ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5803/25 Справа № 212/2287/23 Суддя у 1-й інстанції - Ведяшкіна Ю. В. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2025 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Бондар Я.М.

суддів Зубакової В.П., Остапенко В.О..

сторони справи :

позивач - Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль»

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому порядку згідно ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 , від імені та в інтересах якого діє ОСОБА_5 , на рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 лютого 2025 року, ухвалене суддею Ведяшкіною Ю.В. в м.Кривому Розу, Дніпропетровської області, повне судове рішення складено 25 лютого 2025 року,

ВСТАНОВИВ

31.03.2023 року позивач Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за послуги з теплової енергії.

Просив стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь АТ «Криворізька теплоцентраль» суму заборгованості за спожиту теплову енергію за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01.11.2019 року по 31.08.2022 року у розмірі основного боргу 35 007,43 грн., інфляційні витрати в розмірі 2 694,31 грн., 3% річних в розмірі 977,57 грн, плату за абонентське обслуговування в розмірі 53,10 грн., а всього 38 732,47 грн., та втрати по сплаті судового збору в розмірі 2 684,00 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що позивач є постачальником централізованого опалення/постачання теплової енергії населенню за адресою: АДРЕСА_2 , які відповідачі отримують, але не здійснюють своєчасно оплату за отриману теплову енергію, у зв`язку із чим виникла заборгованість.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 лютого 2025 року позовні вимоги Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за послуги з теплової енергії задоволені.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» заборгованість по оплаті за надану послугу з теплової енергії (централізованого опалення) за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01.11.2019 року по 31.08.2022 року у розмірі основного боргу 35 007,43 грн., інфляційні витрати в розмірі 2 694,31 грн., 3% річних в розмірі 977,57 грн, плату за абонентське обслуговування в розмірі 53,10 грн., а всього 38 732 (тридцять вісім тисяч сімсот тридцять дві) гривні 47 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в рівних частках на користь Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» судовий збір в розмірі 2 684,00 грн., тобто з кожного по 671 грн.

Відповідач ОСОБА_4 , від імені та в інтересах якого діє ОСОБА_5 оскаржив рішення суду в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на незаконність і необґрунтованість оскаржуваного судового рішення, хваленого з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить його скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким у повному обсязі відмовити у задоволенні позовних вимог та стягнути з позивача понесені відповідачем витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги.

При цьому, скаржник зазначає, що матеріали справи не містять належних доказів сплати позивачем судового збору за подачу апеляційної скарги, оскільки платіжне доручення №7240 від 15.11.2021 з призначенням платежу 2270,00 грн не містить відомостей оплати позову до Лотоцьких. Вказує, що АТ 2КТЦ» використовує копію одного й того ж платежу упродовж 2021-2023 років, тобто кожен до суду подаються позови з використанням ксерокопії одного й того ж платежу. Також матеріали справи не містять доказів що саме по даній справі зараховано платіж, вчинений №110 від 27.03.2023 в сумі 414,00 грн.

Окрім того, представник відповідача зазначає, що позовна заява підписа не уповноваженою особою Шаблій Юлією Володимирівною. Вказує, що довіреність від 18.01.2023 не має посилань статей статуту підприємства на яких законних підставах Тв.о. Голови правління АТ «Криворізька Теплоцентраль» Артем Угрюмов уповноважує фізичну особу (мігрантку) Шаблій Ю.В. з якою не перебуває у трудових відносинах, представляти інтереси Товариства без укладення нотаріально посвідченої довіреності. Представник відповідача вважає, що довіреність на право представляти інтереси ТА «Криворізька теплоцентраль» не відповідає вимогам ч.2 ст.245 ЦК України та видана за відсутності переліку повноважень у особи, яка видала довіреність через відсутність державної реєстрації статуту юрособи.

Скаржник зазначає, що суд першої інстанції повинен був позову заяву залишити без руху, зазначивши недоліки та у разі їх не усунення, повернути позов у зв`язку з вищенаведеними підставами.

Окрім того, сторона відповідача вказує на те, що матеріали справи не містять ліцензії (або належним чином завіреної копії) на право провадження господарської діяльності з виробництва, транспортування, постачання теплової енергії. Також відсутнє рішення НКРЕКП про видачу ліцензії на право провадження господарської діяльності з виробництва, транспортування, постачання теплової енергії чи його належним чином завірена копія.

