Справа № 162/450/25
Провадження № 2/162/177/2025
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2025 року селище Любешів

Любешівський районний суд Волинської області у складі судді Глинянчука В.Д.,

з участю секретаря судових засідань Смаль Т.П.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Стретович І.С. (у режимі відеоконференції),

розглянувши у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

встановив:

1. Відомості про рух справи. Заяви і клопотання, процесуальні дії у справі.

Позивач звернулася до Любешівського районного суду Волинської області з цим позовом через пошту 09 травня 2025 року.

Позовна заява з додатками надійшла до суду 13 травня 2025 року.

Ухвалою від 19 травня 2025 року провадження у справі відкрито. Постановлено розглянути справу 23 червня 2025 року у порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін, роз`яснено учасникам справи право подати клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

Представником відповідача адвокаткою Стретович І.С. подано клопотання про її участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду із застосуванням власних технічних засобів. Ухвалою від 23 червня 2025 року постановлено продовжити судовий розгляд з повідомленням сторін.

Представником відповідача подано клопотання про зупинення провадження у справі згідно з пунктом 2 частини першої статті 251 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) у зв`язку з перебування ОСОБА_3 у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції. Ухвалою суду від 18 липня 2025 року у задоволенні цього клопотання відмовлено, розгляд справи продовжено.

Ухвалою суду від 12 серпня 2025 року задоволено відповідну заяву представника відповідача, поновлено стороні відповідача пропущений процесуальний строк для подання відзиву.

Справу розглянуто 12 серпня 2025 року за участі представників сторін.

Згідно з абзацом 2 частини першої статті 244 ЦПК судове рішення проголошено 15 серпня 2025 року.

2. Стислий виклад позиції позивача.

В обґрунтуванні позову ОСОБА_2 вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 вона народила дочку ОСОБА_4 , батьком якої є відповідач ОСОБА_3 .

Позивач разом з донькою проживають окремо від відповідача.

ОСОБА_3 у позасудовому порядку утримувати дитину відмовляється, лише інколи надає мізерні кошти.

Відповідач працює в Державній прикордонній службі України, про його дохід ОСОБА_2 невідомо.

У додаткових письмових поясненнях від 10 липня 2025 року позивач просила врахувати, що з відповідачем була усна домовленість про сплату ним аліментів у розмірі 6 тисяч гривень щомісячно, якої ОСОБА_3 не дотримувався та надавав кошти нерегулярно.

ОСОБА_2 виїхала у Республіку Польща і витрати на утримання доньки становлять приблизно 27 тисяч гривень. При цьому оренду житла та комунальні послуги сплачує мати позивача.

Відповідач не має на утриманні інших непрацездатних осіб, сплачує аліменти на утримання іншої дитини: сина ОСОБА_5 .

Отже, позивач просить ухвалити рішення, яким стягувати з ОСОБА_3 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини доходу відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову, до досягнення дитиною повноліття. Допустити негайне виконання рішення суду в платежу за один місяць.

У судовому засіданні представник позивача адвокат Клубук О.П. позовні вимоги підтримав, додав, що на цей час ОСОБА_2 фактично перебуває на утриманні своєї матері у Республіці Польща, щомісячний дохід позивача становить 860 гривень допомоги при народженні дитини.

3. Стислий виклад позиції відповідача.

У відзиві на позов сторона відповідача частково визнає позов позивача, вважає справедливим стягувати з позивача аліменти на утримання доньки у розмірі 1/6 частки від його доходу з огляду на таке.

Сторони домовились про добровільну сплату аліментів ОСОБА_3 у розмірі 6 тисяч гривень щомісячно.

Відповідач ОСОБА_3 у період з 14 червня 2023 року по 17 травня 2025 року добровільно надав відповідачу 242918,27 гривень на утримання дитини.

Коли позивач дізналася, що ОСОБА_3 є військовослужбовцем і отримує бойові виплати, то стала вимагати значно більші кошти на утримання дитини.

При визначенні розміру аліментів сторона відповідача просить врахувати, що ОСОБА_3 відповідно до рішення Солом`янського районного суду міста Києва у справі № 760/26280/20 від 18 жовтня 2022 року сплачує аліменти на утримання сина ОСОБА_5 .

