Справа № 608/642/25
Провадження №2/594/411/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2025 року

Борщівський районний суд Тернопільської області

у складі: головуючого Зушман Г.І.

з участю секретаря Шимків Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м.Борщеві, в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Таліон Плюс до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю Таліон Плюс, у березні 2025 року звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, вказуючи, що між ТОВ Таліон Плюс та відповідачем ОСОБА_1 02.08.2024 укладено кредитний договір №175984375, за яким відповідач отримав кредитні кошти в сумі 17900,00 грн. і був зобов`язаний повернути їх в установлений строк відповідно до умов договору та сплатити проценти, але зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитним договором в розмірі 57904,61 грн, з яких: 17899,60 грн заборгованість по кредиту; 40005,01 грн заборгованість по процентах за користування кредитом. Також просить стягнути з відповідача судові витрати по справі, в тому числі за правову допомогу адвоката.

Ухвалою судді Борщівського районного суду Тернопільської області від 23.04.2025 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін.

Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 02.07.2025 поновлено позивачу строк для подання клопотання про витребування доказів та задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів у АТ КБ «Приватбанк»

02.07.2025 відповідач ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Марусич М.С., подав до суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги визнає частково, а саме: в розмірі 17 899,60 грн, що є сумою заборгованості за основною сумою боргу, а також витрати на оплату судового збору в розмірі 2422,4 грн. та витрати, понесені на професійну правничу допомогу в розмірі 3500,00 грн. Просить суд при вирішенні питання щодо стягнення процентів, встановивши співрозмірність нарахованих процентів по невиконаному зобов`язанню боржника та враховуючи інтереси обох сторін, з огляду на необхідність беззаперечного дотримання принципів справедливості, добросовісності і розумності, зменшити розмір відсотків до розміру 50 % від суми заборгованості по основному боргу, а саме: до 8950,00 грн.

Зазначив, що сторона відповідача визнає заборгованість по тілу кредиту у розмірі 17 899,60 грн. Стосовно заборгованості по процентам визнає частково з таких причин. Заборгованість по процентам за користування кредитом нарахована за період з 02.08.2024 по 28.01.2025 року у розмірі 40005,01 грн., з яких 17 451,85 грн -нараховані первинним кредитором ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" за період з 02.08.2024 по 05.11.2024 року, а 22 553,16 грн. нараховані ТОВ "Таліон Плюс" за період з 05.11.2024 по 28.01.2025. Однак, за Договором Факторингу №МВ-ТП/7 від 05.11.2024 не передбачено можливість нарахування процентів новим кредитором, а саме: ТОВ "Таліон Плюс" по Договору кредитної лінії №175984375 від 02.08.2024. Новий кредитор має лише право грошових вимог до Боржника по сплаті сум Боргу за Кредитним договором, а не нарахуванню процентів за користування кредитом. Крім того, згідно зі ст.ст. 11, 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринку фінансових послуг» встановлений обов`язок кредитора щодо неухильного дотримання вимог Закону України «Про захист прав споживачів». Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).Разом з тим, відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором. При цьому, для кваліфікації умов договору як несправедливих необхідна наявність таких ознак: по-перше, умови договору порушують принцип добросовісності (п. 6 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 509 ЦК України); по-друге, умови договору призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків сторін; по-третє, умови договору завдають шкоди споживачеві. Згідно з умовами Договору кредитної лінії №175984375 від 02.08.2024 року, реальна річна процентна ставка за користування кредитом становить 9089,90% річних, що є непомірним тягарем для споживача фінансових послуг. Кредитор просить суд стягнути відсотки у розмірі, що значно перевищує розмір заборгованості за тілом кредиту, а отже змістовне навантаження встановлення таких відсотків полягає не в компенсаційний, а в каральній, штрафній функції, при цьому, сума нарахованих в такому порядку відсотків є очевидно непропорційною до суми зобов`язання, та не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права і принципам, встановленим у п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України. Конституційний Суд України зазначив, що з огляду на ч. 4 ст. 42 Конституції участь у договорі споживача як слабшої сторони, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту (рішення КСУ від 11.07.2013 р.№ 7-рп/2013).

