Справа № 204/1128/25
Провадження № 2/204/1595/25
ЧЕЧЕЛІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 липня 2025 року Чечелівський районний суд міста Дніпра в складі:

головуючої судді Дубіжанської Т.О.

за участю секретаря Єфімової А.О.

розглянувши у порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

У січні 2025 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 75775876 від 20.05.2021 року у розмірі 16 086,28 грн., правову допомогу у розмірі 9 000 грн. та судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

В обґрунтування вимог позивач зазначив, що 20.05.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладений договір позики № 75775876, згідно якого відповідач отримав позику в розмірі 3000 грн. 25.05.2021 року між сторонами укладено додаткову угоду № 75775876 до договору позики № 75775876 від 20.05.2021 року, згідно якого позикодавець збільшив суму позики позичальнику, ще на 2 000 грн., таким чином, загальний розмір наданої позики становить 5 000 грн. Строк позики становить 30 днів, процентна ставка (базова) - 1,99%, яка нараховується за кожен день користування позикою. Відповідно до положень договору, цей договір укладено дистанційно, в електронній формі. Підписанням договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма істотними умовами та йому була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. 30.12.2021 року було укладено договір Факторингу № 30-12/2021, відповідно до якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 75775876. 10.01.2023 року було укладено договір про відступлення права вимоги № 10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №75775876. Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом вимоги до відповідача за договором № 75775876. Загальний розмір заборгованості за договором № 75775876 від 20.05.2021 року, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви, становить 16 086,28 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 5 000 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 10917,23 грн., інфляційні збитки 146,04 грн., нараховані 3% річних 23,01 грн., згідно ст. 625 ЦК України, отже має заборгованість, права вимоги щодо стягнення якої наявні у позивача за укладеним договором факторингу. Тому, позивач просить стягнути суму заборгованості, а також понесені судові витрати по справі.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 31 січня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін. Сторонам було направлено копію ухвали від 31.01.2025 року, а також відповідачу було направлено копію позовної заяви із додатками.

Відповідач у встановлений судом строк не надав суду відзив на позовну заяву, у зв`язку з чим, суд розглядає справу за наявними матеріалами.

Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги частковому задоволенню, у зв`язку з наступним.

Згідно з ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У судовому засіданні встановлено, що 20.05.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір позики № 75775876 (а.с. 16).

Відповідно до договору ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» зобов`язалося надати ОСОБА_1 кредит у розмірі 3 000 грн. зі строком користування коштами протягом 30 днів, який в свою чергу зобов`язався вчасно повернути кредит, а також сплачувати проценти до дати повернення позики - 1,99% (фіксована) за день.

Додатком № 1 до вказаного вище договору позики №75775876 від 20.05.2021 року встановлено період кредиту з 20.05.2021 року по 19.06.2021 року та погоджено Графік платежів та Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача у розмірі 3 000 грн., та процентну ставку за договором про споживчий кредит у розмірі 441 грн. (а.с. 16 зворотна сторона).

25.05.2021 року між сторонами укладено додаткову угоду № 75775876 до договору позики № 75775876 від 20.05.2021 року, згідно якого позикодавець збільшив суму позики позичальнику, ще на 2 000 грн., таким чином, загальний розмір наданої позики становить 5 000 грн. У зв`язку із збільшенням загального розміру позики, зміниться орієнтована загальна вартість позики, яка складає 5 686 грн. (а.с. 17).

Відповідно до п. 12 договору позики № 75775876, договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором,

На підтвердження перерахування відповідачу суми кредиту у розмірі 5 000 грн., до позовної заяви додано довідки ТОВ «ФК «ФІНЕКСПРЕС», в якому зазначено що 20.05.2021 року та 25.05.2021 року відбувся успішний переказ на картку № НОМЕР_1 , отримувач ОСОБА_2 (а.с.23-24).

27.01.2022 року між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір Факторингу № 30-12/2021, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі за договором про наданні фінансових послуг № 75775876.

10.01.2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено договір відступлення права вимоги № 10-01/2023, відповідно до умов якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «Коллект Центр» право вимоги до позичальників, в тому числі за договором про наданні фінансових послуг № 75775876.

Станом на 02.01.2025 року виникла заборгованість, яка становить 16 086,28 грн., в тому числі: заборгованість за кредитом (тілом кредиту) - 5 000 грн.; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 10 917,23 грн., нараховані 3% річних - 23,01 грн. та інфляційні втрати - 146,04 грн.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені статтею 203 ЦК України. Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Відповідно до статті 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно частин 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII (надалі - Закон № 675-VIII) від 3 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 3 ст. Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 цього Закону).

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. (ч. 6 ст. 11 цого Закону).

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина 12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію»).

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України Про електронний цифровий підпис, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно з нормою ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

За приписами пункту 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (частина перша статті 513 ЦК України).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).

Оскільки відповідачу надано кредитні кошти у розмірі 5 000 грн. шляхом перерахування суми кредиту на банківську картку, вказану нею при укладенні договору, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для стягнення з ОСОБА_1 суми кредиту в розмірі - 5 000 грн. на користь ТОВ «Коллект Центр».

