Справа № 607/753/25
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

08 липня 2025 року Кролевецький районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді Придатко В.М.

за участі секретаря Клишкової Ю.В.

відповідача ОСОБА_1

представника відповідача адвоката Овчинникової Р.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кролевці справу за заявою Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку суброгації,-

в с т а н о в и в:

14 січня 2025 року Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», звернувшись до суду із даним позовом, посилається на те, що 20.08.2021 року між Приватним акціонерним товариством «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» (далі - Позивач) та ОСОБА_2 (далі - Страхувальник) було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 06/107-79-007670/21 (далі - Договір). Предметом даного Договору були майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «DAF» державний номерний знак « НОМЕР_1 ». У відповідності до умов вказаного Договору страхування Позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь Страхувальника страхове відшкодування.

19.08.2022р. в вул. 8 Березня, м. Кролевець, Сумська обл. сталася ДТП за участю автомобіля DAF XF105 460 д.р. № НОМЕР_2 та автомобіля ТРАКТОР Зубренок д.р. № б/н під керуванням ОСОБА_1 . Внаслідок вищевказаної ДТП транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень.

Відповідно до Постанови Кролевецького районного суду Сумської області від 08 вересня 2022 року по справі 3579/1105/22, Відповідача було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Страхувальник ОСОБА_2 звернувся з заявою до позивача про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку та надав всі необхідні документи, на підставі чого було складено страховий акт і на підставі вище зазначеного страхового акту ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» здійснила виплату страхового відшкодування в розмірі 18721,35 грн., після чого до позивача перейшло право вимоги до відповідача, як до особи відповідальної за нанесену шкоду внаслідок ДТП нанесеної потерпілому.

Тому просять суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» завдані збитки в порядку суброгації у розмірі 18721,35 грн. та 2422,40 грн. сплаченого судового збору.

Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог у зазначеному розмірі. Визнавши позов, наголосили, що відповідач перебуває у скрутному матеріальному становищі, не має достатніх джерел доходів для оплати заборгованості, має значну заборгованість перед банками та фінансовими установами, перебував на лікуванні та поніс значні матеріальні затрати у зв`язку з цим. Тому просить суд на підставі ч.4 ст.1193 ЦК України зменшити розмір відшкодування шкоди наполовину, звільнивши також від сплати судового збору.

Суд, дослідивши зібрані докази, дійшов висновку про вирішення справи в межах заявлених вимог за наявними в ній матеріалами з задоволенням позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин.

20.08.2021 року між Приватним акціонерним товариством «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» (далі - Позивач) та ОСОБА_2 (далі - Страхувальник) було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 06/107-79-007670/21 (а.с.28-41). Транспортний засіб DAF XF105 460 д.р. № НОМЕР_2 зареєстрований як власність ОСОБА_3 (а.с.19).

Відповідно до постанови Кролевецького районного суду Сумської області від 08 вересня 2022 року по справі 579/1105/22, 19.08.2022 р. в вул. 8 Березня, м. Кролевець, Сумська обл, сталася ДТП за участю автомобіля DAF XF105 460 д.р. № НОМЕР_2 та автомобіля ТРАКТОР Зубренок д.р. № б/н під керуванням ОСОБА_1 . Внаслідок вищевказаної ДТП транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень. Відповідно до Постанови, Відповідача було визнано визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень (а.с.20-21, 24-27).

Відповідно до копії Заяви про настання події (КАСКО) від 19.08.2022 року, а також заяви на виплату страхового відшкодування від 23.09.2022 року, ОСОБА_2 , власник автомобіля DAF XF105 460 д.р. № НОМЕР_2 , звернувся до позивача за виплатою страхового відшкодування 26.09.2022 року (а.с.12-17).

Відповідно до Акту огляду транспортного засобу (дефектної відомості) від 19.08.2022 року, автомобіль DAF XF105 460 д.р. № НОМЕР_2 у ході ДТП зазнав ряду механічних пошкоджень (а.с.42-46).

