Справа № 159/2847/25 Головуючий у 1 інстанції: Губар В. Є.
Провадження № 22-ц/802/981/25 Доповідач: Киця С. I.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Киці С. І.,

суддів Данилюк В. А., Шевчук Л. Я.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки та аліментів на дружину, зайняту вихованням дитини до досягнення нею трьох років, за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_2 , поданою його представником адвокатом Грабовською Марією Василівною, на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 01 липня 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 05 травня 2025 року звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 . Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дочкою повноліття та стягнути аліменти на утримання ОСОБА_1 у розмірі 1/5 частки усіх видів заробітку (доходу), щомісячно починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дочкою трьох років. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між сторонами 28.03.2023 зареєстровано шлюб. В провадженні Ковельського міськрайонного суду Волинської області знаходиться справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Під час перебування у шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народилася дочка ОСОБА_3 , яка проживає спільно з позивачем та перебуває на її утриманні. Зазначає, що малолітня дочка потребує матеріальної допомоги. Відповідач матеріальної допомоги не надає, є працездатним, отримує стабільний дохід, має у власності нерухомість, інших осіб на утриманні не має. Особисто позивач іншого доходу, ніж соціальна допомога в розмірі 860 гривень не має, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Просить позовні вимоги задовольнити, а також стягнути з відповідача судовий збір та витрати на правничу допомогу в сумі 3000 грн.

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 01 липня 2025 року позов у цій справі задоволено. Ухвалено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини - дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісяця, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05.05.2025 і до досягнення дитиною повноліття. Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання, у розмірі 1/8 частки з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісяця, починаючи з 05.05.2025 і до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трирічного віку. Судовий збір віднесено на рахунок держави. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в сумі 3000 гривень. В решті позовних вимог відмовлено.

Відповідач ОСОБА_2 через свого представника адвоката Грибовську М. В. подав апеляційну скаргу на вищевказане рішення суду. Вважає рішення суду першої інстанції незаконним та необґрунтованим, винесеним у результаті неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, з невідповідністю висновків суду обставинам справи, та таким, що прийняте з неправильним застосуванням норм матеріального та з порушенням норм процесуального права. Вказує, що суд першої інстанції, формально зазначивши про наявність у відповідача ще однієї дитини від попереднього шлюбу, всеодно дійшов до висновку про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання їх спільної доньки у розмірі частини його заробітку (доходу), тобто на думку апелянта, суд першої інстанції з врахуванням наявності ще однієї дитини на утриманні мав би винести рішення про стягнення аліментів на другу дитину у розмірі 1/6 з врахуванням положень ч. 5 ст. 183 СК України. Неправильне визначення частки до стягнення та фактичне неврахування наявності в ОСОБА_2 неповнолітньої дитини від першого шлюбу може поставити останню у скрутне матеріальне становище порівняно з його дочкою від другого шлюбу. Відповідно до рішення суду першої інстанції з усіх видів заробітку (доходу) відповідача стягуватиметься на утримання дитини, що становить 25% та 1/8 на утримання позивачки, що становить 12,5%. З усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 щомісячно буде стягуватись в аліментних зобов`язаннях 37,5%. Крім того, враховуючи, що на утриманні ОСОБА_2 перебуває ще одна дитина від першого шлюбу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , то у випадку звернення її матір`ю колишньою дружиною до суду з вимогами до ОСОБА_2 ще і на її користь стягнення аліментів в примусовому порядку, наприклад, як передбачено ч. 5 ст. 183 СК України в розмірі від всіх видів заробітку, що також буде становити 25%, то загальна сума аліментів, які підлягатимуть стягненню з ОСОБА_2 буде становити 62,5%. На підставі наведеного рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню та ухваленню нового рішення про стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 1/6 частки від доходу відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, вказує, що він ризикує своїм життям і здоров`ям під час виконання свого обов`язку захисту Батьківщини та отримує грошову винагороду, яка має бути спрямована на його утримання, реабілітацію, оновлення спорядження, яке забезпечить йому кращу безпеку та на утримання дітей від першого та другого шлюбів, а не колишньої дружини. Кошти, які він добровільно надсилав на утримання їхньої спільної дитини, використовувались ОСОБА_1 на утримання не тільки ОСОБА_5 , але і решти дітей від попередніх шлюбів позивачки. Йому необхідним є слухопротезування, реабілітація слуху, якщо вона буде ще можлива в таких обставинах, потребуватиме операційного втручання, довготривалого лікування та реабілітації, а купівля слухових апаратів є тимчасовим рішенням. Просить, з врахуванням наявності у нього ще однієї дочки від першого шлюбу, стану його здоров`я, наявності перенесених поранень та необхідності слухопротезування, відсутності у ОСОБА_2 на праві власності, володіння та/або користування майна, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, сформованою 21.05.2025 № 427973647, відсутності доведення стороною позивача витрат платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, наявності в платника аліментів ОСОБА_2 тільки єдиного джерела доходу грошового забезпечення в Збройних Силах України, скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким стягувати з ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частки від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісяця, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05.05.2025 і до досягнення нею повноліття. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення аліментів на її утримання до досягнення дитиною трьохрічного віку, відмовити в повному обсязі. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу.

