати 1 рік (п.1.9 Договору), процентна ставка становила 7,67% (5,02% + 2,65% = 7,67%).

Отже, надані позивачем розрахунки заборгованості (а.с. 16-19) відповідають п.1.4,1.4.1,1.4.2 умов Договору, які були погоджені сторонами та не суперечать заяві - анкеті для отримання кредиту.

Що стосується доводів представника відповідачки про пропуск позивачем строку позовної давності позивачем, суд зазначає наступне.

Цивільним кодексом України визначено, що позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.ст.255,257 ЦК України).

Статтею 264 ЦК України визначено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Постановою КМУ від 11.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом» від 11.03.2020 впроваджено дію карантину. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби, строки визначені ст.ст. 257,258,362,559,681,728,786,1293 Цивільного Кодексу України були продовжені на строк дії такого карантину (п.12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України).

Дія карантину завершена 01.07.2023 відповідно до Постанови КМУ №651 від 27.06.2023.

Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжувався та Законом "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" (№ 13172), строк дії воєнного стану в Україні продовжено строком на 90 діб з 05 години 30 хвилин 09 травня 2025 року до 07 серпня 2025 року.

Відповідно до п.19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

Як свідчать матеріали справи, позивач ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» звернувся до суду із позовом засобами поштового зв`язку 01.08.2024 року, тобто після закінчення карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, але в період дії в Україні воєнного стану, отже відповідно до наведених вище нормативно-правових актів строк позовної давності продовжується на законодавчо встановлений час дії карантину та дії воєнного стану, а тому належить зробити висновок, що позовну давність позивачем не було пропущено.

Таким чином, враховуючи продовження строків позовної давності на строк дії карантину з 11.02.2020 та зупинення перебігу позовної давності на строк дії воєнного стану з 24.02.2022, позивачем не пропущений строк позовної давності з часу виникнення у нього права вимоги за кредитним договором і до часу винесення рішення по справі.

Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом, що підлягають стягненню з позичальниці ОСОБА_1 станом на 10.07.2024 року становить 54843,90 гривень, із яких: 3000,00 гривень заборгованість за тілом кредиту; 51843,90 гривень заборгованість за відсотками (а.с. 19).

У відповідності до ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Стаття 207 ЦК України вказує, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (в т.ч. електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Пункт 1 ст. 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання повинне виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Стаття 612 ч. 1 ЦК України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк.

Частиною 1 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Частиною 1 статті 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику /грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем/ у строк та в порядку, встановлені договором.

Частиною 1 статті 1048 ЦК України встановлено, що Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Частиною 5 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису усіма сторонами електронної правової угоди; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до правових висновків, викладених у Постанові Верховного Суду від 12.01.2021 року у справі № 524/5556/19, не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.

Судом встановлено, що зобов`язання за договором про надання фінансових послуг ОСОБА_1 не виконала, доказів погашення заборгованості суду не надала. Таким чином вимога позивача про стягнення з відповідачки суми боргу у розмірі 54843,90 гривень, із яких: 3000,00 гривень заборгованість за тілом кредиту; 51843,90 гривень заборгованість за відсотками, ґрунтується на законі та підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно вимог ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 6 статті 81 ЦПК України встановлено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачем відповідно до вимог ч.1 ст. 81 ЦПК України належним чином доведено обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог щодо стягнення заборгованості.

На підставі вказаних норм закону, враховуючи, що відповідачка не виконала свої зобов`язання за договором про споживчий кредит, не сплатила вищевказану заборгованість в добровільному порядку, суд вважає, що з ОСОБА_1 необхідно стягнути на користь позивача вказану суму заборгованості за договором про надання фінансових послуг.

При винесенні рішення, суд керується статтею 13 ЦПК України, щодо розгляду судом справ в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Згідно із ч.1, ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу та пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України із відповідачки слід стягнути судові витрати на користь позивача в розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 копійок.

На підтвердження понесених витрат на правову допомогу представником позивача надано копію договору № 07-06/2024 від 07.06.2024 року, укладеного між ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» і АО «ЛАГАЛ АССІСТАНС» (а.с. 36,зворот-37); копію прайс-листа АО «Лігал Ассістанс» (а.с. 38); заявку на надання юридичної допомоги № 114 від 01.07.2024 року (а.с. 40); витяг з акту № 2 про надання юридичної допомоги від 05.07.2024 року, в якому наведені надані АО «ЛІГАЛ АССІСТАНС» послуги ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», їх кількість та вартість на загальну суму 13000,00 грн. (а.с. 41); копію платіжної інструкції № від 12.07.2024 року, виданої ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК», призначення платежу: надання правової допомоги згідно договору № 07-06/2024 від 07.06.2024 року про надання правової допомоги (а.с. 39).

У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. Також Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставістатті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Таким чином, відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідачки ОСОБА_1 на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» грошові кошти в сумі 13000,00 гривень понесених витрат на правничу допомогу, який буде достатнім, співмірним та справедливим з огляду на категорію та складність справи.

Керуючись ст.ст. 4,19,76,81, 133, 137, 141, 247, 258-259, 263-265, 274, 279, 354 ЦПК України, ст. 257, ч.1 ст. 258, ч.1 ст. 261, ч.5 ст. 261, ст.ст. 264, 512, 514, 516, 526, 530, 610-611, 625, 629, 1046-1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої в АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (, адреса місця знаходження: 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306) заборгованість за договором про надання фінансових послуг № 359 від 19 квітня 2021 року в розмірі 54843 (п`ятдесят чотири тисячі вісімсот сорок три) гривні 90 копійок, із яких: 3000,00 гривень заборгованість за тілом кредиту; 51843,90 гривень заборгованість за відсотками.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої в АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (, адреса місця знаходження: 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306) судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 копійок.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої в АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (, адреса місця знаходження: 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306) понесені судові витрати на правову допомогу в розмірі 13000 (тринадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Рішення може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», місце знаходження: 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306, .

Відповідачка: ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Повне судове рішення складено 14 серпня 2025 року.

Суддя Т. В. Карапиш