Вартість ремонту завданих пошкоджень підтверджується ремонтною калькуляцією №22-0604680 від 26.08.2022 і складає 27156,00 грн (а.с.47-50).

Згідно зі Страховим актом №80 від 29.09.2022 року, сума страхового відшкодування становить 18721,35 грн (а.с.51-54).

Позивач здійснив виплату страхового відшкодування у розмірі 18721,35 (вісімнадцять тисяч сімсот двадцять одна) грн. 35 коп. на користь власника пошкодженого транспортного засобу DAF XF105 460 д.р. № НОМЕР_2 , що підтверджується платіжною інструкцією № ЗР070772 від 29 вересня 2022 року (а.с.55).

12.11.2024 року на адресу відповідача було направлено претензію про відшкодування шкоди в порядку регресу в сумі 18721,35 грн. (а.с. 56-57).

Відповідач ОСОБА_1 є учасником бойових дій (копія свідоцтва серія НОМЕР_3 ) і має на утриманні доньок ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (копія свідоцтва про народження на а.с.87) та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є студенткою на неповному державному забезпеченні (а.с.86).

Мати дівчат, ОСОБА_6 , позбавлена батьківських прав відносно них за рішенням Кролевецького районного суду Сумської області від 14.12.2022 року №579/1497/22 (а.с.93-95). Згідно з довідкою №9335 від 16.04.2025 року, заборгованість зі сплати аліментів на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у ОСОБА_6 становить 233427,96 грн (а.с.88).

Згідно довідки ТОВ «Центр сімейної медицини «Мій лікар», ОСОБА_1 знаходився на стаціонарному лікуванні з 30.11.2024 по 13.12.2024 з діагнозом «Важка дефіцитна анемія», а з 14.12.2024 по 14.03.2025 перебував на амбулаторному лікуванні (а.с.90), в той же час, як видно з довідки Виробничого підрозділу Хутір-Михайлівська дистанція колії Регіональної філії «Південно-Західна залізниця» АТ «Українська залізниця» №074 від 18.04.2025, відповідач працював протягом січня березня 2025 року, а зарплатня відповідача за січень-березень 2025 року склала 65684,97 грн (а.с.105).

Згідно із ст. 29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку із пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому у порядку встановленому законодавством.

Згідно ст.1188 ЦК шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме:

1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою;

2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується;

3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.4 ст. 1193 ЦК України, суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який здійснив страхову виплату (відшкодування) за договором страхування майна, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхову виплату (відшкодування), має до особи, відповідальної за завдані збитки. Така ж позиція викладена у ст. 108 Закону України «Про страхування».

Відповідно до наведених положень, до страховика в разі виплати страхового відшкодування за договором майнового страхування переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. Перехід права вимоги від страхувальника до страховика за договором добровільного страхування є суброгацією.

Відповідно до ст. 980 Цивільного кодексу України та ст. 4 Закону України «Про страхування» предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Таким чином, ЦК України та Закон України «Про страхування» передбачає три види страхування, а саме особисте, майнове та страхування відповідальності.

Виходячи із вищезазначеного, можливість застосування механізму суброгації обмежена рамками майнового страхування з урахуванням наведених приписів.

Суброгація істотно відрізняється від регресу. Основна відмінність суброгації від регресу полягає в тому, що при суброгації переходить існуюче право з усіма його забезпеченнями, а регрес породжує нове право. Суброгація - це перехід прав до третьої особи на основі закону. Регрес - це право, що виникає у особи внаслідок платежу. При суброгації до страховика переходить право, що вже виникло (з моменту заподіяння шкоди) у страхувальника. Право регресу це право зворотної вимоги, що виникає у страховика (регредієнта) до винної особи (регресату) на тій основі, що страховик попередньо провів виконання за страховим зобов`язанням, виплативши страхове відшкодування страхувальникові, тобто право регресу виникає з моменту сплати за третю особу.