Відзив на апеляційну скаргу в цій справі не подавався.

Справа розглядається в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження без повідомлення учасників справи як малозначна.

За змістом частин четвертої, п`ятої статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Апеляційний суд в складі колегії суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги.

Задовольняючи позовні вимоги та стягуючи аліменти, суд першої інстанції виходив з того, що дочка проживає разом з позивачем. З наданих стороною відповідача документів вбачається, що ОСОБА_2 є працездатним, військовослужбовцем, нерухомого майна у власності не має, добровільно надає матеріальну допомогу на утримання спільної з позивачем дитини, має на утриманні ще одну дитину, отримав поранення під час проходження військової служби, потребує реабілітації та слухопротезування, а тому з метою забезпечення балансу між інтересами дітей, які перебувають на утриманні відповідача та дотримання рівності їх прав на достатній рівень матеріального забезпечення, суд прийшов до висновку про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання їх спільної доньки у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), починаючи з 05.05.2025 до досягнення дитиною повноліття. Щодо позовних вимог позивачки про стягнення з відповідача аліментів на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку, то суд першої інстанції виходив з того, що сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.

Колегія суддів з висновками суду першої інстанції погоджується частково.

З матеріалів справи встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 28.03.2023.

Згідно з свідоцтвом про народження виданим Ковельським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 01.03.2024, сторони є батьками малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Дочка проживає разом з позивачем, що не заперечується сторонами.

З наданих стороною відповідача документів встановлено, що ОСОБА_2 є працездатним, військовослужбовцем, нерухомого майна у власності не має, добровільно надає матеріальну допомогу на утримання спільної з позивачем дитини, має на утриманні ще одну дитину, отримав поранення під час проходження військової служби, потребує реабілітації та слухопротезування.

Відповідно до частини першої статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Вимогами статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу.

Суд апеляційної інстанції погоджується з доводами апеляційної скарги в частині стягнення аліментів на утримання дочки сторін, бере до уваги те, що ОСОБА_2 має на утриманні ще одну дитину від першого шлюбу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження виданим 06.12.2012 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Дрогобич Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області.

Утримання однієї дитини не має відбуватись за рахунок погіршення утримання іншої дитини, оскільки права дітей є рівними, а рішення суду першої інстанції ставить в нерівне положення дитину відповідача від першого шлюбу, а тому приходить до висновку стягувати з ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частки від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісяця, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05.05.2025 і до досягнення нею повноліття.

Що стосується доводів апеляційної скарги в частині стягнення аліментів на утримання колишньої дружини до досягнення дитиною трьох років, то суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Згідно із ч.ч. 1, 4 статті 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років; право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Стаття 85 СК України регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання.

Таким чином, право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини, є особливим видом права подружжя на утримання. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, неможливості чоловіка надавати таке утримання.

