Провадження № 2/752/6525/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.08.2025 року м. Київ

Суддя Голосіївського районного суду м. Києва Ольшевська І.О., за участю секретаря судового засідання Овдій-Барандич В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва цивільну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманих коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві звернулось до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманих коштів та просить стягнути з відповідача на свою користь безпідставно отримані кошти (пенсію) в сумі 3 259,55 грн., а також судовий збір.

В обгрунтування позову зазначає, що відповідач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України та отримує пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Управлінням було проаналізовано пенсійну справу відповідача та виявлено, що в нього існує непогашена переплата пенсії, яка утворилась у зв`язку з приведенням до норм чинного законодавства матеріалів пенсійної справи, в розмірі 3 259,55 грн. за період з 01.04.2020р. по 30.04.2020р. Переплата виникла у зв`язку з перерахунком пенсії з 01.04.2020р., а саме: неправильно розраховувався стаж (коефіцієнт страхового стажу), що призвело до неправильного розміру пенсії та її складових в розмірі 7 805,19 грн., замість 4 545,64 грн. З метою досудового врегулювання спору позивачем двічі було направлено відповідачу листи щодо добровільного повернення безпідставно отриманих коштів у сумі 3 259,55 грн., однак у добровільному порядку відповідач зазначені кошти не повернув, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача зазначену суму надмірно виплачених коштів у примусовому порядку.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 15.05.2025р. відкрито провадження в даній справі, постановлено розглядати її в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Під час судового розгляду за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача направлялась ухвала про відкриття провадження, яка повернулась з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення

належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).

На підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України справа розглянута за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, що мають істотне значення для правильного вирішення справи по суті та на яких ґрунтується позовні вимоги, оцінивши докази на предмет належності, достовірності та допустимості у їх сукупності, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України та отримує пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем здійснено перерахування пенсії відповідачу за період з 01.04.2020р. по 30.04.2020р., в результаті якого виявлено переплату в розмірі 3 259,55 грн.

Позивач зазначає, що вказана переплата виникла у зв`язку з неправильним розрахунком стажу (коефіцієнту страхового стажу).

Позивач звертався до відповідача з листами про добровільне повернення безпідставно отриманих коштів у розмірі 3 259,55 грн., однак відповідач кошти не повернув.

Стаття 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначає, що пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

У відповідності до ч. 2 ст. 5 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» виключно цим Законом визначаються умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат.

Пункт 2 Порядку повернення сум пенсій, виплачених надміру, та списання сум переплат пенсій, що є безнадійними до стягнення, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2014р. за №25-3, переплата пенсії - сума пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, сум індексації та інших доплат до пенсій), виплачена з різних причин понад розмір, визначений законодавством.

Згідно з п. 4 Порядку у разі припинення виплати пенсії відповідно до частини першої статті 49 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" решта переплати пенсії, що стягувалася за рішенням територіального органу Пенсійного фонду України, або суми пенсії, виплачені надміру внаслідок рахункової помилки, у випадку відмови пенсіонера від добровільного повернення виплачених сум стягуються в судовому порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1215 Цивільного кодексу України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Тлумачення цієї норми свідчить, що законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, в разі недобросовісності зі сторони набувача виплати.

Вказаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 02.07.2014 року у справі №6-91цс14 та в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06.02.2019 року у справі №545/163/17.

Стороною позивача не доведено належними доказами те, що ним було здійснено переплату пенсії відповідачу з причин рахункової помилки, а також судом не встановлено недобросовісності набувача грошових сум.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи.

Враховуючи вищевикладене, а також беручи до уваги сумлінність поведінки одержувача коштів, суд вважає, що позовні вимоги є безпідставними, необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України судовий збір залишається за позивачем.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 141, 258, 259, 354 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманих коштів залишити без задоволення.

2. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

3. Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ).

Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Повний текст рішення суду складено та підписано 04.08.2025р.

Суддя Ірина ОЛЬШЕВСЬКА