Єдиний унікальний номер судової справи: 490/4613/25
Номер провадження 22-ц/812/1580/25 Суддя - доповідач апеляційного суду Крамаренко Т.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2025 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду в складі:

головуючого - Крамаренко Т.В.,

суддів - Локтіонової О.В., Ямкової О.О.,

із секретарем судового засідання - Чистою В.В.,

за участю: представника відповідачки - адвоката Макєєнка О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_1 , подану в її інтересах

адвокатом Макєєнком Олексієм Володимировичем

на ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 18 липня 2025 року, постановлену під головуванням судді - Шолох Л.М., в приміщенні того ж суду по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна,

в с т а н о в и л а:

У червні 2025 року ОСОБА_2 в інтересах якого діє адвокат Ротар А.Л. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя.

Позов обґрунтовано тим, що з 24 листопада 2004 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1 . Від подружнього життя народилися діти - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 04 червня 2025 року відкрито провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

За час подружнього життя за спільні кошті було придбано наступне майно: земельну ділянку, площею 0,1 га кадастровий номер: :22:002:3669; земельну ділянку, площею 0,095 га, кадастровий номер: :22:002:3668; житловий будинок, загальною площею 216,6 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку, площею 0,0828 га кадастровий номер: :10:024:0001; земельну ділянку, площею 0,0809 га, кадастровий номер: :00:020:0488; житловий будинок, загальною площею 68,6 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Посилаючись на те, що спір щодо поділу майну врегулювати мирним шляхом не вдалося, позивач просив суд визнати об`єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 придбане вище вказане майно та в порядку поділу майна подружжя визнати право власності за ним на земельну ділянку, площею 0,095 га, кадастровий номер: :22:002:3668; житловий будинок, загальною площею 216,6 кв.м. та земельну ділянку площею 0,0828 га кадастровий номер: :10:024:0001 розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , а за ОСОБА_1 визнати право власності на земельну ділянку, площею 0,1 га кадастровий номер: :22:002:3669, земельну ділянку, площею 0,0809 га, кадастровий номер: :00:020:0488 та житловий будинок, загальною площею 68,6 кв.м., розташовані за адресою: АДРЕСА_2 . Стягнути з нього на користь відповідачки грошову компенсацію, що перевищує вартість частки у спільному майні подружжя.

15 липня 2025 року ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Макєєнко О.В., подала до Центрального районного суду м. Миколаєва заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на належне ОСОБА_2 майно, а саме: 1) Бренд: Renault Модель: Kangoo Тип: вантажний Рік випуску: 2010 Місце реєстрації: (4801) ВРЕР м. Миколаїв Колір: білий Тип кузова: фургон малотонажний Тип палива: дизельне паливо, Дата реєстрації: 21.11.2014; 2) Бренд: Nissan Модель: Ariya Тип: легковий Рік випуску: 2022 Місце реєстрації: ТСЦ 4841 Колір: синій Тип кузова: універсал Тип палива: електро, Дата реєстрації: 18.04.2024; 3) Бренд: Honda Модель: G11800 Тип: мотоцикл Рік випуску: 2006 Місце реєстрації: (4801) ВРЕР м. Миколаїв Колір: червоний Тип кузова: мотоцикл Тип палива: бензин, Дата реєстрації: 21.06.2014; 4) Бренд: Пгмф Модель: 8715 Тип: причіп Рік випуску: 2017 Місце реєстрації: ТСЦ 4841 Колір: сірий Тип кузова: пр-фургон, Дата реєстрації: 03.06.2020; 5) судно - МКУ-0081-К «Сармат», ідентифікатор морської рухомої служби (9- значний) - 272140600; 6) легковий автомобіль TOYOTA RAV4, державний номер НОМЕР_1 , 2014 року випуску, колір ТЗ: сірий, vin ТЗ: НОМЕР_2 , номер двигуна НОМЕР_3 ; 7) частку у статутному капіталі товариства, яка складає 100% Товариства з обмеженою відповідальністю «КУМ ТРЕЙД» та належить ОСОБА_2 ; 8) частку у статутному капіталі товариства, яка складає 100% Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮР ПРОЕКТ БУД» та належить ОСОБА_2 ; 9) частку у статутному капіталі товариства, яка складає 100% Товариства з обмеженою відповідальністю «АЙЕСТІЕС» та належить ОСОБА_2 та заборони вчиняти певні дії або передавати майно іншим особам чи виконувати щодо нього інші зобов`язання ОСОБА_2 щодо вказаного майна.