Суд апеляційної інстанції враховує, що відповідач перебуває на військовій службі, отримав поранення, пов`язане з захистом Батьківщини, що підтверджується довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 13.02.2025 та Постановою госпітальної ВЛК в ОКПП Чернівецька лікарня швидкої медичної допомоги від 11.03.2025, отримав вогнепальне осколкове сліпе поранення середньої частини лівої гомілки, термічні опіки І-ІІ ступеня обличчя, очей, обох верхніх кінцівок, що відповідно до Наказу МОЗ України від 04.07.2007 № 370 є тяжкою травмою. Пізніше ОСОБА_2 було діагностовано баротравму вуха, двобічну нейросенсорну приглухуватість, середнє порушення слуху (зниження слуху на праве вухо 36,25 дБ, на ліве вухо 45 дБ), що підтверджується Консультативним висновком спеціаліста КНП 1 територіальне медичне об`єднання міста Львова, звертався до Медичного центру реабілітації лікаря ОСОБА_6 , ВП Лікарня Святого Луки і відповідно до висновку потребує слухопротезування.

Судом першої інстанції цих обставин при вирішенні питання про можливість відповідачем сплачувати аліменти на утримання дружини не було враховано. Відповідачем до суду першої інстанції було подано документи, що підтверджують витрати на придбання слухових апаратів на суму 28500,00 грн від 27.06.2025 на виконання консультаційного висновку спеціаліста ВП Лікарня Святого Луки щодо слухопротезування в плановому порядку. Суд апеляційної інстанції приймає до уваги подані докази та оцінює їх в сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному із подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя або у твердій грошовій сумі.

У постанові Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони мають спільну дитину, яка не досягла трирічного віку та проживає із позивачкою.

Суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів, керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів.

Згідно із ч. 1 ст. 79 СК України аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що у відзиві на позовну заяву відповідач визнавав позов у цій частині у розмірі стягнення 1/10 частини від доходу.

Виходячи з принципу справедливості, розумності та з урахуванням можливостей відповідача щодо надання утримання дружині, суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції, що з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню аліменти на її утримання в розмірі 1/8 частини доходу (заробітку) відповідач і вважає з урахуванням вищенаведених обставин і доказів змінити рішення суду в цій частині та стягнути з відповідача на користь позивача 1/10 частини доходу. Підстав для відмови повністю у позовних вимогах про стягнення аліментів на утримання дитини немає.

Доказів на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу відповідачем до суду апеляційної інстанції не подано.

Враховуючи наведене, рішення суду першої інстанції підлягає зміні.

Відповідачем за подачу апеляційної скарги в цій справі сплачено 1453,44 грн судового збору. Судом апеляційної інстанції апеляційну скаргу задоволено частково, позивач у цій справі звільнена від сплати судового збору, а тому за ст. 141 ЦПК України 50% сплаченого відповідачем судового збору за подання апеляційної скарги підлягає компенсації за рахунок держави.

Рішенням суду першої інстанції вирішено питання щодо судового збору та витрат на правничу допомогу. Оскільки суд апеляційної інстанції змінює рішення, то перегляду підлягає і стягнення судового збору та витрат на правничу допомогу. Апеляційний суд вирішив стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в сумі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень пропорційно до задоволених вимог. Судовий збір віднести на рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 259, 268, 367, 368, 369, 371, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 , подану його представником адвокатом Грабовською Марією Василівною, задовольнити частково.

Рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 01 липня 2025 року в цій справі змінити.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини - дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/6 частки від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісяця, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05.05.2025 і до досягнення дитиною повноліття.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання у розмірі 1/10 частки з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісяця, починаючи з 05.05.2025 і до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку.

Судовий збір віднести на рахунок держави.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в сумі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Компенсувати ОСОБА_2 726,72 грн (сімсот двадцять шість гривень 72 коп) сплаченого ним за подання апеляційної скарги судового збору за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Головуючий - суддя

Судді