У судовому засіданні представник відповідача адвокатка Стретович І.С. пояснила, що з дати подання цього позову ОСОБА_3 не сплачує аліменти у добровільному порядку. Розмір доходів відповідача у зв`язку з його безпосередньою участю у бойових діях на цей час становить приблизно 100 тисяч гривень.

4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Згідно із свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 ОСОБА_6 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , її батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с. 4).

Позивач ОСОБА_2 , її донька ОСОБА_4 зареєстровані у будинку АДРЕСА_1 (а.с. 5, 6).

Відповідач ОСОБА_3 зареєстрований у будинку АДРЕСА_2 (а.с. 10).

ОСОБА_2 подано дві квитанції Акціонерного товариства «Універсал Банк» від 04 жовтня 2024 року та від 01 березня 2025 року про здійснення оплат на загальну суму 7432,59 гривень (а.с. 39, 40).

Відповідно до довідки № 08/552 від 01 липня 2025 року ОСОБА_3 з 02 травня 2025 року проходить військову службу у ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_2 ), з 11 травня 2025 року безпосередньо брав участь у бойових діях (а.с. 31).

Згідно з довідкою про рух коштів по рахунку, яка видана Акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк», виписки про банківську операцію від 16 лютого 2025 року Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України»ОСОБА_3 перерахував ОСОБА_2 у період з 14 червня 2023 року по 17 травня 2025 року 242918,27 гривень (57, 58).

Відповідно до рішення Солом`янського районного суду міста Києва у справі № 760/26280/20 від 18 жовтня 2022 року з ОСОБА_3 стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу).

5. Норми права, які застосував суд. Мотиви суду щодо позовних вимог.

Згідно з частиною першою, другою статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 51 Конституції України, статтею 180 Сімейного кодексу України (далі СК) встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частинами першою-третьої статті 181 СК способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно з частинами першою, другою статті 182 СК при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно з частиною першою статті 183 СК частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до частини першої статті 191 СК аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Частиною першою статті 192 СК визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У відповідності з частиною першою статті 13 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною першою статті 89 ЦПК встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

У суді встановлено, що спільна дитина сторін проживає разом з позивачем окремо від відповідача, що вказує на наявність передбачених законом підстав для стягнення з відповідача аліментів.

Разом з тим, суд не бере до уваги подані позивачем квитанції Акціонерного товариства «Універсал Банк» від 04 жовтня 2024 року та від 01 березня 2025 року про здійснення оплат на загальну суму 7432,59 гривень, оскільки їх об`єктивно не можна ідентифікувати як витрати на дитину.

ОСОБА_2 не подала будь-яких доказів про розмір своїх доходів.

До подання позову відповідач добровільно надавав кошти позивачу.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 на цей час перебуває на військовій службі, його заробіток складає приблизно 100 тисяч гривень.

Суд констатує, що ні позивачем, ні відповідачем не подано будь-яких доказів про свій стан здоров`я, стан здоров`я дитини.

При визначені розміру аліментів суд також враховує, що ОСОБА_3 сплачує аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу).

Таким чином, враховуючи наведене у сукупності, дотримуючись принципів пропорційності, розумності та справедливості, суд доходить висновку про необхідність часткового задоволення позову та присудження стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/6 частки зі всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення нею повноліття.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 430 ЦПК рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць необхідно допустити до негайного виконання.

6. Питання розподілу судових витрат.

Позивач звільнена від оплати судового збору при поданні позовної заяви.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК, у зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог позивача, з відповідача у користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі однієї мінімальної ставки відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір»для вимог майнового характеру на момент ухвалення рішення, що складає 1211,2 гривень.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 264, 265, 430 ЦПК, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Починаючи з 09 травня 2025 року, стягувати з ОСОБА_3 у користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у розмірі 1/6 частки зі всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути із ОСОБА_3 у користь держави 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня оголошення судового рішення.

Ім`я позивача: ОСОБА_2 ; місце реєстрації проживання позивача: АДРЕСА_3 ; РНОКПП позивача: НОМЕР_3 .

Ім`я відповідача: ОСОБА_3 ; місце реєстрації проживання відповідача: АДРЕСА_4 ; РНОКПП відповідача: НОМЕР_4 .

Суддя В.Д. Глинянчук