Щодо доказів нарахування заборгованості по процентам посилається на відсутність як посилань на первинну бухгалтерську документацію, так і самої первинної бухгалтерської документації, що унеможливлює перевірку судом достовірності вказаних дат проведення фінансових господарських операцій та їх розмірів, а отже і вірності розрахунків в цілому. Надані до заяви документи (розрахунок заборгованості за кредитним договором) не є належним доказом, який підтверджує наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлює розмір заборгованості, оскільки такими доказами можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». У справі лише наявний скорочений розрахунок заборгованості за кредитним

договором ТОВ "Таліон Плюс" з констатацією суми заборгованості, а не обґрунтований детальний розрахунок заборгованостей.

Щодо витрат позивача на правничу допомогу, зазначив, що на підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надано копію договору про надання правничої допомоги №5 від 02.12.2024 року. Матеріали справи містять акт приймання-передачі наданих послуг від 30.12.2024 року, в якому зазначені послуги та витрати: відповідно до даних розрахунків 1 година роботи адвоката становить 250,00 грн., але в пункті №3 Акта зазначено 10 годин, а вартість становить 3500,00 грн., що є помилковим. Зокрема, звертає увагу на те, що представником позивача завищені години, які об`єктивно необхідні для вчинення певного виду правової допомоги, як надання усної консультації, так і складання позовної заяви про стягнення боргу. Вважає, що дана категорія справ є поширеною, сама по собі позовна заява є нескладною та не потребує особливих затрат часу на її складання (складається з чотирьох аркушів), відсутні посилання на судову практику, що потребувало б додаткового часу на її вивчення. Пакет документів, що доданий до позовної заяви, також є наперед визначеним та не потребує великих зусиль для його зібрання. Разом з тим, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Враховуючи складність справи, що є малозначною, виконані адвокатом роботи, які не є складними та не потребують значних затрат часу, зміст позовної заяви, що є типовим для такого виду правовідносин, обсяг доданих документів, який не є значним, вважає, що заявлені витрати на правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн. не відповідають засадам розумності та співмірності характеру наданої правової допомоги, реальності таких витрат.

Представник позивача 08.07.2025 подав відповідь на відзив, в якій просить задовольнити позов в повному обсязі. Посилається на те, що договір між первісним кредитором та відповідачем, не оспорюється та визнається відповідачем, і є укладеним в електронній формі за допомогою дистанційних каналів зв`язку. Щодо відступлення прав вимоги за цим договором, то необхідною умовою для відступлення права вимоги є існування самого зобов`язання, за яким відступається право, яке й підтверджує дійсність вимог. При цьому, у зв`язку із заміною кредитора у зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише суб`єктний склад у частині кредитора. Відтак позивач на законних підставах та правомірно заявляє позовні вимоги до відповідача про стягнення заборгованості за договором та процентів за користування кредитними коштами. Щодо розрахунку заборгованості, посилається на те, що на момент укладення договору кредитної лінії №175984375 строк дисконтного періоду користування складає 30 (тридцять) днів від дати отримання позичальником першого траншу. Загальний строк дисконтного періоду користування кредитом вираховується в порядку, передбаченому п. 3.2. договору. (п. 3.1 Договору). Відповідно до п. 11.1 договору, він набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє протягом 5 (п`яти) років або до його дострокового розірвання, а в частині розрахунків до повного та належного їх виконання. У будь-якому разі зобов`язання, що виникли під час дії договору, діють до повного їх виконання. Пунктом 7.3 договору визначено, що кінцева дата повернення (виплати) кредиту 01.09.2029. Відповідач добровільно та з розумінням настання юридичних прав та обов`язків, оформлюючи договір на сайті первісного кредитора, ознайомився з текстом договору, а тому мав змогу ознайомитися з правилами та паспортом споживчого кредиту та інформацією, передбаченою ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Таким чином, кредитодавець, а в разі відступлення права вимоги фактор, яким є позивач ТОВ «Таліон плюс», має право нараховувати проценти за даним договором починаючи з першого дня надання траншу за договором та до дня закінчення строку дії цього договору, виключенням може бути лише застосування кредитодавцем або фактором п. 9.1.1.7. договору щодо дострокового припинення договору у разі затримання позичальником сплати процентів за користування кредитом щонайменше на один місяць, що і було застосовано позивачем відповідно до повідомлення про дострокове розірвання договору з 29.01.2025 та подальшого зупинення з вказаної дати нарахування відсотків, що відображено у доданих до позову розрахунках заборгованості. Згідно з умовами договору відповідач був повідомлений про право первісного кредитора відступити право грошової вимоги до відповідача, що передбачено п.9.1.1.5. договору, а саме: «в будь-який час, в тому числі після закінчення дисконтного періоду, без згоди позичальника, відступити права грошової вимоги за договором будь-якій фінансовій установі, яка відповідно до закону має право надавати кошти та банківські метали у кредит, та/або послуги з факторингу, шляхом укладання будь-якого не забороненого законом правочину, зокрема договору факторингу».

