Справа № 595/1176/25
Провадження № 2-о/595/109/2025
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.08.2025 місто Бучач

Суддя Бучацького районного суду Тернопільської області Созанська Л.І., ознайомившись із матеріалами заяви ОСОБА_1 , ознайомившись із матеріалами заяви ОСОБА_2 , в інтересах якої діє представник - адвокат Оринник Надія Сергіївна, заінтересована особа: Міністерство оборони України, про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 , в інтересах якої діє представник - адвокат Оринник Н.С., в порядку окремого провадження, звернулася до Бучацького районного суду Тернопільської області із заявою, у якій просить встановити факт перебування ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на повному утриманні батька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , по день його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Вивчивши матеріали заяви, приходжу до наступного висновку.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 19 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. При цьому, згідно з ч. 2 даної статті цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п. 5 ч. 2 вказаної статті Кодексу суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, наводиться у ст. 315 ЦПК України і не є вичерпним. Так згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 1 постанови від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Із змісту заяви ОСОБА_2 вбачається, що предметом розгляду у цій справі є встановлення в порядку окремого провадження факту, що має юридичне значення, а саме заявниця просить встановити факт перебування її на утриманні батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме, проходячи військову службу, загинув внаслідок вогнепального осколкового сліпого поранення лівої половини грудей з ушкодженням внутрішніх органів.

Разом з тим, суд вважає, що саме по собі встановлення судом факту перебування на утриманні дитини у чоловіка, який помер, не породжує для заявниці юридичних наслідків, тобто від встановлення вказаних фактів не буде залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав останньої.

У поданій заяві заявниця зазначає, що встановлення факту перебування на утриманні їй необхідно для призначення грошового забезпечення.

Таким чином, встановлення обставин щодо перебування ОСОБА_2 на утриманні батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , необхідно встановлювати та досліджувати в порядку позовного провадження.

Отже, подана заява не може бути предметом судового розгляду в порядку окремого провадження у цивільній справі, оскільки законодавством визначено порядок вирішення даного питання у позовному провадженні.

Такі обставини, як проживання дитини з батьком, виховання та утримання не можуть кваліфікуватись як юридичні факти у розумінні ст. 315 ЦПК України, оскільки пов`язані з виконанням батьками своїх обов`язків, визначених положеннями Сімейного Кодексу України.

У силу вимог ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Із змісту заяви про встановлення факту перебування дитини на утриманні та доданих до неї документів у цій справі вбачається спір про право, оскільки встановлення вказаного факту необхідно заявниці з метою призначення грошового забезпечення.

Таким чином, вимога заявниці про встановлення факту перебування дитини на утриманні не є вимогою, яка підлягає розгляду в порядку окремого провадження в розумінні положень ст. ст. 293, 315 ЦПК України.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що вимоги заяви не підлягають розгляду за правилами окремого провадження в порядку цивільного судочинства, приходжу до висновку, що у відкритті провадження за даною заявою необхідно відмовити.

Суд вважає за необхідне роз`яснити заявниці, що відповідно до вказаних вище положень, факт перебування на утриманні може бути встановлено під час розгляду судом позову.

Керуючись ст. ст. 10, 19, 186, 260, 261, 293, 294, 296, 315, 353-355 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_2 , в інтересах якої діє представник - адвокат Оринник Надія Сергіївна, заінтересована особа: Міністерство оборони України, про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Копію ухвали надіслати заявниці.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку ст. 261 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом 15 днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на подання апеляційної скарги з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повна ухвала суду складена 18 серпня 2025 року.

Суддя: Л. І. Созанська