ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/15/22 Номер провадження 22-ц/814/2677/25Головуючий у 1-й інстанції Рибалка Ю. В. Доповідач ап. інст. Бутенко С. Б.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді Бутенко С. Б.

Суддів Карпушина Г. Л., Панченка О. О.,

за участю секретаря: Ракович Д. Г.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Гонтара Валерія Миколайовича

на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26 березня 2025 року, ухваленого в м. Кременчуці під головуванням судді Рибалки Ю. В., дата складення повного рішення суду 07 квітня 2025 року

у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

в с т а н о в и в:

У січні 2022 року представник АТ «Альфа-Банк» звернувся до Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області із позовом до відповідача ОСОБА_1 , в якому просив суд звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 42,9 кв. м, житловою площею 27,8 кв. м в рахунок погашення заборгованості відповідача за кредитним договором № 800003969 від 23.05.2008 станом на 22.10.2021 у розмірі 402 523,06 доларів США шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України «Про виконавче провадження», за початковою ціною встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності, а також стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 23.05.2008 ЗАТ «Альфа Банк» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір № 800003969, за умовами якого банк видав відповідачу кредит на суму 25 000 доларів США, а остання зобов`язалась в порядку та на умовах, визначених цим договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та графіком погашення кредиту.

Належне виконання зобов`язань позичальника за даним кредитним договором забезпечено договором іпотеки б/н від 23.05.2008, предметом якого є квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 42,9 кв. м, житловою площею 27,8 кв. м, ринковою вартістю 467 000 грн.

Вказував, що Банк свої зобов`язання за Договором кредиту виконав, надавши позичальнику кредит, проте відповідач належним чином не виконує взяті на себе зобов`язання, чим грубо порушує істотні умови кредитного договору, в результаті чого станом на 22.10.2021 має заборгованість: за кредитом - 16 753,64 доларів США, по пені - 385 769,42 доларів США, що підтверджується розрахунком заборгованості.

Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 21 лютого 2022 року вказану позовну заяву передано за підсудністю до Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області (а. с. 38, т. 1).

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18 січня 2024 року змінено найменування позивача по справі АТ «Альфа Банк» на АТ «Сенс Банк» (а. с. 203, т. 1).

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26 березня 2025 року позов АТ «Сенс Банк» задоволено частково.

Звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме - на квартиру загальною площею 42,9 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 800003969 від 23.05.2008 у розмірі 19 753,64 доларів США, яка складається з заборгованості: за кредитом - 16 753,64 доларів США, пені - 3 000,00 доларів США на користь АТ «Сенс Банк» шляхом реалізації на прилюдних торгах згідно із Законом України «Про виконавче провадження» за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності.

У задоволенні іншої частини вимог відмовлено.

Вирішено питання розподілу судових витрат. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Альфа-Банк» судовий збір у сумі 7 005,00 грн.

Рішення суду мотивовано тим, що ОСОБА_1 у добровільному порядку не виконала основне зобов`язання, розмір її заборгованості за кредитним договором, яка складає 402 523,06 доларів США, значно перевищує вартість предмета іпотеки, іпотекодержателем дотримана процедура звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: направлена вимога про усунення порушень, дострокового виконання основного зобов`язання, а тому дійшов висновку, що позовні вимоги АТ «Сенс Банк» в частині задоволення вимог позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки обґрунтованими, законними та такими, що підлягають задоволенню в цій частині.

Між тим, суд не погодився з розміром нарахованої неустойки - пені в сумі 385 769,42 доларів США, яка перевищує розмір збитків, понесених банком, тому з урахуванням принципів розумності та пропорційності суд зменшив суму нарахованої пені до 3 000 доларів США.

При цьому суд не вбачав підстав для застосування позовної давності до вимог позову за заявою відповідача, оскільки згідно з пунктом 10.5 кредитного договору № 800003969 від 23.05.2008 сторони погодили збільшення позовної давності до 50 років за вимогами, що випливають з цього Договору, у тому числі щодо забезпечення кредиту, сплати неустойки тощо.

Не погодившись з вказаним рішенням в частині задоволення позовних вимог банку, представник ОСОБА_1 - адвокат Гонтар В. М. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, які мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду в оскаржуваній частині та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову АТ «Сенс Банк» відмовити у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що на момент ухвалення судом рішення в Україні триває воєнний стан, а тому звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом його реалізації на електронних аукціонах на підставі статті 37 Закону України «Про іпотеку» зупиняється на період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування.