Порядок нарахування процентів за договором передбачено розділом 8. Відповідно до п. 8.8 договору визначено проценти в розмірі, визначеному за правилами цього договору, нараховуються на фактичну суму залишку кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з першого дня надання траншу за договором та до дня закінчення строку дії цього договору. Проценти нараховуються щоденно у відсотках від суми кредиту за кожний день користування ним, за ставкою, визначеною в порядку, зазначеному вище, із розрахунку наявності 365 днів у році не залежно від того, високосний рік чи ні. Зазначає, що при нарахуванні процентів за користування кредитом, тобто від дати видачі Траншу до 01.09.2024 (включно) розрахунок витрат за Кредитом здійснюється за Дисконтною процентною ставкою 0,68 процентів від суми Кредиту за кожний день користування ним, що становить 248,20 відсотків річних. Детальний розрахунок за договором, що включає інформацію стосовно щоденних нарахувань та сплат з дати укладання договору та по дату формування розрахунку було додано до позовної заяви. Тобто, кредитодавець, а в разі відступлення права вимоги фактор, яким є позивач ТОВ «Таліон плюс», має право нараховувати проценти за даним договором, починаючи з першого дня надання траншу та до дня закінчення строку дії цього договору.

Згідно п. 3.2 договору сторони погодили, що встановлений в п. 3.1. договору строк дисконтного періоду може бути продовжено позичальником шляхом здійснення протягом дисконтного періоду та пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів та інших нарахувань строк оплати яких настав (зокрема неустойки), за умови, якщо позичальником в особистому кабінеті активовано функцію продовження строку дисконтного періоду. Кількість продовжень дисконтного періоду на умовах, описаних в цьому пункті, не обмежена.

Відповідно до п. 8.5.2. договору у разі, якщо позичальник вчинить описані в п. 3.2.договору дії щодо продовження дисконтного періоду (ініціює пролонгацію) один або декілька разів або здійснить поновлення дисконтного періоду, на період після 01.09.2024 розрахунок витрат за кредитом здійснюється за індивідуальною процентною ставкою 1,35 відсотків в день від суми кредиту за кожний день користування ним, що становить 498,38 (чотириста дев`яносто вісім цілих тридцять вісім сотих) відсотків річних. Кредитодавець має право зменшити розмір індивідуальної процентної ставки у наступних періодах пролонгації, зокрема у разі отримання позичальником від кредитодавця та введення в особистому кабінеті спеціального набору символів (промокоду), які дають право на отримання додаткової знижки на індивідуальну процентну ставку.

Таким чином, договір кредитної лінії № 175984375 від 02.08.2024, на підставі умов якого було здійснено розрахунки заборгованості, був укладеним з дотримання умов Законів України «Про споживче кредитування», «Про електронну комерцію», «Про електронні документи та електронний документообіг», а також ЦК України і тому нарахування процентів за даним Договором у розмірах вказаних у розрахунках заборгованості повністю узгоджується його умовами та з законодавчими нормами.

