Справа № 510/2002/23
У Х В А Л А

29.07.25 року м. Рені

Ренійський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Дудник В.І.,

за участю секретаря Лабановой С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву позивачки ОСОБА_1 про відвід судді, -

встановив:

У провадженні Ренійського районного суду Одеської області (суддя Сорокін К.В.) перебуває цивільна справа №510/2002/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (третя особа - ОСОБА_3 ) про визнання права власності на спадкове майно.

Провадження по зазначеній справі відкрито 11.12.2023 року, призначено проведення підготовчого судового засідання.

17.07.2025р. позивачка звернулась до суду із заявою про відвід судді.

В якості підстав для відводу судді позивачка вказує на п. 3, 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, а саме на те, що суддя Сорокін К.В., який в даний час є головуючим у справі за її позовом до ОСОБА_2 (третя особа - ОСОБА_3 ) про визнання права власності на спадкове майно прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи, а також на те, що є обставини, які начебто викликають сумніви у неупередженості та об`єктивності судді Ренійського районного суду Одеської області.

З урахуванням вищенаведених підстав, заявник (позивачка) вважає, що в неї є «всі підстави» для відводу судді Ренійського районного суду - Сорокіна К.В., оскільки він «прямо зацікавлений у результаті розгляду справи» і може чинити «процесуальні перешкоди» у розгляді вищевказаної цивільної справи.

Заяву позивачки ОСОБА_1 про відвід передано на розгляд іншому судді відповідно до вимог ст.33 ЦПК України. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 17 липня 2025 року заява про відвід передана для розгляду судді Дудник В.І.

Згідно із ст.40 ЦПК України питання про відвід судді має бути розглянуто не пізніше двох днів із дня надходження заяви про відвід судді. При цьому, суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Також відповідно до ч.4 ст.36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

У своїй заяві позивачка посилається на конкретні пункти (п.п. 3, 5) ч. 1 ст. 36 ЦПК України.

В судовому засіданні позивачка пояснила та надала усні обґрунтування щодо ситуації, що склалась під час розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (третя особа - ОСОБА_3 ) про визнання права власності на спадкове майно.

Так, у судовому засіданні 24.07.2025р. позивачка зазначила, що цивільна справа за її позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, що в даний час знаходиться у провадженні судді Сорокіна К.В., стосується вимог про визнання за нею права власності на спадкове майно. Без посилання на будь-які докази, заявник зазначила, що нібито суддя Сорокін К.В. є власником сусідніх домоволодінь, що межують із тим, щодо якого наразі розглядається цивільна справа, і що він начебто пропонував їй продати його йому, та після того, як вона відмовила у пропозиції, він, як головуючий у справі, чинить перешкоди у розгляді.

З метою проведення перевірки наданих заявником пояснень та виявленням бажання самого судді, щодо якого заявлявся відвід - судді Сорокіна К.В. брати участь у розгляді заяви про відвід та надати пояснення особисто, в судовому засіданні було оголошено перерву.

29.07.2025р. в ході судового засідання суддя Сорокін К.В. спростував наданні заявником твердження, зазначивши, що дійсно в його провадженні перебуває цивільна справа №510/2002/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (третя особа - ОСОБА_3 ) про визнання права власності на спадкове майно. Провадження по вищевказаній справі було відкрито, проведено підготовче судове засідання, залучено третю особу, витребувані докази, призначено та нині проводиться судовий розгляд, досліджуються докази у справі, призначено чергове судове засідання. Таким чином, можна сказати, що будь-яких перешкод у розгляді та русі справи він не чинить, процесуальні дії проводяться органічно та в межах норм цивільно-процесуального законодавства України. Щодо тверджень заявника з приводу якоїсь там пропозиції ним їй щодо домоволодіння, то дані доводи заявника являються хибними, надуманими, не відповідають дійсності, оскільки будь-якої власності на території сел. Кірган Ренійської МТГ Ізмаїльського району Одеської області він не має, особисто із ОСОБА_1 він не знайомий, будь-яких домовленостей та пропозицій у цивільно-правовому обороті із нею не мав.

Заявник ОСОБА_1 в даному судовому засіданні раніше надані нею пояснення не підтвердила, не заперечувала, що особисто до неї головуючий суддя із будь-якими пропозиціями не звертався, а відомості про нібито належність йому сусідніх земельних ділянок їй відомі тільки з якихось неофіційних джерел, слухів та ін.

Згідно із п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) в п. 66 рішення у справі «Бочан проти України» від 03.05.2007 р. (заява № 7577/02) зазначив, що «безсторонність, в сенсі п. 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР), має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі».

Аналогічна правова позиція закріплена також в п.п. 49, 52 рішення ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» від 09.11.2006 р. (заява № 33949/02).

При розгляді питань про відвід судді суд повинен ретельно перевірять підстави для відводу судді, які можуть, з одного боку, давати змогу реалізувати конституційну засаду незалежного розгляду справи суддею, а з іншого боку, є площиною для зловживань з боку недобросовісних учасників.

Обґрунтовуючи підстави для відводу, суд не встановив будь-яких допустимих та передбачених законом обґрунтувань, підстав, окрім тих, які можна визначити, як такі, що задовольняють власні амбіції заявника, який нехтуючи обов`язками учасника цивільного провадження та положеннями щодо неприпустимості зловживання процесуальними правами таки зловживає ними без достатніх правових підстав. Таким чином, позивачка неправомірно намагається нав`язати «свій» (зручний для неї) порядок розгляду цивільної справи, порушуючи тим самим принципи цивільного судочинства. Таке ставлення до суду є неправомірним і недопустимим, призводить до затягування судового розгляду справи, відволікає від задач правосуддя.

Аналізуючи все вищенаведене, вивчивши доводи заявника, викладені у його заяві про відвід, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 у своїй заяві не довела існування обставин, передбачених нормами ст. 36 ЦПК України. Сумнів у безсторонності та неупередженості судді не може ґрунтуватися на зручності або незручності розгляду справи, штучному пришвидшенні її розгляду. По факту в даному випадку склалась така ситуація, в якій особа повідомила про недостовірну інформацію, нічим не підтвердила її, у першому судовому засіданні наполягала на своїх доводах, а потім сама не заперечувала їх необґрунтованість.

Враховуючи викладене, заява ОСОБА_1 про відвід судді Сорокіна К.В. є необґрунтованою і задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 36-40 ЦПК України суд, -

ухвалив:

У задоволенні заяви позивачки - ОСОБА_1 по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (третя особа - ОСОБА_3 ) про визнання права власності на спадкове майно - про відвід судді Сорокіна К.В. - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та окремому від остаточного рішення у справі оскарженню не підлягає.

Суддя В.І. Дудник