Також представник відповідача звертає увагу на те, що розрахунок суми компенсації за інфляційні втрати не підписаний ніким, не завірений у відповідності до ДСТУ 4163-2003, однак суд не визнав цей доказ недопустимим.

Сторона відповідача вважає, що розрахунки суми компенсації за інфляцію та 3% річних не можуть прийматися до уваги, оскільки сама сума боргу не доведена АТ «Криворізька теплоцентраль», розрахунки не підтверджені жодними первинними документами. Вказує, що усі додатки, що додані позивачем до позову оформлені з порушенням вимог ч.4 та ч.8 ст.83 ЦПК України, а відтак докази є неналежними та недопустимими.

Представник відповідача зазначає, що КПТМ «Криворіжтепломережа» з дати фактичного відключення квартири відповідача від мереж Централізованого опалення повинно було зняти нарахування, починаючи з дати видачі Акту №2 від 01.03.2012, тобто попередній надавач послуги передав позивачу з 01.10.2013 року новому виконавцю послуги своїх абонентів з якими узгоджував та надавав дозвіл на відключення від мереж Централізованого опалення, що не оспорюється позивачем. Позивач дані узгодження Акту про відключення від теплопостачання не оспорює, як і не оспорює встановлене навантаження Q =0,0031 Гкал/год., яке встановлене КПТМ «Криворіжтепломережа» і в розрахунку не зазначає яку кількість Гкал/год. споживач ОСОБА_4 спожив.

У відзиві на апеляційну скаргу сторони відповідача, представник позивача АТ «Криворізька Теплоцентраль» Ющенко В.В. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 лютого 2025 року без змін.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до вимог ст.367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог, доводів апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідач ОСОБА_1 , з 08.05.2015 року по теперішній час зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ; відповідач ОСОБА_2 , з 15.02.2001 року по теперішній час зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; відповідач ОСОБА_3 , з 11.02.1999 року по теперішній час зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ; відповідач ОСОБА_4 , з 11.02.1999 року по теперішній час зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.19-22).

Квартира розташована за адресою: АДРЕСА_1 , на праві власності належить відповідачу ОСОБА_4 , що сторонами не оспорюється.

Багатоквартирний будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , на теперішній час, перебуває на обслуговуванні у Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль».

Згідно інформаційної довідки, виданої 01.04.2024 року Акціонерним товариством Криворізька теплоцентраль, в період з 1999 року по 31.07.2008 року включно за адресою: АДРЕСА_1 , послугу з постачання централізованого опалення та гарячого водопостачання надавало Державне підприємство Криворізька теплоцентраль. 14.05.2008 року було затверджено рішення виконавчого комітету Криворізької міської ради №385 Про повернення функцій обслуговування частини споживачів від ДП Криворізька теплоцентраль до КПТМ Криворіжтепломережа. Відповідно до вищезазначеного рішення будинки/будівлі, яким надавало послугу з постачання централізованого опалення та гарячого водопостачання ДП Криворізька теплоцентраль, в тому числі будинок за адресою: АДРЕСА_2 , з 01.08.2008 року були передані на обслуговування до КПТМ Криворіжтепломережа. На підставі рішення виконавчого комітету Криворізької міської ради від 12 жовтня 2011 року №343 та згідно листа Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 25.07.2013 року №01/25-0940 щодо надання погодження на передачу теплових мереж та ТРП, Державному підприємству Криворізька теплоцентраль доручено прийняття функції забезпечення тепловою енергією споживачів міста у Покровському, Саксаганському, Довгинцівському та Інгулецькому районах міста (опалення та гаряче водопостачання), прийняти на балансовий облік об`єкти теплопостачання у зазначених районах міста в порядку, визначеному чинним законодавством України, від КПТМ Криворіжтепломережа. 01.10.2013 року відбулася передача об`єктів теплопостачання від КПТМ Криворіжтепломережа до ДП Криворізька теплоцентраль для забезпечення мешканців вищезазначених районів міста тепловою енергією та послугою з централізованого опалення та гарячого водопостачання (а.с.120-125,97-102).