Пункт 7.2 договору передбачає, що споживач в обов`язковому порядку повинен повернути суму кредиту не пізніше 30 (тридцяти) календарних днів після настання однієї з обставин:7.2.1. закінчення строку дії договору в порядку, передбаченому п. 11.1 договору; 7.2.2. дострокового припинення дії договору, в порядку передбаченому п. 9.1.1.2 або 9.1.1.7 договору.

Відповідач після закінчення строку дисконтного періоду свої зобов`язання відповідно до умов договору не виконав, строк кредитування продовжувався, а тому нарахування відсотків відбувалося в межах строку користування кредитом (до 28.01.2025 включно), а позивач, ТОВ «Таліон Плюс», має право нараховувати проценти за даним договором починаючи з першого дня надання траншу та до дня закінчення строку дії цього договору, тобто до дня дострокового розірвання договору (29.01.2025 під розрахунок по базовій ставці 1,50 відсотків в день від суми залишку кредиту, яка знаходиться у позичальника за кожний день користування ним, що становить 547,50 (п`ятсот сорок сім цілих п`ять десятих) відсотків.

Базова процентна ставка або стандартна процентна ставка процентна ставка, зазначена в паспорті кредиту та істотних характеристиках продукту «СМАРТ», як максимально можливий розмір плати за користування кредитом, з урахуванням обмеження максимального значення денної процентної ставки, встановленої Законом України «Про споживче кредитування» на момент отримання кожного окремого Траншу за цим Договором.

Посилання сторони відповідача у своїх запереченнях на те, що наявні в матеріалах справи розрахунки заборгованості первісного кредитора та позивача не є належними доказами по справі, тому що не містять детального розрахунку заборгованості та не є первинними документами, однак, не скористались правом та не надали власний розрахунок, який би на думку відповідача відповідав би вимогам договору.

Щодо понесених судових витрат позивача на правову допомогу, то у зв`язку з порушенням відповідачем своїх зобов`язань по кредитному договору, позивач був змушений звернутись до суду за захистом своїх законних прав та інтересів і загальна сума у 5000 грн не є завищеною, враховуючи обсяг здійснених дій, включаючи аналіз кредитної справи, складання досудової вимоги, підготовку та формування позовної заяви, обробку та засвідчення доказової бази. Вартість правничої допомоги є співмірною характеру справи, витраченому часу та складності юридичної роботи. Позивач надав суду достатні, належні та допустимі докази для підтвердження витрат на правову допомогу.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, у подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просить їх задовольнити, а також просить розгляд справи проводити у його відсутності на підставі наявних у справі доказів та витребуваної виписки про рух коштів по картковому рахунку відповідача.

Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, представник відповідача подав заяву, в якій позовні вимоги визнає частково відповідно до позиції, викладеної у відзиві на позовну заяву, а також просить розгляд справи проводити за його відсутності та відсутності відповідача.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 02.08.2024 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії № 175984375 у формі електронного документу з використанням електронного підпису, на підставі якого відповідач отримав кредит у розмірі 17 900,00 грн строком по 01.09.2029 ( п.7.3 договору).

Кредитодавець надав позичальнику кредит у виді кредитної лінії в розмірі кредитного ліміту на суму 17 900,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та правилах надання грошових коштів у кредит ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (п.2.1 договору).

Сума кредитного ліміту, вказана в п. 2.1 договору, є загальною сумою кредиту за цим договором і є максимальною сумою грошових коштів на умовах кредиту, яка протягом строку дії договору одночасно може бути у розпорядженні позичальника (п. 2.2).