Заява обґрунтована тим, що в позовній заяві ОСОБА_2 ставить питання про визнання права спільної сумісної власності лише на те майно, яке зареєстровано за ОСОБА_1 , в свою чергу з боку ОСОБА_2 приховано майно, яке зареєстровано за ним. Вказане свідчить про те що дії ОСОБА_2 спрямовані на приховування значної частки спільного майна подружжя, оскільки поданою позовною заявою про поділ спільного манна подружжя та заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви про поділ спільного майна подружжя, визначено майно яке лише зареєстровано за ОСОБА_1 , що підтверджує недобросовісну поведінку позивача.

Також звертає увагу, що на сьогоднішній день ОСОБА_2 користується визначеним майном зареєстрований за ним та, який в переліку майна в позовній заяві не вказаний, утримує це майно у себе та використовує у своїх потребах, наслідком чого є втрата вартості спірного майна в результаті амортизації і його зносу, є ризики знищення чи пошкодження майна, крім того, одноособове використання спірного майна позивачем порушує права відповідачки.

Крім того, вказує, що на даний момент є підстави вважати, що ОСОБА_2 може розпорядитися зазначеним майном та відчужити його на користь інших осіб, що в свою чергу ускладнить або навіть зробить неможливим виконання рішення суду в частині поділу спільного майна подружжя.

В обґрунтування наявності майна про яке зазначено у заяві про забезпечення позову, суду надано копію інформаційної довідки «Опендатабот» від 17 червня 2025 року.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 18 липня 2025 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено.

Ухвала суду мотивована тим, що не надано суду доказів наявності у ОСОБА_2 майна, стосовно якого відповідачка просить вжити заходи забезпечення позову. Витяги з сайту «Опендатабот», дозволу на експлуатацію морської станції станом (на липень 2020 року), рішення засновників товариства від 04 лютого 2021 року, на думку суду, не можуть бути достатнім доказом наявності у ОСОБА_2 , станом на час подачі заяви про забезпечення позову, майна, стосовно якого просить вжити заходи ОСОБА_1 . Також суд вважав безпідставними посилання на існування підстав, що позивач має намір розпорядитися вказаним майном, оскільки не підтверджується наявними у справі матеріалами.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням суду, представник ОСОБА_1 - адвокат Макєєнко О.В. звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просив ухвалу суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення заяви про забезпечення зустрічного позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що наданий Витяг з сайту «Опендатабот», дозвіл на експлуатацію морської станції є достатніми доказами належності позивачу майна, оскільки співпадають з інформацію в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів. Крім того, судом не взято до уваги про корпоративні права, що також підтверджується рішенням засновників від 04 лютого 2021 року. Судом першої інстанції ухвалене судове рішення лише на підставі не подання доказів наявності у ОСОБА_2 майна та підстав про намір розпорядитися вказаним майном не враховуючи, що приховування вказаного майна є головною підставою розпорядитись спільним майном подружжя одноособово.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

У судове засідання ОСОБА_2 та його представник - адвокат Ротар А.Л. не з`явилися, про місце й час розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідачки - адвоката Макєєнка О.В., дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1ст. 4 ЦПК України).

Згідно зі ст. 5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. А у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Зі змісту статті 367 ЦПК України вбачається, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Таким вимогам закону оскаржувана ухвала суду першої інстанції в повній мірі не відповідає.

З матеріалів справи вбачається, що у червні 2025 року ОСОБА_2 в інтересах якого діє адвокат Ротар А.Л. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя в якому просив визнати спільним сумісним майном подружжя його та ОСОБА_1 , а також в порядку поділу визнати право власності за ним на земельну ділянку, площею 0,095 га, кадастровий номер: :22:002:3668; житловий будинок, загальною площею 216,6 кв.м. та земельну ділянку площею 0,0828 га кадастровий номер: :10:024:0001 розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , за ОСОБА_1 визнати право власності на земельну ділянку, площею 0,1 га кадастровий номер: :22:002:3669, земельну ділянку, площею 0,0809 га, кадастровий номер: :00:020:0488 та житловий будинок, загальною площею 68,6 кв.м., розташовані за адресою: АДРЕСА_2 та стягнути з нього на користь відповідачки грошову компенсацію, що перевищує вартість частки у спільному майні подружжя.

До подання позову ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 13 червня 2025 року задоволено заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову та накладено арешт на зазначене вище майно, яке зареєстровано на ім`я відповідачки ОСОБА_1 .

Ухвалою того ж суду від 24 червня 2025 року відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя.