На підтвердження факту належного виконання АТ «Криворізька теплоцентраль» зобов`язання щодо постачання теплової енергії відповідачам в період часу з 01.11.2019 року по 31.08.2022 року, позивачем надано Акти від 29.10.2017 року, від 02.04.2018 року, від 15.11.2018 року, від 01.04.2019 року, від 07.11.2019 року, від 15.04.2020 року, від 09.11.2020 року, від 14.04.2021 року, від 27.10.2021 року, від 01.04.2022 року, 02.11.2022 року, від 23.03.2023 року (а.с.162-166), відповідно до яких, в зазначений період на початку опалювального періоду було подано теплоносій в будівлю житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , а по закінченню опалювального періоду було припинено подача теплоносія до будинку за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно з наданим до суду розрахунком заборгованості, сума боргу по оплаті за централізоване опалення нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01.11.2019 року по 31.08.2022 року у розмірі основного боргу 35 007,43 грн., інфляційні втрати в розмірі 2 694,31 грн., 3% річних в розмірі 977,57 грн, плата за абонентське обслуговування в розмірі 53,10 грн., а всього 38 732,47 грн.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про повне задоволення позовних вимог, виходив з їх обґрунтованості та доведеності належними та допустимими доказами.

Колегія суддів перевіривши доводи сторони відповідача та наявні у справі докази повністю погоджується з висновками суду першої інстанції та не може погодитись з доводами представника відповідача про незаконність судового рішення, оскільки доводи представника відповідача викладені в апеляційній скарзі були предметом дослідження судом першої інстанції, що відображено в оскаржуваному судовому рішенні.

За вимогами ст.ст.263, 264 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності на підставі закону, ;що регулює подібні відносини, або керуючись загальними засадами і змістом законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, у якому повно відображені обставини, що мають значення для цієї справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

При ухваленні рішення суд зобов`язаний з`ясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обовязково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Суд першої інстанції у повній мірі з`ясував всі обставини, які мають значення для справи, та виконав усі вимоги цивільного судочинства, у зв`язку із чим рішення в даній є законним і належним чином обгрунтованимобґрунтованим.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судому передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду.

Згідно з ч. 1, 3 статтею 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках. Норми цього Закону застосовуються з урахуванням особливостей, встановлених законами, що регулюють відносини у сферах постачання та розподілу електричної енергії і природного газу, постачання теплової енергії, централізованого постачання гарячої води, централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Згідно з ч. 1-4 ст. 19 зазначеного Закону відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний: укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Матеріалами справи встановлено, що АТ «Криворізька теплоцентраль», як надавач послуги з постачання теплової енергії забезпечувало теплопостачання будинку АДРЕСА_2 , у якому розташована квартира АДРЕСА_3 , у якій мешкають відповідачі по справі, зокрема і власник квартири ОСОБА_4 .

Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 є споживачами наданої позивачем послуги з теплової енергії та відповідно повинні оплачувати надану комунальну послугу.

На спростування заявлених позивачем вимог, представником відповідача ОСОБА_5 суду першої інстанції була надано наступні докази:

- Акт - претензія якості послуг гарячого тепло водопостачання від 01.03.2011 року, який підписаний, в тому числі представником КПТС Криворіжтепломережа, відповідно до якого, ОСОБА_4 пред`явив претензію по якості послуг централізованого опалення до квартири АДРЕСА_4 (а.с.46);

-Лист від 18.01.2011 року за підписом директора Комунального підприємства теплових мереж Криворіжтепломережа, відповідно до якого, на звернення ОСОБА_4 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , щодо незадовільного опалення, КПТМ Кривовріжтепломережа повідомляє, що в листопаді 2010 року за вищевказаною адресою був виконаний перерахунок по опаленню за 25.11.2010 року на суму 9,10 грн. У грудні 2010 року за період з 09.12.2010 року 31.12.2010 року на суму 64,28 грн. Подальший перерахунок з 01.01.2011 року 17.01.2011 року (проміжковий акт), згідно інформації, наданої Жовтневим тепловим районом, Вам буде виконаний в січні поточного року (а.с.58);