Пунктом 3.1 договору передбачено, що позичальнику надається дисконтний період кредитування, протягом якого позичальник може отримати черговий транш в межах кредитного ліміту, шляхом ініціювання такої операції в особистому кабінеті, а також частково повернути суму кредиту. На момент укладення цього договору строк дисконтного періоду користування складає 30 (тридцять) днів від дати отримання позичальником першого траншу. Загальний строк дисконтного періоду користування кредитом вираховується в порядку, передбаченому п. 3.2. договору. У випадку надання першого траншу не в день укладення договору строк дії кредитної лінії та строк дисконтного періоду автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення договору по відношенню до дати надання першого траншу за договором.

Згідно п. 3.2 договору сторони погодили, що встановлений в п. 3.1. договору строк дисконтного періоду може бути продовжено позичальником шляхом здійснення протягом дисконтного періоду та пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів та інших нарахувань строк оплати яких настав (зокрема неустойки), за умови, якщо позичальником в особистому кабінеті активовано функцію продовження строку дисконтного періоду. Кількість продовжень дисконтного періоду на умовах, описаних в цьому пункті, не обмежена.

Пункт 7.2 договору передбачає, що споживач в обов`язковому порядку повинен повернути суму кредиту не пізніше 30 (тридцяти) календарних днів після настання однієї з обставин:7.2.1. закінчення строку дії договору в порядку, передбаченому п. 11.1 договору; 7.2.2. дострокового припинення дії договору, в порядку передбаченому п. 9.1.1.2 або 9.1.1.7 договору.

У п.8.2 договору зазначено, що у разі, якщо позичальник не здійснить повного дострокового погашення всієї суми кредиту протягом дисконтного періоду кредитування, то зобов`язання позичальника по оплаті процентів за користування кредитом визначається шляхом множення базової процентної ставки на фактичну кількість днів користування кредитом (від дати видачі першого траншу до закінчення строку дії договору чи його дострокового припинення).

Пунктом 8.3 визначено, що на момент укладення цього договору та отримання першого траншу за цим договором базова процентна ставка складає 1,50 відсотків в день від суми залишку кредиту, яка знаходиться у позичальника за кожен день користування ним, що становить 547,50 грн відсотків річних.

Пунктом 8.4. визначено, що для суми кредиту отриманої першим траншем, що вказана в п. 2.3. договору, за перші 30 днів дисконтного періоду та без повного дострокового повернення всієї суми кредиту протягом дисконтного періоду, орієнтовна загальна вартість кредиту складе 25955 грн 00 коп. (двадцять п`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят п`ять грн. нуль коп.) та буде включати в себе загальні витрати за кредитом у вигляді процентів за користування кредитом у розмірі 8055 грн 00 коп. та суму кредиту у розмірі 17900 грн 00 коп.

Пунктом 8.5.1 договору передбачено, що за період від дати видачі першого траншу до 01.09.2024 р. (включно) розрахунок витрат за кредитом здійснюється за дисконтною процентною ставкою 0,68 відсотків від суми Кредиту за кожний день користування ним, що становить 248,20 (двісті сорок вісім цілих дві десятих) відсотків річних.

Згідно п.8.5.2 договору, у разі якщо позичальник вчинить описані в п. 3.2. договору дії щодо продовження дисконтного періоду (ініціює пролонгацію) один або декілька разів або здійснить поновлення дисконтного періоду, на період після 01.09.2024 розрахунок витрат за кредитом здійснюється за індивідуальною процентною ставкою 1,35 відсотків в день від суми кредиту за кожний день користування ним, що становить 493,38 (чотириста дев`яносто три цілих тридцять вісім сотих) відсотків річних. Кредитодавець має право зменшити розмір індивідуальної процентної ставки у наступних періодах пролонгації, зокрема у разі отримання позичальником від кредитодавця та введення в особистому кабінеті спеціального набору символів (промокоду), які дають право на отримання додаткової знижки на індивідуальну процентну ставку.

П.11.1 договору встановлено, що договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє протягом 5 (п`яти) років або до його дострокового розірвання, а в частині розрахунків до повного та належного їх виконання. У будь-якому разі зобов`язання, що виникли під час дії договору, діють до повного їх виконання.

