УХВАЛА

04 серпня 2025 року

м. Київ

справа № 754/8493/25

провадження № 61-9744зно25

Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Тітова М. Ю. розглянув заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Верховного Суду Лідовця Р. А., Гулейкова І. Ю., Луспеника Д. Д. від участі у розгляді заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Верховного Суду від 24 липня 2025 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Голови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, про відшкодування моральної шкоди та зобов`язання відповідача надати на звернення позивача обґрунтовані відповіді та повідомлення про це позивача електронною поштою,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Голови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, про відшкодування моральної шкоди та зобов`язання відповідача надати на звернення позивача обґрунтовані відповіді та повідомлення про це позивача електронною поштою.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 03 червня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 повернуто.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, 04 червня 2025 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 13 червня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 03 червня 2025 року залишено без руху та надано строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня вручення копії даної ухвали.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 02 липня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 03 червня 2025 року визнано неподаною та повернуто особі, яка її подала.

У липні 2025 року ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 03 червня 2025 року, ухвалу Київського апеляційного суду від 13 червня 2025 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 02 липня 2025 року.

Ухвалою Верховного Суду від 24 липня 2025 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 03 червня 2025 року, ухвалу Київського апеляційного суду від 13 червня 2025 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 02 липня 2025 року.

28 липня 2025 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Верховного Суду від 24 липня 2025 року.

У вказаній заяві ОСОБА_1 заявив відвід суддям Верховного Суду Лідовцю Р. А., Гулейкову І. Ю., Луспенику Д. Д.

Заяву про відвід ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що він не довіряє суддям Лідовцю Р. А., Гулейкову І. Ю., Луспенику Д. Д., вважає, що ухвала Верховного Суду від 24 липня 2025 року є незаконною.

Частинами другою та третьою статті 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Ухвалою Верховного Суду від 31 липня 2025 року заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Лідовця Р. А., Гулейкова І. Ю., Луспеника Д. Д. визнано необґрунтованою та передано заяву про відвід до відповідного структурного підрозділу суду для виконання вимог статті 40 ЦПК України.

На виконання вимог частини третьої статті 40 ЦПК України заяву про відвід суддів Лідовця Р. А., Гулейкова І. Ю., Луспеника Д. Д. у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України, передано судді Верховного Суду Тітову М. Ю.

Відповідно до частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічна думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (частина четверта статті 36 ЦПК України).

Верховний Суд наголошує, що учасники справи не можуть використовувати інститут відводу судді з метою схиляння суду до ухвалення бажаного для них процесуального рішення.

Зміст заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Лідовця Р. А., Гулейкова І. Ю., Луспеника Д. Д. не свідчить про наявність підстав, передбачених статтею 36 ЦПК України, та зводиться до незгоди заявника з прийнятим суддями процесуальним рішенням (ухвала Верховного Суду від 24 липня 2025 року, якою було відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 03 червня 2025 року, ухвалу Київського апеляційного суду від 13 червня 2025 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 02 липня 2025 року).

Крім того, обставини, на які посилається ОСОБА_1 у заяві про відвід, не дають підстав сумніватись в неупередженості або об'єктивності суддів Верховного Суду Лідовця Р. А., Гулейкова І. Ю., Луспеника Д. Д.

Слід зауважити, що необґрунтоване усунення судді від участі у розгляді певної справи є так самопорушенням права на справедливий суд, як інезадоволення обґрунтованої заяви про відвід судді.

Ураховуючи викладене, в задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід необхідно відмовити.

Керуючись статтями 33, 36, 40, 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Верховного Суду Лідовця Р. А., Гулейкова І. Ю., Луспеника Д. Д. відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М. Ю. Тітов