Що стосується позовних вимог ТОВ «Коллект Центр» в частині стягнення відсотків за договором про надання фінансових послуг, суд зазначає наступне.

За положеннями ст. 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язани й повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже припис абзацу 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України, про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

З аналізу зазначених норм матеріального права слідує, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що за умовами укладеного між фінансовою установою та відповідачем кредитного договору дана фінансова установа надала позичальнику суму позики, а останній зобов`язався повернути надану позику у повному обсязі у визначений договором строк до 19.06.2021 року.

Таким чином, позикодавець відповідно до ст. 1048 ЦК України, мав право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами в межах погодженого сторонами строку кредитування 30 днів, тобто з 20.05.2021 року по 19.06.2021 року.

Як вбачається з розрахунку заборгованості, проведеним уже після відступлення права вимоги за договором про надання позики № 75775876 розмір заборгованості по відсоткам складає 10 917,23 грн.

Проте, позивач не надав доказів на підтвердження правильності нарахування процентів в розмірі 10 917,23 грн.

Доказів того, що позичальник ініціював продовження строку користування кредитом та зміну дати повернення всієї суми кредиту матеріали справи не містять.

Отже, відсотки за користування кредитом в період з 20.05.2021 року по 19.06.2021 року становлять 2 985 грн., а їх нарахування здійснено у відповідності до умов договору позики (5 000 грн. х 1,99% х 30 днів = 2 985 грн.)

Тому заявлена ТОВ «Коллект центр» вимога, в частині стягнення з відповідача заборгованості за відсотками у розмірі 10 917,23 грн., є безпідставною. Отже, в цій частині позов підлягає частковому задоволенню в розмірі 2 985 грн.

Що стосується вимог про стягненняз відповідача 3% річних та інфляційних нарахувань, то слід зазначити наступне.

Суд погоджується з розрахунком 3% річних та інфляційних втрат, які здійснені позивачем з 30.12.2023 по 23.02.2022 року, де нараховані 3% річних складають 23 грн. 01 коп., а інфляційні втрати 146 грн. 04 коп. Відтак, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Відтак, суд приходить до висновку, про наявність правових підстав для стягнення у примусовому порядку суми заборгованості у розмірі 8 154 грн. 05 коп., з яких 5 000 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 2 985 грн. заборгованість за відсотками, нараховані 3% річних - 23 грн. 01 коп. та інфляційні втрати -146 грн. 04 коп.

Що стосується вимог позивача про стягнення витрат на правничу (правову) допомогу в розмірі 9 000 грн., суд зазначає наступне.

Згідно з ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати в тому числі витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом пункту 1 частини другої статті 137 ЦПК України здійснені стороною у справі судові витрати на правничу допомогу визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, понесених під час розгляду справи, позивачем було надано: договір № 01-07/2024 про надання правової допомоги від 01.07.2024 року, укладений між ТОВ «Коллект Центр» (як клієнт) та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс»; прайс-лист АО «Лігал Ассістанс»; заявка ТОВ «Коллект Центр» про надання юридичної допомоги № 29 від 02.11.2024; витяг з Акта № 1 про надання юридичної допомоги від 27.12.2024, копію платіжної інструкції № від 13.01.2025 про сплату за надання правової допомоги згідно договору № 01-07/2024 року від 01.07.2024 року у розмірі 117 000 грн.

Згідно заявки надання правової допомоги № 29 від 02.12.2024 за Договором, адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» надані послуги щодо усної консультації з вивчення документів (вартість 3 000 грн. із розрахунку вартість години - 1500 грн.(2 год), складання позовної заяви про стягнення боргу (6 000 грн. із розрахунку вартість години 3 000 грн.(2 год.), загальна вартість послуг становить 9 000 грн.

Однак, матеріали справи не містять доказів сплати позивачем витрат на правничу допомогу в розмірі 9 000 грн. саме за надання правової допомоги по справі за позовом ТОВ «Коллект Центр» до ОСОБА_1 . Договір про надання правової допомоги від 01.07.2024 року, укладений між ТОВ «Коллект Центр» (як клієнт) та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс», містить загальні умови надання взагалі будь-якої правової допомоги клієнту, а квитанція про сплату 117 000 грн. містить посилання в призначені платежу саме за надання правової допомоги згідно договору.

Таким чином, судові витрати на правову допомогу у розмірі 9 000 грн. не підтверджені належними та допустимими доказами, а тому суд вважає, що у стягненні судових витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги позивачу, слід відмовити.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено частково, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 422 грн. 40 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 15, 16, 204, 207, 512-514, 626, 634, 638, 1047-1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 13, 76-82, 133, 141, 258, 259, 263-265, 274-279 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (, юридична адреса: м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, офіс. 306) до ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованість за кредитним договором у розмірі 5 000 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом у розмірі 2 985 грн.., нараховані 3% річних у розмірі 23 грн. 01 коп., інфляційні втрати у розмірі 146 грн. 04 коп., витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422 грн. 40 коп., а всього стягнути суму у розмірі 10 576 грн. 45 коп.

В задоволені решти позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Чечелівський районний суд міста Дніпра шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Т.О. Дубіжанська