УХВАЛА

18 серпня 2025 року

м. Київ

справа № 754/8481/25

провадження № 61-10598зно25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Петрова Є. В., розглянув заяву ОСОБА_1 про відвід судді Петрова Є. В. від участі у розгляді заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Верховного Суду від 13 серпня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до начальника відділу організації розгляду звернень та запитів управління організації комунікації з громадськістю розгляду звернень та запитів офісу Генерального прокурора України Стойко Вікторії Вікторівни про відшкодування моральної шкоди та зобов`язання передати звернення за призначенням для їх розгляду та повідомлення про це позивача,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Верховного Суду від 30 липня 2025 року відмовлено ОСОБА_1

у задоволенні заяви про відвід судді Верховного Суду Сакари Н. Ю. від участі у розгляді його заяви про перегляд ухвали Верховного Суду від 23 липня 2025 року (касаційне провадження № 61-9726зно25).

У липні 2025 року ОСОБА_1 на офіційну електронну адресу Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надіслав заяву про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Верховного Суду від 30 липня 2025 року.

У заяві про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Верховного Суду

від 30 липня 2025 року ОСОБА_1 заявив недовіру судді-доповідачу

Карпенко С. О.

Ухвалою Верховного Суду від 04 серпня 2025 року заяву ОСОБА_1 про відвід судді Верховного Суду Карпенко С. О. визнано необґрунтованою та передано для вирішення зазначеного питання у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України, іншому судді.

Ухвалою Верховного Суду від 13 серпня 2025 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Верховного Суду Карпенко С. О. від участі у розгляді заяви ОСОБА_1 про перегляд ухвали Верховного Суду від 30 липня 2025 року за нововиявленими обставинами відмовлено.

15 серпня 2025 року засобами електронного зв`язку ОСОБА_1 подав заяву про перегляд ухвали Верховного Суду від 13 серпня 2025 року за нововиявленими обставинами, у якій заявник висловив недовіру судді Петрову Є. В.

У змісті «заяви про перегляд судового рішення» висловлено недовіру судді, а також заперечення проти того, щоб суддя розглядав та вирішував заяву ОСОБА_1 і зокрема, зазначає наступне: «Я вищевказаному судді (Є.Петровій) не довіряю (підстави вагомі) - і це моє право (ст.21 КУ) з яким ви ЗОБОВ'ЯЗАНІ рахуватись, бо це право вище за рангом виконання чим усі статті ЦПКУ - це і є конституційним принципом «ВЕРХОВЕНСТВА ПРАВА» (це я пишу для того, щоб він не розглядав цю заяву - маються на увазі вищевказаний суддя) … це буде наочний ЗЛОЧИН, якщо знову цей же суддя буде розглядати і вирішувати цю заяву. Вам це зрозуміло? Вищевказаний суддя постановляє НЕЗАКОННУ ухвалу, бо вона постановлена не ПО СУТІ, а СУТЬ викладена мною і вона НЕЗМІННА у кас.скарзі … і тому цілком природньо цьому судді заявити відвід (ця ухвала для розумово обмежених, але не для мене) - це порушення вимог ст.5,11 ЗУ «Про інформацію» (я повинен знати те, що мене стосується особисто), а те, що він ухвалив і те, що я просив - він і пів-слова не вказав в ухвалі + його це зобов'язує робити ст.68 КУ, п.1 ч.7 ст.56 ЗУ «Про судоустрій і … » та ст.2 ЦПКУ: захист моїх прав».

15 серпня 2025 року протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу призначено судді-доповідачеві Петрову Є. В.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або необ`єктивності судді.

Суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанції, а також у новому її розгляді після скасування ухвали чи рішення суду касаційної інстанції (частини четверта статті 37 ЦПК України).

Наявність безсторонності (відсутність упередженості або необ`єктивності) відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно об`єктивного критерію необхідно зазначити, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Сумніви у неупередженості судді повинні ґрунтуватися на фактичних обставинах, а не на припущеннях.

ЦПК України не встановлює вичерпного переліку обставин, які свідчать про упередженість чи необ`єктивність судді, проте визначає, що такі підстави повинні бути обґрунтовані особою, яка ініціює питання про відвід судді.

Згідно з частинами другою та третьою статті 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» від 09 листопада 2006 року (BELUKHA v. UKRAINE N 33949/02, § 49 - 52).

Відповідно до частини четвертої статті 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Водночас згідно з частиною першою статті 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Зі змісту поданої заяви вбачається, що доводи заявника щодо наявності підстав для відводу судді Верховного Суду Петрова Є. В. зводяться до незгоди з його судовим рішенням, яким вирішувалося питання заявленого ОСОБА_1 відводу судді Верховного Суду Карпенко С. О., що в силу положень частини четвертої статті 36 ЦПК України не може бути підставою для відводу.

Отже, доводи заяви ОСОБА_1 не містять посилання на обставини, які б дали підстави для висновку про необ`єктивність та упередженість судді Верховного Суду Петрова Є. В.

Верховний Суд наголошує на тому, що необґрунтоване усунення судді від участі у розгляді певної справи є так само порушенням права на справедливий суд, як і незадоволення обґрунтованої заяви про відвід судді.

Суд оцінює обставини у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні. Тому доводи заяви не можуть слугувати підставою для відводу судді, оскільки не підтверджують наявність об`єктивних сумнівів у її неупередженості та об`єктивності, а також наявність підстав вважати, що суддя Петров Є. В. прямо заінтересований в результаті розгляду справи.

Інших змістовних доводів та підстав для відводу судді Петрова Є. В. заявник не навів.

Ураховуючи необґрунтованість заявленого відводу, питання про відвід, відповідно до частини третьої статті 40 ЦПК України, підлягає передачі на розгляд іншому судді, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Керуючись статтями 33, 36, 40 ЦПК України, Верховний Суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Верховного Суду Петрова Є. В. визнати необґрунтованою.

Заяву про відвід судді Верховного Суду Петрова Є. В. передати для вирішення зазначеного питання у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України, іншому судді.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Петров