Крім того, на думку апелянта з доданих до позовної заяви матеріалів неможливо встановити факт існування правовідносин між сторонами даної справи, зокрема, факт існування боргу за кредитним договором та його розмір.

При цьому, апелянт погоджується з рішенням суду щодо часткового зменшення пені за прострочення погашення заборгованості за кредитом, а тому в цій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

Колегія суддів апеляційного суду, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

За правилами частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частинами першою, другою, четвертою статті 367 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статті 374 ЦПК України за результатами розгляду апеляційної скарги апеляційний суд має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно вимог статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин (частина четверта статті 376 ЦПК України).

По справі встановлено, що 23.05.2008 між ЗАТ «Альфа Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 800003969, згідно умов якого банк надав відповідачу кредит (грошові кошти) у розмірі 25 000 доларів США, які відповідач зобов`язалась повернути та сплатити проценти, неустойки та інші передбачені платежі в сумі та на умовах, визначених цим договором, у порядку та в строки, встановлені графіком погашення кредиту, але не пізніше 23.05.2018 (а. с. 5-9, т. 1).

У забезпечення виконання позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором 23.05.2008 між ЗАТ «Альфа Банк» та ОСОБА_1 укладено договір іпотеки № 800003969/І, посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночкою О. В. 23.05.2008 за реєстровим номером 7184 та зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 27.09.2027, номер запису про іпотеку 32096306 та номер запису про обтяження 32095992. Предметом договору іпотеки є належна відповідачу квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 42,9 кв. м, житловою площею - 27,8 кв. м, ринкова вартість предмета іпотеки згідно звіту суб`єкта оціночної діяльності становить 309 597 грн (а. с. 12-14, 234-239, т. 1).

Згідно з висновком ТОВ «Незалежна експертна компанія» від 12.11.2021 вартість вищевказаної квартири складає 467 000 грн без ПДВ, курс гривні на дату оцінки 26,1022 грн за 1 долар США (а. с. 28, т. 1).

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 21 липня 2020 року у справі № 524/5079/19, яке сторонами не оскаржувалося та набрало законної сили, визнано протиправним рішення державного реєстратора КП «Реєстр нерухомого майна та бізнесу» Бричківської сільської ради Полтавської області Онищенка Р. М. від 21 червня 2019 року, індексний номер: 47457428 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриття розділу) щодо реєстрації права власності за АТ «Альфа-банк» на нерухоме майно - квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 42,9 кв. м, житловою площею 27,8 кв. м та скасовано його. Скасовано запис державного реєстратора КП «Реєстр нерухомого майна та бізнесу» Бричківської сільської ради Полтавської області Онищенка Р. М. від 19 червня 2019 року, номер запису: 32095775, про право власності за АТ «Альфа-банк» на нерухоме майно - квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 42,9 кв.м, житловою площею 27,8 кв. м (а. с. 149-156, т. 1).

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

За змістом статей 2, 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором, який є ефективним, тобто відповідає змісту порушеного права, характеру правопорушення та забезпечує поновлення порушеного права.

Згідно частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

У зобов`язальних правовідносинах, забезпечених заставою нерухомого майна (іпотекою) у відповідності до статті 546, частини першої статті 575, частин першої, другої статті 577, статті 589 ЦК України, у разі невиконання зобов`язання, а також в інших випадках, встановлених законом, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави, за рахунок якого має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.

У статті 33 Закону України «Про іпотеку» визначено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону, що встановлює правові наслідки порушення обов`язків іпотекодавця. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно частин першої, другої, п`ятої статті 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. У разі часткового виконання боржником зобов`язання, забезпеченого заставою, право звернення на предмет застави зберігається в первісному обсязі.

У разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, об`єкта незавершеного будівництва, майбутнього об`єкта нерухомості, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації (у разі необхідності); спосіб реалізації предмета іпотеки; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки (стаття 39 Закону України «Про іпотеку»).

Виходячи з аналізу вищенаведених правових норм, слід дійти висновку, що іпотекодержатель набуває право на звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду за умови невиконання або неналежного виконання боржником зобов`язання за кредитним договором та наявності заборгованості, що визначається на момент ухвалення рішення про задоволення позову.

