Справа №676/1173/25
Номер провадження 2/676/1350/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочний розгляд)

12 серпня 2025 року м. Кам`янець-Подільський

Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді Бондара О.О.

з участю секретаря судового засідання Коротун В.О.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги обґрунтовує тими обставинами, що 11.11.2024 року Відповідач отримав у борг від Позивача 1 603 178,00 грн., про що було складено відповідну розписку, відповідач зобов`язався повернути борг до 31.01.2025 року. Борг було частково повернуто в розмірі 55 974,00 грн., іншу частину повернуто не було. У зв`язку із чим Позивач просить стягнути з Відповідача на свою користь борг за договором позики в сумі 1547 204,00 грн..

Ухвалою Кам`янець - Подільського міськрайонного суду від 13 травня 2025 року залишено без розгляду позовну вимогу ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики в сумі 650000 гривень 00 коп. та вирішено питання про продовження розгляду справи в межах позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики в сумі 897204 гривень 00 коп. ( 1547204 гривень 650000 гривень).

В судове засідання сторони не з`явились. Про день слухання справи повідомленні своєчасно. До початку судового розгляду представник позивача подав заяву про слухання справи у його відсутності, не заперечує проти заочного розгляду. Відповідач причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи в повному об`ємі, судом встановлено наступне.

Судом встановлено, що 11.11.2024 року Відповідач отримав у борг від Позивача 1 603 178,00 грн., про що було складено відповідну розписку, відповідач зобов`язався повернути борг до 31.01.2025 року. Борг було частково повернуто в розмірі 55 974,00 грн., іншу частину повернуто не було. У зв`язку із чим Позивач звернувся з позовом про стягнення з Відповідача на свою користь борг за договором позики в сумі 1547 204,00 грн..

В зв`язку з тим, що в ході судового відповідачка заборгованість за договором позики сплатила в сумі 650000 гривень 00 коп. , ухвалою Кам`янець - Подільського міськрайонного суду від 13 травня 2025 року залишено без розгляду позовну вимогу ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики в сумі 650000 гривень 00 коп. та вирішено питання про продовження розгляду справи в межах позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики в сумі 897204 гривень 00 коп. ( 1547204 гривень 650000 гривень).

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Отже, письмова форма договору позики унаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

За своєю суттю розписка про отримання у борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

Отже, досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі), що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Таким чином з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором позики в розмірі 897204 гривень 00 коп.

Відповідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 15140 гривень 00 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. 16, 525,526, 612, 1046 ЦК України, ст.ст. 258 260, 263 265 , 280, 282 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму позики в розмірі за договором позики від 11.11.2024 року в сумі 897204 гривень 00 коп. та судовий збір в розмірі 15140 гривень 00 коп.

Рішення можу бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою ОСОБА_2 , поданою протягом 30 днів з дня ухвалення судового рішення.

Рішення може бути оскаржене позивачем на протязі 30 днів з дня складання повного рішення. Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.. 273 ЦПК України.

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ).

Відповідач - ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ).

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Бондар О.О.