ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5938/25 Справа № 172/1664/24 Суддя у 1-й інстанції - Битяк І. Г. Суддя у 2-й інстанції - Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2025 року Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Городничої В.С., Петешенкової М.Ю.,

за участю секретаря Сахарова Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Керничної Марії Василівни на окрему ухвалу Васильківського районного суду Дніпропетровської області у складі судді Битяка І.Г. від 31 березня 2025 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Попаснянської міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області, третя особа - приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Кернична Марія Василівна, про визнання права власності,

ВСТАНОВИЛА:

Окремою ухвалою Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 31 березня 2025 року постановлено надіслати Міністерству юстиції України окрему ухвалу з метою проведення перевірки правомірності винесення приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Керничною Марією Василівною постанов від 05.12.2022 року та від 22.11.2024 року у спадковій справі №7, заведеній після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , а також з метою проведення перевірки повноти та об`єктивності розгляду Західним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції матеріалів, направлених Васильківським районним судом Дніпропетровської області 20.02.2025 року у справі №172/1664/24 на адресу міжрегіонального управління. Про результати розгляду окремої ухвали та вжиті заходи повідомити Васильківський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня її отримання.

В апеляційній скарзі приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Кернична М.В., посилаючись на порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування оскаржуваної ухвали.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної ухвали, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що у вересні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача Попаснянської міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області, обґрунтовуючи його тим, що вона до повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України проживала в м. Попасна Луганської області. ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Попасна Луганської області померла мати позивачки - ОСОБА_2 , яка була власницею житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , та квартири за адресою: АДРЕСА_2 . Відтак, після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно та права. Єдиним спадкоємцем за законом першої черги були її доньки ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , та позивачка, яка звернулась із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської Керничої М.В. В той же час, 05.12.2022 року приватний нотаріус видала постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на підставі того, що спадкова справа заведена в умовах воєнного часу не за місцем відкриття спадщини, і нотаріус, який її завів, позбавлений можливості видати спадкоємцю свідоцтво про право на спадщину. Позивачка зазначає, що не має у наявності оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, оскільки вони не були евакуйовані із зони бойових дій. Інформація про право власності спадкодавця наявна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Також представником позивача вживались заходи щодо підтвердження права власності шляхом надсилання адвокатського запиту до Попаснянської міської військової адміністрації, але у відповідь було отримано лист, з якого вбачається, що Попаснянське бюро технічної інвентаризації не було евакуйовано та на разі знаходиться на тимчасово окупованій території, доступ до них відсутній, стан їх збереженості та місцезнаходження невідомо. З викладеного вбачається, що позивачка з незалежних від неї обставин позбавлена можливості прийняти у позасудовому порядку спадщину після смерті своєї матері та вимушена звертатись до суду. Тому позивачка просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на будинок АДРЕСА_1 , а також на квартиру АДРЕСА_3 .

За положеннями частини першої статті 262 ЦПК України, суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу.

Тлумачення частини першої статті 262 ЦПК України свідчить, що суд постановляє окрему ухвалу лише тоді, якщо встановить порушення певним органом чи іншою особою вимог законодавства або недоліки в їхній діяльності під час вирішення спору.

У частині п`ятій статті 262 ЦПК України передбачено, що в окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги якого порушено, і в чому саме полягає порушення.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 лютого 2019 року у справі №800/500/16 (провадження №11-1156заі18) зазначено: «окрема ухвала суду є процесуальним засобом необхідного належного реагування (судового впливу) на порушення законності, а також на причини та умови, що цьому сприяли, які виявлені ним саме під час судового розгляду. Постановлення такої ухвали є правом, а не обов`язком суду».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 21 березня 2018 року у справі №911/961/17 вказано, що: «в окремій ухвалі має бути зазначено закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його стаття, пункт тощо), вимоги яких порушено, і в чому саме полягає порушення. Просте перерахування допущених порушень без зазначення конкретних норм чинного законодавства або перерахування норм права, порушення яких встановлено у судовому розгляді, є неприпустимим».

Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 04 травня 2018 року у справі №922/3997/15, від 04 травня 2018 року у справі №922/1733/17.

Окрема ухвала - це рішення, яким суд реагує на виявлені під час розгляду справи порушення закону, причини та умови, що сприяли вчиненню порушення. Окрема ухвала є формою профілактичного впливу судів на правопорушників.

Необхідність їх винесення зумовлена завданнями адміністративного судочинства - захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень органів державної влади, місцевого самоврядування, їхніх посадових, службових осіб у процесі здійснення ними управлінських функцій.

Слід зазначити, що суд має право, але не зобов`язаний, постановляти окрему ухвалу. Проте, виходячи з особливого статусу суду в системі органів, що забезпечують правовий порядок, суд зобов`язаний реагувати на випадки очевидних, умисних або системних порушень закону.

Постановляючи окрему ухвалу у справі, місцевий суд не звернув увагу на те, що згідно положень ч. 1 ст. 262 ЦПК України суд постановляє окрему ухвалу, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб.

Однак, спір у даній справі не вирішений, рішення по суті спору не ухвалене. Після постановлення 31.03.2025 окремої ухвали судове засідання було відкладене на 14.05.2025, що підтверджується протоколом судового засідання місцевого суду (а.с. 77-78).

Твердження суду першої інстанції про безпідставну відмову приватним нотаріусом Керничною М.В. двічі у видачі свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_1 є передчасними та необгрунтованими, адже матеріали справи містять копію лише однієї постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05.12.2022, що надана позивачкою (а.с. 15).

Аналіз окремої ухвали Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 31 березня 2025 року такожсвідчить, що при її постановленні суд не зазначив норми якого закону чи нормативно-правового акту порушила приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Кернична М.В.

З огляду на вищевикладене, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а окрема ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Керничної Марії Василівни задовольнити.

Окрему ухвалу Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 31 березня 2025 року скасувати.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 11 серпня 2025 року.

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді В.С. Городнича

М.Ю. Петешенкова