У справі, що переглядається апеляційним судом, встановлено та підтверджується наданими позивачем розрахунком заборгованості та виписками по особовим рахункам ОСОБА_1 (а. с. 15-16, 109-148, т. 1), які відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 № 75, є належними та допустимими доказами, наявність заборгованості відповідача за кредитним договором № 800003969 від 23.05.2008 у розмірі 16 753,64 доларів США тіла кредиту та 385 769,42 долари США пені.

Відповідно до вимог статей 12, 81 ЦПК України обов`язок доказування та подання доказів покладається на обидві сторони, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Проте, заперечуючи існування спірних правовідносин та вказаної заборгованості, сторона відповідача доказів належного виконання ОСОБА_1 свого зобов`язання за кредитним договором не надала, власних розрахунків заборгованості не навела та правильність висновків суду першої інстанції не спростувала.

Згідно з пунктами 6.1., 6.2 договору іпотеки № 800003969/І у разі порушення іпотекодавцем будь-якого зобов`язання за цим договором або будь-якого зобов`язання, що забезпечено іпотекою за цим договором, іпотекодержатель має право звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення здійснюється на підставі рішення суду; виконавчого напису нотаріуса або згідно із договором про задоволення вимог Іпотекодержателя (позасудове врегулювання).

На виконання вимог статті 35 Закону України «Про іпотеку» 06.11.2021 АТ «Альфа Банк» направлено ОСОБА_1 вимогу про усунення порушень та сплату боргу за кредитним договором з попередженням про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги (а. с. 17-19, т. 1), яка залишилась без задоволення.

З огляду на викладене та невиконання відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до Договору іпотеки № 800003969/І від 23.05.2008, а саме: двокімнатну квартиру, що знаходиться за адресою за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 42,9 кв. м, житловою площею - 27,8 кв. м, що належить на праві власності ОСОБА_1 , шляхом проведення прилюдних торгів (електронного аукціону) згідно Закону України «Про виконавче провадження».

Посилання в апеляційній скарзі представника відповідача на введення воєнного стану на території України не є підставою для відмови у зверненні стягнення на предмет іпотеки за рішенням суду, оскільки дія статті 39 Закону України «Про іпотеку» згідно пункту 5-2 розділу VI «Прикінцеві положення» Закону України «Про іпотеку», доповненого Законом від 15 березня 2022 року № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», не зупинялась.

Разом з тим, вказаним Законом № 2120-IX у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування зупинено дію статей 41, 47 Закону «Про іпотеку» у частині реалізації предмета іпотеки на електронних торгах, тому, ухвалюючи рішення, суд першої інстанції у відповідності до вимог статті 267 ЦПК України мав визначити порядок виконання рішення в цій частині.

Згідно з Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»», з 24.02.2022 на території України діє воєнний стан у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, який тривав і на час ухвалення судом першої інстанції рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом реалізації на прилюдних торгах (електронних аукціонах) у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», тобто у порядку, встановленому статтею 41 Закону України «Про іпотеку», яка до припинення або скасування воєнного стану не діє.

Вказана норма права не втратила свою чинність, оскільки не була виключена з тексту Закону «Про іпотеку», а спеціальним законом лише запроваджене зупинення виконання цих правил на певний період. Надалі у разі припинення запровадження воєнного стану дія згаданих правил відновить свою дію без окремого рішення та закону.

Зазначене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 22 червня 2022 року у справі № 296/7213/15 (провадження № 61-10125св21), від 13 липня 2022 року у справі № 202/939/18 (провадження № 61-21298св21).

Оскільки при ухваленні оскаржуваного рішення суд першої інстанції не вирішив питання щодо порядку його виконання з урахуванням вимог пункту 5-2 розділу VI «Прикінцеві положення» Закону України «Про іпотеку», колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про необхідність доповнення його резолютивної частини вказівкою про зупинення виконання в частині реалізації предмета іпотеки на період дії в Україні воєнного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування.

В іншій частині оскаржуване рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим та підстав для його скасування з наведених в апеляційній скарзі мотивів апеляційним судом не вбачається.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Гонтара Валерія Миколайовича - задовольнити частково.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26 березня 2025 року - змінити, доповнивши резолютивну частину рішення абзацем наступного змісту:

Зупинити виконання рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки у частині реалізації предмета іпотеки - квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 42,9 кв. м, житловою площею 27,8 кв. м на прилюдних торгах (електронних аукціонах) у межах процедури виконавчого провадження, передбачених Законом України «Про виконавче провадження» на період дії в Україні воєнного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування.

В іншій частині рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26 березня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. Б. Бутенко

Судді Г. Л. Карпушин

О. О. Панченко