У п.12.4. договору сторони погодили, що за користування грошовими коштами після закінчення строку дії договору чи його дострокового розірвання позичальник зобов`язаний сплачувати на користь кредитодавця проценти за користування чужими грошовими коштами за ставкою 547,50% річних. Сторони погоджуються, що проценти, нараховані після закінчення строку дії цього договору, є процентами за користування грошовими коштами в розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Сукупна сума неустойки (штраф, пеня) та інших платежів, що підлягають сплаті споживачем за порушення виконання його зобов`язань на підставі договору, зокрема процентів передбачених пунктом 12.4 договору, не може перевищувати половину суми кредиту, одержаної позичальником за цим договором і не може бути збільшена за домовленістю сторін (п.12.5).

Договір кредитної лінії від 02.08.2024 № 175984375 був підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором одноразовим ідентифікатором QHED, відправленим 02.08.2024 о 2:42:22, введеним 02.08.2024 о 2:43:05.

Підписанням Паспорта споживчого кредиту, до вказаного вище договору, відповідач підтвердив отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, виходячи із обраних ним умов кредитування.

У заявці на отримання грошових коштів у кредит від 02.08.2024 зазначена загальна інформація, а саме: договір (оферта) 175984375, дата укладення договору 02.08.2024, сума кредиту (кредитного ліміту) 17 900,00 грн, сума першого траншу 17 900,00 грн., початковий строк дисконтного періоду кредитування 30 днів, строк кредитування 1826 днів. Персональні дані ОСОБА_1 , такі як його фінансовий номер телефону, електронну адресу, дата народження, документ що посвідчує особу, РНОКПП, адресу проживання, номер банківської картки НОМЕР_1 та строк її дії до липня 2025 року.

Відповідач ОСОБА_1 під час розгляду справи в суді не заперечує та визнає факт укладення договору кредитної лінії 02.08.2024 № 175984375 з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» на зазначених вище умовах та факт отримання кредиту в розмірі 17 900,00 грн, що також підтверджуються наявними в матеріалах справи підтвердженням товариства з обмеженою відповідальністю «ПрофітГід» щодо здійснення переказу грошових коштів, довідкою ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» № 175984375/24032025/Э від 24.03.2025, а також витребуваною на підставі ухвали суду від 02.07.2025 інформацією АТ КБ «Приватбанк» від 21.07.2025 №20.1.0.0.0/7-250717/29979-БТ з долученою випискою по рахунку ОСОБА_1 .

Згідно з розрахунком заборгованості ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за договором кредитної лінії 02.08.2024 № 175984375, загальна сума заборгованості ОСОБА_1 за період з 02.08.2024 по 05.11.2024 становила 44 301,25 грн, з яких: 17 899,60 грн - за тілом кредиту, 17 451,85 - за процентами. З розрахунку також вбачається, що відповідачем ОСОБА_1 01.09.2024 здійснено оплату, яку спрямовано первісним кредитором на оплату тіла кредиту в розмірі 0,40 грн та на оплату процентів за кредитом в розмірі 3 651,60 грн.

05.11.2024 між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» було укладено договір факторингу №МВ-ТП/7, відповідно до якого кредитор (ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога») передав у повному обсязі, а новий кредитор (ТОВ «Таліон плюс» ) прийняв у повному обсязі право грошової вимоги, що належить кредитору за кредитними договорами, перелік яких міститься у реєстрі боржників, в тому числі і за договором кредитної лінії 02.08.2024 № 175984375, що підтверджується витягом з Реєстру боржників до цього договору.

Згідно п.4.1. договору факторингу наявне Право вимоги переходить від Клієнта до Фактора з моменту підписання Реєстру прав вимоги. Майбутнє Право вимоги вважається переданим з моменту виникнення такого права вимоги до Боржника та додаткового оформлення не потребує.

Відповідно до витягу з Реєстру прав вимоги від 05.11.2024 позивач набув права грошової вимоги до відповідача на суму 44 301,25 грн, яка складається з 17 899,60 грн - заборгованості за тілом кредиту, 17 451,85 - за процентами.