Не погоджуючись з позовом представник ОСОБА_1 - адвокат Макєєнко О.В. 10 липня 2025 року надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву, а 15 липня 2025 року подав зустрічну позовну заяву в якій просив визнати спільною сумісною власністю подружжя наступне майно: земельну ділянку, площею 0,1 га., кадастровий номер: :22:002:3669; земельну ділянку, площею 0,095 га., кадастровий номер: :22:002:3668; житловий будинок, загальною площею 216,6 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку, площею 0,0828 га., кадастровий номер: :10:024:0001; земельну ділянку, площею 0,0809 га., кадастровий номер: :00:020:0488; житловий будинок, загальною площею 68,6 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_2 , Бренд: Renault Модель: Kangoo Тип: вантажний Рік випуску: 2010 Місце реєстрації: (4801) ВРЕР м. Миколаїв Колір: білий Тип кузова: фургон малотонажний Тип палива: дизельне паливо, Дата реєстрації: 21.11.2014; Бренд: Nissan Модель: Ariya Тип: легковий Рік випуску: 2022 Місце реєстрації: ТСЦ 4841 Колір: синій Тип кузова: універсал Тип палива: електро, Дата реєстрації: 18.04.2024; Бренд: Honda Модель: G11800 Тип: мотоцикл Рік випуску: 2006 Місце реєстрації: (4801) ВРЕР м. Миколаїв Колір: червоний Тип кузова: мотоцикл Тип палива: бензин, Дата реєстрації: 21.06.2014; Бренд: Пгмф Модель: 8715 Тип: причіп Рік випуску: 2017 Місце реєстрації: ТСЦ 4841 Колір: сірий Тип кузова: пр-фургон, Дата реєстрації: 03.06.2020; судно - МКУ-0081-К «Сармат», ідентифікатор морської рухомої служби (9- значний) - 272140600; легковий автомобіль TOYOTA RAV4, державний номер НОМЕР_1 , 2014 року випуску, колір ТЗ: сірий, vin ТЗ: НОМЕР_2 , номер двигуна НОМЕР_3 ; частку у статутному ТОВ «КУМ ТРЕЙД»; частку у статутному капіталі ТОВ «ЮР ПРОЕКТ БУД; частку у статутному капіталі ТОВ «АЙЕСТІЕС».

В порядку поділу майна визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/3 частки земельної ділянки, площею 0,1 га., кадастровий номер: :22:002:3669; земельної ділянки, площею 0,095 га., кадастровий номер: :22:002:3668; житлового будиноку, загальною площею 216,6 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ; земельної ділянки, площею 0,0828 га., кадастровий номер: :10:024:0001; земельної ділянки, площею 0,0809 га., кадастровий номер: :00:020:0488; житлового будинку, загальною площею 68,6 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_2 ; на частку на: Бренд: Renault Модель: Kangoo Тип: вантажний Рік випуску: 2010 Місце реєстрації: (4801) ВРЕР м. Миколаїв Колір: білий Тип кузова: фургон малотонажний Тип палива: дизельне паливо, Дата реєстрації: 21.11.2014; Бренд: Nissan Модель: Ariya Тип: легковий Рік випуску: 2022 Місце реєстрації: ТСЦ 4841 Колір: синій Тип кузова: універсал Тип палива: електро, Дата реєстрації: 18.04.2024; Бренд: Honda Модель: G11800 Тип: мотоцикл Рік випуску: 2006 Місце реєстрації: (4801) ВРЕР м. Миколаїв Колір: червоний Тип кузова: мотоцикл Тип палива: бензин, Дата реєстрації: 21.06.2014; Бренд: Пгмф Модель: 8715 Тип: причіп Рік випуску: 2017 Місце реєстрації: ТСЦ 4841 Колір: сірий Тип кузова: пр-фургон, Дата реєстрації: 03.06.2020; судно - МКУ-0081-К «Сармат», ідентифікатор морської рухомої служби (9- значний) - 272140600; легковий автомобіль TOYOTA RAV4, державний номер НОМЕР_1 , 2014 року випуску, колір ТЗ: сірий, vin ТЗ: НОМЕР_2 , номер двигуна НОМЕР_3 ; у статутному ТОВ «КУМ ТРЕЙД»; у статутному капіталі ТОВ «ЮР ПРОЕКТ БУД; у статутному капіталі ТОВ «АЙЕСТІЕС».