-Заяву ОСОБА_4 від 27.07.2011 року зареєстровану Комунальним підприємством теплових мереж Криворіжтепломережа 28.07.2011 року, відповідно до якої заявник заявляє про дострокове розірвання договору з 01.09.2011 року у зв`язку з переходом на альтернативне джерело опалення (а.с.48);

- Акт про відключення квартири від мережі ЦО (ГВП) від 05.09.2011 року, який підписаний власником квартири ОСОБА_4 , представником монтажної організації та представником житлово комунального підприємства № 31, відповідно до якого, підписанти акту підтвердили відключення квартири за адресою: АДРЕСА_1 , від мережі ЦО і ГВП шляхом влаштування ізольованих транзитних стояків ЦО (а.с.47);

-Акт № 2 від 01.03.2012 року складеного представником Криворіжського підприємства теплових мереж Криворіжтепломережа, відповідно до якого при обстеженні приміщення квартири АДРЕСА_4 , встановлено, що наявний розрив на системі централізованого опалення станом на 01.09.2011 року, та гарячого водопостачання станом на 01.03.2012 року, в приміщенні встановлено автономне опалення, акт опломбування газового лічильника 19.08.2011 року. Пропонується зняти навантаження, Q=0,0031 Гкал/год. Зазначений Акт складений на бланку зазначеного підприємства та засвідчений підписом представника КПТС, та містить попередження про відповідальність за самовільне підключення до мереж КП Криворіжтепломережа (а.с.49);

-Акт від 01.03.2012 року складений представником КПТС, відповідно до якого, при обстеженні приміщення квартири АДРЕСА_4 , встановлено, що наявний розрив на системі гарячого водопостачання; у зв`язку з чим пропонується зняти теплове навантаження(а.с.50);

-Робочий проект реконструкції газопостачання до квартири АДРЕСА_4 , який містить Акт прийомки в експлуатацію газифікованого об`єкта (а.с.51-59).

З наданих представником відповідача доказів вбачається, що станом на 30.08.2011 року в квартирі відповідачів було встановлено автономне опалення з відключенням від мережі централізованого теплопостачання.

Згідно п.24 - 26 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630, Споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України "Про теплопостачання" схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення.

09.12.2005 року за №1478/11758 Міністерством юстиції України зареєстровано Порядку відключення окремих приміщень житлових будинків від мережі централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від центалізованого опалення №4 від 22.11.2005 року, відповідно до п.1.2 якого, для реалізації права споживачів на відмову від отримання послуг ЦО і ГВП орган місцевого самоврядування або місцевий орган виконавчої влади створює своїм рішенням постійно діючу міжвідомчу комісію для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж ЦО і ГВП, призначає голову та затверджує її склад, затверджує положення про роботу комісії.

Внесені у Порядок зміни Наказом №169 від 6.11.2007 року унеможливлюють відключення від мережі централізованого опалення окремих приміщень у житловому будинку.

Згідно пункту 22 Правил №630 точками розподілу у багатоквартирному будинку, в яких здійснюється передача послуги централізованого опалення від виконавця споживачеві є відгалуження від стояків у межах квартири.

Суд першої інстанції, проаналізувавши встановлені по справі обставини та наведені норми законодавства, в тому числі ті, які були чинні станом на відключення квартири відповідачів від мережі централізованого опалення, дійшов вірного висновку про те, що станом на дату проведення відповідачем дій по відключенню квартири від мережі централізованого опалення та встановлення в квартирі автономного опалення, тобто станом на серпень 2011 року, Законодавство України не передбачало можливість відключення від мережі централізованого опалення окремої квартири в багатоквартирному будинку, а передбачало можливість відключення багатоквартирних будинків з ініціативи споживачів.

При цьому, як правильно зазначив суд, надані представником відповідача документи не відповідають встановленому на той час Порядку відключення приміщення квартири від мережі централізованого опалення. Та хоча судом і встановлено, що станом на серпень 2011 року в приміщенні квартири відповідачів прилади опалення не приєднані до централізованої системи опалення, але підведення централізованого опалення до стояка в межах квартири свідчить про виконання послуг позивачем. Таким чином АТ «Криворізька теплоцентраль» виконало свої зобов`язання щодо надання послуг централізованого опалення, а відповідачі зобов`язані оплатити надані послуги. Отже, самовільне відключення від мереж централізованого опалення не є підставою для звільнення від оплати за послуги теплопостачання.