Згідно з розрахунком заборгованості ТОВ «Таліон плюс» за кредитним договором договором кредитної лінії 02.08.2024 № 175984375, загальна сума заборгованості ОСОБА_1 за період з 05.11.2024 по 28.01.2025 становить 66 854,41 грн, з яких: 17 899,60 - за тілом кредиту, 40 005,01 грн - за процентами.

ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» надсилало ОСОБА_1 на електронну адресу, зазначену при укладенні кредитного договору, повідомлення про відступлення права вимоги за договором кредитної лінії 02.08.2024 № 175984375, у якому зазначено, що право вимоги за вказаним договором перейшло до ТОВ «Таліон плюс» за № 175984375/05112024/Э від 05.11.2024.

ТОВ «Таліон плюс» надсилало на електронну адресу ОСОБА_1 повідомлення про дострокове розірвання договору кредитної лінії 02.08.2024 № 175984375, у зв`язку з простроченою заборгованістю за цим кредитним договором за № ТП/175984375 від 29.01.2025.

Частиною 1 статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з частиною 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

У відповідності до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України).

Абзац другий ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Згідно із частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (частина друга статті 1056-1 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч.2 ст.530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час.

Згідно статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Згідно із ст.1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Відповідач ОСОБА_1 визнає заборгованість по тілу кредиту у розмірі 17 899,60 грн. Однак стосовно заборгованості по процентам визнає частково, посилаючись на те, що заборгованість по процентам за користування кредитом нарахована за період з 02.08.2024 по 28.01.2025 року у розмірі 40005,01 грн., з яких 17 451,85 грн нараховані первинним кредитором ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" за період з 02.08.2024 по 05.11.2024 року, а 22 553,16 грн. нараховані ТОВ "Таліон Плюс" за період з 05.11.2024 по 28.01.2025, хоча договором факторингу №МВ-ТП/7 від 05.11.2024 не передбачено можливість нарахування процентів новим кредитором, а саме: ТОВ "Таліон Плюс" по договору кредитної лінії №175984375 від 02.08.2024. Новий кредитор має лише право грошових вимог до боржника по сплаті сум боргу за кредитним договором, а не нарахуванню процентів за користування кредитом.

Проте, судом встановлено, що відповідно до п 1.3. договору факторингу №МВ-ТП/7 від 05.11.2024 Право вимоги означає весь обсяг прав грошових вимог Клієнта за Кредитним договором (наявних та майбутніх), зокрема прав грошових вимог до Боржника по сплаті сум Боргу за Кредитним договором, строк платежу за якими настав, а також прав грошових вимог, які виникнуть в майбутньому.

Пунктом 1.4. договору факторингу передбачено, що борг - це суми грошових коштів, належні до сплати клієнту боржником за кредитним договором, включаючи суми кредиту, процентів за користування кредитом, та будь-які інші суми, що належать до сплати клієнту за кредитним договором, які нараховані або можуть бути нараховані клієнтом на день набуття цим договором зобов`язальної сили.

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю Таліон Плюс просить стягнути з відповідча заборгованість за договором кредитної лінії в розмірі 57904,61 грн, з яких: 17899,60 грн заборгованість по кредиту; 40005,01 грн заборгованість по процентах за користування кредитом.

Враховуючи, що фактично отримані та використані ОСОБА_1 кошти в добровільному порядку не повернуті, беручи до уваги, що договір кредитної лінії є дійсним, строк його дії до 01.09.2029, відповідач користувався кредитними коштами, а також за обставин встановлених вище судом, що підтверджують набуття прав вимоги позивачем за вказаним кредитним договором до відповідача, суд дійшов висновку про наявність у позивача права нараховувати проценти за користування кредитними коштами з дня отримання прав вимоги до відповідача за Договором Факторингу №МВ-ТП/7 від 05.11.2024, а саме з 05.11.2024 по 28.01.2025.