В порядку поділу майна визнати за ОСОБА_2 право власності на майно на 1/3 частку земельної ділянки, площею 0,1 га., кадастровий номер: :22:002:3669; земельної ділянки, площею 0,095 га., кадастровий номер: :22:002:3668; житлового будинку, загальною площею 216,6 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ; земельної ділянки, площею 0,0828 га., кадастровий номер: :10:024:0001; земельної ділянки, площею 0,0809 га., кадастровий номер: :00:020:0488; житлового будинку, загальною площею 68,6 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_2 ; на частку на: Бренд: Renault Модель: Kangoo Тип: вантажний Рік випуску: 2010 Місце реєстрації: (4801) ВРЕР м. Миколаїв Колір: білий Тип кузова: фургон малотонажний Тип палива: дизельне паливо, Дата реєстрації: 21.11.2014; Бренд: Nissan Модель: Ariya Тип: легковий Рік випуску: 2022 Місце реєстрації: ТСЦ 4841 Колір: синій Тип кузова: універсал Тип палива: електро, Дата реєстрації: 18.04.2024; Бренд: Honda Модель: G11800 Тип: мотоцикл Рік випуску: 2006 Місце реєстрації: (4801) ВРЕР м. Миколаїв Колір: червоний Тип кузова: мотоцикл Тип палива: бензин, Дата реєстрації: 21.06.2014; Бренд: Пгмф Модель: 8715 Тип: причіп Рік випуску: 2017 Місце реєстрації: ТСЦ 4841 Колір: сірий Тип кузова: пр-фургон, Дата реєстрації: 03.06.2020; судно - МКУ-0081-К «Сармат», ідентифікатор морської рухомої служби (9- значний) - 272140600; легковий автомобіль TOYOTA RAV4, державний номер НОМЕР_1 , 2014 року випуску, колір ТЗ: сірий, vin ТЗ: НОМЕР_2 , номер двигуна НОМЕР_3 ; у статутному ТОВ «КУМ ТРЕЙД»; у статутному капіталі ТОВ «ЮР ПРОЕКТ БУД; у статутному капіталі ТОВ «АЙЕСТІЕС».

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову суд першої інстанції виходив з відсутності доказів на підтвердження наявності у ОСОБА_2 майна, стосовно якого відповідачка просить вжити заходи забезпечення позову, та наміру останнього розпорядитися вказаним майном.

З таким висновком суду колегія не погоджується з оглядку на наступне.

Згідно з частинами першою, другою статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийнято на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому його виконанні.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову (пункт 3 частини першої статті 151 ЦПК України).

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення заяви про забезпечення позову. Крім того, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна довести відповідність (адекватність) засобу забезпечення позову.

У частині першій статті 150 ЦПК України закріплено види забезпечення позову. Позов, зокрема, забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності та обґрунтованості запропонованого заявником способу забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним способом забезпечення позову та предметом позову, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 вказано, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він просить накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і мають застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 вересня 2020 року у справі № 753/22860/17 дійшла висновку, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде співмірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Разом з тим у пункті 23 постанови від 03 березня 2023 року у справі № 905/448/22 Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду зазначив, що надання доказів щодо очевидних речей (доведення нічим не обмеженого права відповідача в будь-який момент розпорядитися своїм майном) свідчить про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін.

Предметом спору у цій справі є поділ спільного сумісного майна, набутого за час перебування сторін у зареєстрованому шлюбі, і у разі задоволення позову за сторонами може бути визнано право на частину спільного сумісного майна, а також стягнуто грошову компенсацію різниці у вартості майна, право власності на яке буде визнано за сторонами. З огляду на вказане, при вирішенні даного спору суду першої інстанції треба буде встановити обсяг усього спільного майна подружжя та його вартість.

У статті 68 СК України закріплено, що розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, придбане нею чи ним за час шлюбу, але за кошти, які належали йому особисто.

Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу (частина перша статті 69 СК України).

Частиною першою статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один з подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17.

З огляду на вищенаведене та беручи до уваги те, що між сторонами виник реальний спір щодо поділу майна, відповідачка обґрунтовано навела припущення про те, що невжиття заходів забезпечення позову у вигляді арешту на вказане рухоме майно може призвести до ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду, оскільки позивач за первісним позовом може відчужити на користь третіх осіб дані транспортні засоби під час вирішення спору, що призведе до неможливості встановлення їх реальної ринкової вартості.

Відповідно до ст. 177, 178 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага. Об`єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи.

Крім того, відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Оскільки належне ОСОБА_2 рухоме майно у вигляді транспортних засобів як об`єкти цивільних прав не вилучене та не обмежене в обороті, ризик його відчуження за умови невжиття заходів забезпечення позову є постійним.

Враховуючи майновий характер позовних вимог, позивач за первісним позовом має об`єктивну можливість розпорядитися належним йому рухомим майном на власний розсуд, зокрема, відчужити його в будь-який спосіб, що може призвести до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду про поділ майна подружжя в разі задоволення позову.