Відповідно до положень ч.4, 5 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

За даними Єдиного державного реєстру судових рішень 15 березня 2028 року у справі №212/5181/17 за позовом Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до власника квартири ОСОБА_4 про стягнення заборгованості по оплаті за централізоване опалення також досліджувались обставини відключення квартири відповідачів від мереж Централізованого опалення у зв`язку з встановленням автономного опалення. При цьому, у зазначеній справі ОСОБА_4 також надавалися наведені вище документи, які були досліджені судом та яким суд надав відповідну правову оцінку. У зазначеній справі, суд першої інстанції задовольнив позовні вимоги та стягнув з власника квартири ОСОБА_4 заборгованість за послугу за централізоване опалення, однак за інший (попередній) період часу. У рішення суд дійшов висновку, що відповідач недотримався процедури відключення встановленої чинним законодавством, оскільки05.09.2011 відєднав окрему квартиру від централізованої системи теплопостачання за відсутності рішення постійно діючої міжвідомчої комісії органу місцевого самоврядування, що є самовільним відключенням та не звільняє споживача від обов`язку по оплаті комунальних платежів з теплопостачання.

Отже, колегія суддів також погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що Відповідачі не дотрималися встановленого законом порядку відключення квартири від системи централізованого опалення, та відповідно, самовільно відключилися від мереж централізованого опалення, тому не підлягають звільненню від оплати за послуги з теплопостачання, оскільки самовільне відключення споживача не може ототожнюватися з ненаданням послуги з вини теплопостачальної організації (постанова Верховного Суду України №6-1192цс15 від 11 листопада 2015 року).

У разі наміру споживача припинити надання послуг з централізованого теплопостачання, останній не позбавлений можливості у передбачений законом спосіб провести відключення квартири від мереж теплопостачання.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доводи представника відповідача про несплату позивачем судового збору не заслуговують на увагу, оскільки питання контролю оплати судового збору належить до повноважень суду, а не сторін.

Доводи Відповідача про відсутність повноважень у представника Шаблій Юлії Володимирівни колегія суддів вважає необґрунтованими, такими, що не відповідають нормам чинного законодавства та усталеній судовій практиці.

Представництво у малозначній справі дозволене на підставі довіреності, згідно з частиною 3 статті 60 ЦПК України, у малозначних справах юридичну особу може представляти будь-яка фізична особа, яка діє на підставі довіреності, без обов`язку бути адвокатом або працівником підприємства. Правова позиція Верховного Суду (постанова від 01.07.2020 р. у справі №524/2247/19): «Для представництва інтересів юридичної особи у малозначній справі достатньо подати довіреність, незалежно від наявності трудових відносин із підприємством».

Окрім того, нотаріальне посвідчення довіреності не вимагається: ані ЦПК України, ані Закон України «Про нотаріат» не встановлюють вимоги нотаріального посвідчення довіреності на представництво інтересів суді, якщо її видає юридична особа.

Зокрема, Верховний Суд у постанові від 20.11.2019 р. у справі №520/12743/18 зазначив: «Для підтвердження повноважень представника юридичної особи у суді достатньо довіреності, оформленої згідно з вимогами ЦК України». Трудові відносини не є критерієм для участі в малозначній справі, і посилання відповідача на те, що представник не є працівником підприємства, не має правового значення. Закон не вимагає наявності трудового договору між підприємством і представником у малозначній справі.

Суд першої інстанції перш ніж відкрити провадження у справі перевірив повноваження представника позивача, факт прийняття позову судом першої інстанції свідчить про те, що суд перевірив відповідність поданих документів ст. 175 ЦПК України. Позов прийнято, провадження відкрито - це означає, що суд визнав повноваження представника належними.

Роз`яснення Мін`юсту України (лист від 17.03.2016 №6820/19.1/32-16) також підтверджує, що юридична особа може надавати довіреність будь-якій фізичній особі для представництва її інтересів. Отже, довіреність, видана Шаблій Ю.В., відповідає вимогам ст.58 та 60 ЦПК України та належним чином підтверджує повноваження на представництво інтересів підприємства у суді.