Таким чином, регрес, це нове право що виникає у особи внаслідок здійснення платежу. Право регресу це право зворотної вимоги страховика до регресату, через те що страховик виконав обов`язок за страховим зобов`язанням. А, отже, у страхуванні відповідальності, навіть після виконання зобов`язання страховиком суброгація не припустима, оскільки виникають правовідносини із відшкодування витрат у порядку регресу.

Відповідно п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобо`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому, регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, ст. 1191 ЦК), а також ст. 38 Закону № 1961-IV, а для суброгації відповідно до ст. 993 ЦК і ст. 27 Закону України «Про страхування» встановлено особливий правовий режим. При суброгації перебіг строку позовної давності починає обчислюватися з моменту виникнення страхового випадку, а при регресі з того моменту, коли страховик виплатив страхове відшкодування. Оскільки при суброгації відбувається заміна особи в зобов`язанні, тому з урахуванням положення ст. 515 ЦК суброгація застосовується лише до майнового страхування.

Із правового висновку Верховного Суду України у спорі про стягнення з особи, винної у настанні страхового випадку, сум виплаченого страховою компанією страхового відшкодування, викладеного в постанові від 25 грудня 2013 року у справі № 6-112цс13 вбачається, що при розгляді цієї справи Верховний Суд України зробив наступний правовий висновок: у разі настання страхового випадку за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу у потерпілої особи виникає право або вимагати відшкодування шкоди від особи, винуватої в її заподіянні, або вимагати виплати страхового відшкодування від страхової компанії, з якою нею укладено договір добровільного страхування автомобіля. У разі виплати страховою компанією страхового відшкодування до неї у межах фактичних витрат від потерпілої особи переходить право вимоги до особи, винуватої у заподіянні шкоди (ст. 993 ЦК України). При цьому, перебіг позовної давності не змінюється і він обчислюється від дня настання страхового випадку (ч. 1 ст. 261, ст. 262 ЦК України).

Страхувальник, який отримав майнову шкоду, набув право вимоги відшкодування до заподіювача, але у зв`язку з погашенням шкоди коштами страхового відшкодування до страховика переходить право вимоги (права кредитора, яким у деліктному зобов`язанні є потерпілий) до заподіювача.

Таким чином, у спірному зобов`язанні відбулася заміна кредитора, а саме, страхувальник передав страховикові, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. Таким чином, до позивача перейшло право вимоги до відповідача на підставі ст. 993 ЦК України в порядку суброгації.

З урахуванням викладеного, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідачем не надано суду ані підтверджень значних боргів перед банківськими установами, ані надмірних чи винятково значних витрат, які він здійснює на утримання неповнолітніх дітей, а так само не підтверджено витрати на лікування, натомість матеріалами справи підтверджується, що відповідач працював, отримував заробітну платню і має роботу, тобто джерело доходів, з якого може сплачувати відшкодування заподіяної шкоди.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується приписами ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору.

Крім того, суд відхиляє посилання позивача на те, що судовий збір не підлягає стягненню з нього, оскільки він є учасником бойових дій, оскільки вказане не підтверджується нормами ЗУ "Про судовий збір".

Керуючись ст.ст.2,3,4,5,7,10,12,13,141,280-284,352,354 ЦПК України, ст. ст.993,1191,1166 ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд,-

в и р і ш и в:

Заяву Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», місцезнаходження: 04050, м. Київ, вул. Глибочицька, буд. 44, , в особі представника Ковбаснюк Вероніки Вікторівни, місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Малопідвальна, буд.10, офіс 2, РНОКПП НОМЕР_4 до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» 18721 грн 35 копійок завданих збитків у порядку суброгації та 2422 грн 40 копійок судових витрат, які складаються з судового збору, а всього 21143,75 грн (двадцять одну тисячу сто сорок три гривні 75 копійок).

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Сумського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст.273 ЦПК України.

Повне рішення суду складено 18 липня 2025 року.

Суддя В. М. Придатко