Таким чином, захід забезпечення позову у вигляді накладення арешту на належне позивачу рухоме майно, який просив застосовувати представник відповідачки, є співмірним із заявленими позовними вимогами, відповідає вимогам розумності, обґрунтованості, адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову і спроможний забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Невжиття таких заходів забезпечення позову призведе до неможливості виконання судового рішення і виникнення між сторонами у справі конфліктних ситуацій.

Будь-які права інших осіб, що не є учасниками судового процесу, не порушуються у зв`язку із вжиттям такого заходу.

Враховуючи наведене, а також приймаючи до уваги, що у разі невжиття заходів забезпечення позову існує можливість ОСОБА_2 , як власника спірного рухомого майна, на власний розсуд розпоряджатися ним, колегія суддів вважає, що наявні правові підстави для часткового задоволення заяви про забезпечення вказаного вище позову шляхом накладення арешту на спірне рухоме майно.

Також колегія суддів враховує, що забезпечення позову є передбаченим законом тимчасовим обмеженням, яке полягає у захисті законних інтересів ОСОБА_1 у разі коли ОСОБА_2 буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання рішення суду.

Застосування обраного позивачем заходу забезпечення позову направлено, насамперед, на забезпечення дійсної ефективності судового захисту та упередження можливості додаткового порушення його прав та законних інтересів. Застосування такого заходу забезпечення позову не порушує прав та охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Посилання суду першої інстанції на те, що ОСОБА_1 не довела намір позивача вчинити дії з метою ухилення від виконання можливого рішення суду про задоволення позову, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки забезпечення позову у даному спорі спрямоване на виконання можливого рішення суду про задоволення позову, вжите забезпечення є співмірним заявленим позовним вимогам та не порушує прав учасників спору.

Крім того, колегія суддів враховує, що системний аналіз наведених вище норм закону вказує на те, що підставою для забезпечення позову є обґрунтоване припущення суду про те, що невжиття заходів забезпечення може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення (див. постанову Верховного Суду від 25 червня 2024 року у справі № 487/3703/22 (провадження № 61-8776св23)).

Як на підтвердження реєстрації спірного рухомого майна за позивачем, відповідачкою було надано інформаційну довідку з сайту «Опендатабот», а також під час апеляційного розгляду інформацію з Головного сервісного Центру МВС та Інспекції Головного державного ресторатора флоту України, згідно яких за ОСОБА_2 зареєстровані транспортні засоби: Renault Kangoo, 1461, 2010 року випуску, № кузова НОМЕР_4 ; Nissan Ariya, 2022 року випуску, № кузова НОМЕР_5 ; Honda GL1800, 1832. 2006 року випуску, № шасі НОМЕР_6 ; ПГМФ 8715, 2017 року випуску, № шасі НОМЕР_7 ; яхта самохідна-вітрильна, прогулянкова, МКУ-0081-К, Україна на які просив накласти арешт представник ОСОБА_1 .

Що стосується вимог відповідачки ОСОБА_1 про накладення арешту на частку статутного капіталу в ТОВ «КУМ ТРЕЙД», ТОВ «ЮР ПРОЕКТ БУД», ТОВ «АЙЕСТІЕС», то вказані вимоги задоволенню не підлягають, оскільки слід враховувати, що вжиті заходи забезпечення позову не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи, до того ж таким заходом забезпечення позову можуть бути порушені права особи, яка не є учасником справи.

За таких обставин, ухвала суду першої інстанції на підстав п. 1 ч.1 ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на транспортні засоби: Renault Kangoo, 1461, 2010 року випуску, № кузова НОМЕР_4 ; Nissan Ariya, 2022 року випуску, № кузова НОМЕР_5 ; Honda GL1800, 1832. 2006 року випуску, № шасі НОМЕР_6 ; ПГМФ 8715, 2017 року випуску, № шасі НОМЕР_7 ; яхта самохідна-вітрильна, прогулянкова, МКУ-0081-К, Україна.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану в її інтересах адвокатом Макєєнком Олексієм Володимировичем - задовольнити частково.

Ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 18 липня 2025 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на транспортні засоби:

- Renault Kangoo, 1461, 2010 року випуску, № кузова НОМЕР_4 ;

- Nissan Ariya, 2022 року випуску, № кузова НОМЕР_5 ;

- Honda GL1800, 1832. 2006 року випуску, № шасі НОМЕР_6 ;

- ПГМФ 8715, 2017 року випуску, № шасі НОМЕР_7 ;

- яхта самохідна-вітрильна, прогулянкова, МКУ-0081-К, Україна.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення у випадках та з підстав, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: Т.В. Крамаренко

Судді: О.В. Локтіонова

О.О. Ямкова

Повний текст постанови складено 22 серпня 2025 року.