Відповідно до Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг за №789 від 19.06.2017р., «Про видачу ліцензій з виробництва теплової енергії, транспортування теплової енергії магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами та постачання теплової енергії ПАТ «КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ», Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» здійснює ліцензовану господарську діяльність з виробництва, транспортування та постачання теплової енергії на підставі ліцензій:

- Ліцензія серії АД №041813, вид. 10.10.2012 р., Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг на транспортування теплової енергії магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами. Строк дії ліцензії з 14.09.2012 по 13.09.2017р.;

- Ліцензія серії АД №041814, вид. 10.10.2012 р., Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг на постачання теплової енергії. Строк дії ліцензії з 14.09.2012 по 13.09.2017р.;

- Ліцензія серії АД №041815, вид. 10.10.2012 р., Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг на виробництво теплової енергії (крім діяльності з виробництва теплової енергії на теплоелектроцентралях, теплоелектростанціях, атомних електростанціях, і когенераційних установках та установках з використанням нетрадиційних або поновлюваних джеред енергії ). Строк дії ліцензії з 14.09.2012 по 13.09.2017р.;

- Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг за №789 від 19.06.2017р. (Копії вищевказаних ліцензій та Постанови містяться в матеріалах справи).

Відповідно до ч.6 ст.21 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», ліцензії які є чинними на день набрання чинності цим Законом та мали обмежений термін дії, є безстроковими і можуть бути, за заявою ліцензіата, переоформлені відповідним органом ліцензування безкоштовно у тижневий строк.

Правова позиція щодо автоматичного визнання таких ліцензій безстроковими підтверджена практикою Верховного Суду, зокрема у постановах: Постанова Верховного Суду від 16.10.2019 у справі №826/13810/18, Постанова Верховного Суду від 03.02.2021 у справі №826/12023/18. Це положення також підтверджується практикою Верховного Суду, зокрема, у постанові від 08.04.2020 у справі №826/25373/15 зазначено: «Ліцензія позивача стала безстроковою не в силу рішення позивача чи розпорядження відповідача, а в силу Закону №222, оскільки частиною 6 статті 21 цього Закону ліцензії визнані безстроковими».

Таким чином, ліцензії, на підставі яких АТ «Криворізька теплоцентраль» здійснює господарську діяльність, є чинними та безстроковими згідно з чинним законодавством та судовою практикою.

Щодо належності та достатності поданих доказів для обґрунтування вимог про стягнення заборгованості: Позовна заява та розрахунок основної заборгованості підписані представником позивача відповідно до вимог статей 175-177 Цивільного процесуального кодексу України та завірені належним чином. Це свідчить про усвідомлену правову позицію позивача, яка ґрунтується на належних доказах та деталізованому фінансовому обґрунтуванні. Розрахунок суми компенсації втрат від інфляції є додатковим елементом вимог, що випливає з положень статті 625 Цивільного кодексу України, і може бути обрахований судом на підставі наданих фінансових документів, періоду прострочення зобов`язання та офіційних індексів інфляції, що є загальнодоступними.

Верховний Суд у постанові від 12.06.2019 у справі №910/21280/17 зазначив: «Наявність детального розрахунку є важливою, однак у разі подання основного розрахунку суми заборгованості, належно підписаного та завіреного, суд має право самостійно обрахувати суму інфляційних втрат, пені або процентів».

Таким чином, непідписання окремо розрахунку інфляційних втрат не є підставою для відмови у задоволенні позову, якщо інші матеріали справи підтверджують наявність зобов`язання, його прострочення та суму основного боргу.

Крім того, у постанові Верховного Суду від 13.01.2021 у справі №910/9253/19 зазначено: «Суд не обмежений лише тим розрахунком, що наданий стороною, якщо він має достатні підстави для обрахунку за даними матеріалів справи та нормативними показниками».

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, місцевий суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку згідно зі статтями 76-78, 81, 89, ЦПК України, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й належним чином обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає вимогам закону й підстави його скасування відсутні.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржене рішення без змін.

Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанцій, немає. Понесені відповідачем витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги залишаються за ОСОБА_4 .

Керуючись ст.ст.367,374, 375, 381, 382 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 , від імені та в інтересах якого діє ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 лютого 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення виготовлено 26 серпня 2025 року.

Головуючий:

Судді: