Справа № 307/2044/25
Провадження № 2/307/710/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2025 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області

у складі головуючої судді Сас Л.Р.,

секретар судового засідання Кривошея Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

за участю представника позивачки адвоката Дубіни О.А.

встановив:

Представник позивачки ОСОБА_1 - адвокат Дубіна О.А. 09 червня 2025 року від імені позивачки пред`явив до ОСОБА_2 позов про розірвання шлюбу, зареєстрованого 23 жовтня 2014 року.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 23 жовтня 2014 року сторони зареєстрували шлюб, під час перебування у якому дітей у них не народилося.

Спільне життя позивачки з відповідачем не склалося через несумісність характерів, різні погляди на життя та уявлень про роль кожного з подружжя в сім`ї. Внаслідок цього, між сторонами часто виникали непорозуміння.

Відповідач не розумів сутності проблем, які виникали у сім`ї, не був здатний підтримувати нормальну атмосферу в ній, піклуватися про побудову сімейних відносин із позивачкою на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. Із 2014 року по теперішній час відповідач перебуває за кордоном та відмовляється спільно з позивачкою звернутись до відділу ДРАЦСу для розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що перебуває за кордоном у Румунії, в`їзд на територію України небезпечний, оскільки він підлягає мобілізації.

Позивачка вважає, що подальше збереження шлюбу із відповідачем суперечить її інтересам, примирення є неможливим, а тому просить не надавати строк на примирення та даний шлюб розірвати. Також позивачка просить відновити їй дошлюбне прізвище ОСОБА_3 .

Ухвалою судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 17 червня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, яку постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 26 серпня 2025 року.

Представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Дубіна О.А. в обгрунтування позову покладався на викладені в ньому обставини та просив його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим, у судове засідання не з`явився без повідомлення причин, відзиву не подав, у зв`язку з чим суд на підставі п. 1) ч. 3 ст. 223 ЦПК України постановив ухвалу про розгляд справи за його відсутності.

Суд дійшов висновку про задоволення позову виходячи з таких підстав.

Із копії паспортів та свідоцтва про шлюб видно, що сторони зареєстрували шлюб 23 жовтня 2014 року (а. с. 17-20, 22).

Із заяви по суті справи відомо, що сторони припинили подружні відносини, разом не проживають, спільного господарства не ведуть та під час перебування у шлюбі дітей у сторін не народилося (а. с. 1 - 7).

Згідно з ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Ураховуючи наведене, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, і тому її право, передбачене ч. 3 ст. 56 СК України, на припинення шлюбних відносин підлягає захисту шляхом задоволення позову про розірвання шлюбу.

Згідно ч. 1 ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку із задоволенням позову повністю, необхідно із відповідача у користь позивачки стягнути судові витрати в сумі 968,96 грн., пов`язані зі сплатою судового збору, що підтверджені квитанцією (а. с. 24).

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з п. 1 ч. 3 цієї статті до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу представник позивачки надав договір про надання правової допомоги № 0205/02/25 від 02 травня 2025 року адвокатом Дубіною О.А. (а. с. 11 - 13), договір про надання правової допомоги № 02052502 від 02 травня 2025 року ТОВ «Центр правової допомоги юрист 24» (а. с. 14, 15), ордер адвоката на надання правової допомоги та свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю у цій справі (а. с. 8, 9) та акт приймання-передачі наданих послуг № 02052502 до договору про надання юридичних послуг/правової допомоги №02052502 (а. с. 16) із яких вбачається, що за позовну заяву, представництво в суді, запити та виїзд до ДРАЦСу позивачка сплатила адвокату 20 000,00 грн .

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, зроблені також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі №826/1216/16, додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15-ц.

Верховний Суд у постанові від 25 липня 2023 року у справі №340/4492/22 дійшов висновку, що наявність або відсутність заперечень процесуального опонента проти відшкодування витрат на професійну правничу допомогу має значення лише для розв`язання питання про співмірність судових витрат на правову допомогу, заявлених до відшкодування. Водночас, це не впливає на обов`язок перевіряти заявлені витрати на відповідність іншим критеріям.

З урахуванням встановлених обставин, на думку суду, у даному випадку розмір витрат на професійну правничу допомогу, зокрема позовну заяву, представництво в суді, запити та виїзд до ДРАЦСу, вартіс ть яких 20 000,00 грн. - є очевидно завищеними та підлягають зменшенню, адже виконані адвокатом роботи не потребували багато часу та були не складними; також судом враховано той факт, що представник позивачки приймав участь в судовому засіданні 26 серпня 2025 року в режимі відеоконференції, яке тривало 15 хв.,

Визначаючи розмір витрат на правничу допомогу, суд виходить з того, що дана категорія справ не є складною, підготовка її до розгляду не потребує аналізу великої кількості норм чинного законодавства, значних затрат часу та зусиль.

Ураховуючите, що визначені в переліку послуг вказані дії не відповідають критеріям реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), розумності їхнього розміру, та не є співмірними зі складністю справи, у зв"язку із чим, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивачки потрібно стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000,00 грн.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_4 задовольнити частково.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , зареєстрований 23 жовтня 2014 року виконавчим комітетом Солотвинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області (актовий запис № 33).

Відновити ОСОБА_4 дошлюбне прізвище ОСОБА_3 .

Стягнути із ОСОБА_2 у користь ОСОБА_4 судові витрати в сумі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) грн. 96 коп., пов`язані зі сплатою судового збору та 3000 (три тисячі) грн. 00 коп. витрат на правничу допомогу.

Відмовити в іншій частині позову про стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 17 000,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, і може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивачка: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Представник позивачки: ОСОБА_5 , АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання якого зареєстроване за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Повне судове рішення складено 29 серпня 2025 року.

Суддя Л.Р.Сас