Зважаючи на наведені вище вимоги частини другої статті 530 ЦК України суд вважає доведеними позовні вимоги в частині щодо стягнення заборгованості за тілом кредиту за договором кредитної лінії 02.08.2024 № 175984375 в розмірі 17 899,60 грн.

Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача заборгованості по процентах за користування кредитом 40005,01 грн, судом встановлено наступне.

Згідно з ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.

Зміни до вказаної статті набули чинності з 22.12.2023 відповідно до Закону України № 3498-IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг».

Враховуючи, що самим Законом України від 22.11.2023 №3498-ХІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» передбачено те, що він набирає чинності 24 грудня 2023 року, а кредитний договір було укладено 02 серпня 2024 року, тобто після набрання чинності цим Законом, до спірних правовідносин підлягає застосуванню частина 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування».

Також суд враховує, що пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.

Договір кредитної лінії № 175984375 укладено 02.08.2024, тобто після внесення змін до Закону України «Про споживче кредитування», а тому мають застосовуватися положення ч. 5 ст. 8 та ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Зважаючи на викладене вище, за період з 02 серпня 2024 року по 17 серпня 2024 року (період встановлених законодавством 120 днів) проценти повинні були нараховуватись із застосуванням максимального розміру денної процентної ставки в розмірі 1,5%, що за 16 днів становить 4296,00 грн.

А з 18 серпня 2024 року по 28 січня 2025 року проценти повинні були нараховуватись відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» за денною ставкою 1%, що за 164 дні складає 29 356,00 грн.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про часткову обґрунтованість вимоги ТОВ «Таліон плюс» та стягнення з відповідача заборгованості за процентами за користування кредитом за період з 02 серпня 2024 року по 28 січня 2025 року в розмірі 33 652,00 грн.

З урахуванням вищевикладеного та приймаючи до уваги, що відповідач ОСОБА_1 не виконав належним чином зобов`язання щодо погашення заборгованості за договором кредитної лінії в обумовлені договором строки, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за договоромкредитної лінії № 175984375 від 02.08.2024 в сумі 51 551,60 грн., з яких: 17 899,60 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 33 652,00 грн.- заборгованість за процентами.

Відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п.п.1, 2 ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Позивач на підтвердження витрати на правничу допомогу адвоката до позовної заяви надав: договір про надання правової допомоги №5 від 02.12.2024 року; додаткову угоду № 219 від 30.12.2024 до договору про надання правової допомоги № 5 від «02» грудня 2024 року, якою визначений порядок оплати послуг Адвокатського об`єднання за надання правової допомоги у справі Клієнта до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №175984375 від 02.08.2024 року, згідно Договору; акт виконаних робіт за надання правової допомоги у справі Клієнта про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 175984375 від 02.08.2024 року, згідно Договору про надання правової допомоги № 5 від «02» грудня 2024 року та Додатку до нього; квитанцію про підтвердження оплати вартості послуг за надання правової допомоги, згідно Додаткової угоди № 219 від 30.12.2024.

У зв`язку з наведеним, з урахуванням розміру задоволених позовних вимог слід стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «Таліон плюс» витрати зі сплати судового збору в розмірі 2156, 63 грн та витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 4451,42 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12,13,76,81,89,141,247,258,259,263-265,268,273,279,354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс» (, 14017, вул. Жабинського, буд. 13, м. Чернігів) заборгованість за договоромкредитної лінії № 175984375 від 02.08.2024 в сумі 51 551 (п`ятдесят одна тисяча п`ятсот п`ятдесят одна) грн. 60 коп. з яких: 17 899,60 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 33 652,00 грн.- заборгованість за процентами.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс» понесені судові витрати на сплату судового збору в сумі 2157,00 грн та витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 4451,00 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс» (, 14017, вул. Жабинського, буд. 13, м. Чернігів);

Відповідач - ОСОБА_1 , житель АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повне рішення складено 11 серпня 2025 року.

Головуючий: Г.Зушман