н/п 2-п/490/73/2025
Центральний районний суд м. Миколаєва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2025 року Центральний районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Шолох Л.М., розглянувши заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Центрального районного суду м. Миколаєва у справі № 490/12501/23 від 13.12.2024 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2025 року ОСОБА_4 , який представляє інтереси відповідача ОСОБА_3 , звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 13.12.2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, у якій просив:

визнати поважною причину пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення та поновити його;

переглянути заочне рішення, скасувати його та призначити справу до розгляду.

В обґрунтування заяви представником відповідача зазначено, що про наявність цього заочного рішення ОСОБА_3 дізнався, лише після того, як у квітні 2025 року не зміг розрахуватися своєю банківською карткою у магазині з огляду на те, що її було заблоковано на підставі виконавчого провадження.

Також у заяві зазначено, що розгляд справи відбувся за відсутності відповідача у зв`язку з тим, що останній не знав про існування справи, оскільки не отримував повісток щодо призначення справи до розгляду. Крім цього позовної заяви ОСОБА_2 теж не отримував і не знав її змісту. Таким чином він був позбавлений можливості знати про час та місце розгляду справи, тому що не був повідомлений належним чином.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.05.2025 року визначено головуючого по справі суддю Шолох Л.М.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 21.05.2025 року заяву прийнято до свого провадження суддею Шолох Л.М. та призначено до розгляду.

Вивчивши доводи заяви судом встановлено таке.

З матеріалів справи слідує, що заочним рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 13.12.2024 року задоволено позов ОСОБА_2 , яким стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 52 106 грн 66 коп. відшкодування матеріальної шкоди, 15 000 грн 00 коп. відшкодування моральної шкоди та на користь держави 1211 грн 20 коп. судового збору, сплаченого за подачу позову.

Супровідним листом від 13.12.2024 року копію заочного рішення направлено на адресу ОСОБА_3 : АДРЕСА_1 . Доказів отримання цього заочного рішення відповідачем матеріали справи не містять. Як зазначає представник відповідача цього рішення ОСОБА_3 не отримував.

Із заявою про перегляд заочного рішення відповідач звернувся до суду 19.05.2025 року та просить суд поновити строк подачі заяви про перегляд заочного рішення.

Приписами статті 284 ЦПК України визначено, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Вивчивши доводи заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для поновлення ОСОБА_3 строку подачі заяви про перегляд заочного рішення.

Вирішуючи питання про обґрунтованість заяви про перегляд заочного рішення суд зазначає таке.

Згідно із частиною першою ст. 284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

У заяві про перегляд заочного рішення представником відповідача зазначено, що рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 13.12.2024 року ОСОБА_3 не отримував, про розгляд судом справи не знав оскільки а ні позову, а ні судових повісток не отримував. Тому просить скасувати це заочне рішення та призначити справу до розгляду.

Крім цього у заяві вказано на те, що при ухваленні цього заочного рішення судом не враховано, що на момент на момент ДТП ОСОБА_3 застрахував свою відповідальність перед третіми особами як водій транспортного засобу в страховій компанії USG - поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів № 214082030. Строк дії полісу з 12.04.2023 по 11.04.2024 включно. ДТП сталось 19.05. 2023 року, тобто і на період дії страхового полісу. Відповідно до якого страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну складає 160 000,00 грн, а за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю - 320000,00 (триста двадцять тисяч) грн. У позові позивач стверджує, що «в результаті зазначеної дорожньо-транспортної події йому було завдано матеріальну шкоду в розмірі 52 106,66 грн, сума витрачена на відновлювальний ремонт, яка не була компенсована страховою виплатою. Згідно зі звітом №137/05-23 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу 49 414,42 гривні, вартість відновлювального ремонту складає 50 945,10 грн, вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу складає 40 741,81 гривня. Сума страхового відшкодування, виплаченого позивачу ПАТ "СК "УТС" склала 41 414,42 гривні. При зверненні до ТОВ "Автогранд Миколаїв", виявилось що сума відновлювального ремонту склала 93 521,08 грн, в тому числі вартість ремонтних робіт 71 875,08 грн, вартість складових частин - 21 646,00 грн. Таким чином вартість збитків, завданих відповідачем позивачу, становить 52 106,66 грн, тобто він понесе витрати в розмірі 93 521,08 грн. В той час, як страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну складає 160 000,00 грн. За такого на думку представника відповідача, сума збитків перевищила вказану суму, то тоді дійсно повинен відшкодовувати шкоду відповідач, але при таких обставинах відповідачем повинна бути страхова компанія, яка провела розрахунки, а не ОСОБА_3 .

Також у заяві зазначено, що позивач намагається отримати за пошкоджене майно, ціну, яка значно перевищую ринкову ціну на автомобіль ЗАЗ «1103». Так, відповідно даних визначених на сайті Авторіа, за автомобілі ЗАЗ «1103» продавці просять від 30 000,00 грн до максимум 58 000,00 грн, що значно менше ніж та, яка зазначена в довідці, яку надав позивач для підтвердження 93 521,08 грн нібито відновлювальних робіт.

В матеріалах відсутні дані, чи дійсно існує таке підприємство як ТОВ «Автогранд Миколаїв» і чи дійсно вони провели відновлювальні роботу на вказану позивачем суму, адже ціна відновлювальних робіт повинна відповідати здоровому глузду та не перевищувати двічі ринкову ціну автомобіля.

Крім цього викликає сумнів, щодо потреби позивача у постійному нагляду з боку сторонніх осіб у зв`язку з пошкодженням автомобіля.

Підсумовуючи викладене представником відповідача резюмується, що позивачем спотворено об`єктивну реальність обставин справи при її розгляді у суді.

Дослідивши матеріали справи №490/12501/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, встановлено що 13.12.2024 року рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 та стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 52 106,66 грн відшкодування матеріальної шкоди, 15 000,00 грн відшкодування моральної шкоди та на користь держави 1211 грн 20 коп. судового збору, сплаченого за подачу позову.

Це рішення сторонам у справі надіслано засобами поштового зв`язку 13.12.2024 року. Доказів отримання відповідачем ОСОБА_3 зазначеного заочного рішення матеріали справи не містять.

Згідно ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

На підставі вище викладеного та враховуючи, що дана справа була розглянута за відсутності відповідача та докази, на які посилається останній у заяві про перегляд заочного рішення, мають істотне значення для правильного вирішення справи, суд дійшов висновку, що заява про перегляд заочного рішення підлягає задоволенню, а заочне рішення - скасуванню з призначенням справи до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Керуючись ст. 260, 261, 287, 288, 353 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_4 , який представляє інтереси відповідача ОСОБА_3 задовольнити.

Скасувати заочне рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 13 грудня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Призначити справу № 490/12501/23 до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 12 листопада 2025 року на 15 год. 30 хв.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.М. Шолох