Справа № 182/2781/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2025 р. м.Марганець

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Хомченко С.І.,

з секретарем судового засідання Меньшиковою А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Марганець в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Він Фінанс» звернулось до суду із значеним вище позовом, який сформований в системі «Електронний суд». В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 21.08.2018 року між ТОВ « ФК «Дінеро» та відповідачем було укладено кредитний договір № L6497256 про надання у позику 6200,00 грн. в електронній формі відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію». 06.11.2018 року ТОВ « ФК «Дінеро» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» уклали договір факторингу № 06112018-DG, на підставі чого відбулося відступлення права вимоги в т.ч. за договором № L6497256 від 21.08.2018 року, за яким ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» набуло прав кредитора стосовно відповідача. 25.07.2024 року відповідно до протоколу загальних зборів №1706 перейменовано ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» на ТОВ «Він Фінанс». Відповідач умови договору не виконував належним чином, внаслідок чого утворилася заборгованість в сумі 14090,00 грн. з якої: 6200,00 грн. сума основного боргу, 2031,00 грн. сума процентів, 3069,00 грн. сума штрафів, 2790,00 грн. сума за комісією. Крім того,сума збитків з урахуванням 3% річних становить 1266,94 грн., сума збитків інфляційних втрат за несвоєчасне виконання кредитних зобов`язань становить 5510,26 грн.. Разом заборгованість становить 20867,20 грн., що і змусило звернутись з позовом до суду. Просить суд стягнути з відповідача на їх користь 20867,20 грн. заборгогваність по кредиту, судовий збір та витрати на правничу допомогу.

Відповідач відзив на позовну заяву не надала, про розгляд справи повідомлялася належним чином.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши докази, суд приходить до наступного.

Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 21.08.2018 року між ТОВ «ФК «Дінеро» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № L6497256 про надання у позику 6200,00 грн. в електронній формі відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію», строком на 30 днів.

06.11.2018 року ТОВ « ФК «Дінеро» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» уклали договір факторингу № 06112018-DG, на підставі чого відбулося відступлення права вимоги в т.ч. за договором № L6497256 від 21.08.2018 року, за яким ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» набуло прав кредитора стосовно відповідача.

Відповідач умови договору не виконував належним чином, внаслідок чого утворилася заборгованість в сумі 14090,00 грн. з якої: 6200,00 грн. сума основного боргу, 2031,00 грн. сума процентів, 3069,00 грн. сума штрафів, 2790,00 грн. сума за комісією. Крім того,сума збитків з урахуванням 3% річних становить 1266,94 грн., сума збитків інфляційних втрат за несвоєчасне виконання кредитних зобов`язань становить 5510,26 грн.. Разом заборгованість становить 20867,20 грн..

Відповідно до ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

В силу ч. 1ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимогЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідачем не надано будь-яких доказів в розумінні положень ст.ст.76-81ЦПК України на спростування даних обставин як на підтвердження своїх заперечень проти позову.

Протоколом загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія» № 1706 від 25.07.2024 року було прийнято рішення про зміну найменування товариства на Товариство з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс»

Таким чином, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що відповідач істотно порушив умови кредитного договору, не повернув суму простроченого кредиту, в зв`язку з чим утворилась заборгованість, а тому позов слід задовольнити та стягнути з відповідача на користь ТОВ «Він Фінанс» заборгованість за кредитним договором №L6497256 від 21.08.2018 року в розмірі 20867,20 грн., яка складається: з суми заборгованості 14090,00 грн., суми інфляційних витрат 5510,26 грн., суми 3% річних 1266,94 грн..

Щодо заяви позивача про поновлення строку позовної давності, то вона задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно дост. 256 ЦК Українипозовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Відповідно дост. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За загальним правилом перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1ст. 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право у примусовому порядку через суд.

За ч. ч. 1, 3 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку.

Після переривання перебіг позовної давності починається спочатку.

Законом України від 30.03.2020 № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільногокодексу України доповнено, зокрема, пунктом 12 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями257,258цьогоКодексу, продовжуються на строк дії такого карантину».

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2»(із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12.03.2020 на всій території України карантин, який неодноразово продовжувався Постановами Кабінету Міністрів України.

У зв`язку з відміною постановою Кабінету Міністрів України № 651 від 27 червня 2023 року на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, з 24 год. 00 хв. 30 червня 2023 року, продовжені строки, визначені статтямиЦК України257, 258, завершились у 00 год. 01 хв. 01 липня 2023 року.

Законом України від 8 листопада 2023р. № 3450-IX «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо вдосконалення порядку відкриття та оформлення спадщини» було внесені зміни дорозділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України: пункт 19 викладено у наступній редакції: «19. У період дії воєнного стану в Україні, введеногоУказом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану». Закон набрав чинності 30.01.2024.

Тобто, строк позовної давності позивачем в даному випадку не пропущено, а отже підстави для його поновлення відсутні.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог ч. 1ст. 141 ЦПК України, а тому з відповідача слід стягнути судовий збір у розмірі 2422,40 гривень.

Згідно з ч. 1ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно ч. 3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

На підтвердження отриманих правничих послуг позивач надав: копію договору про надання правової допомоги № 36 від 25.04.2024 року, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» та АБ «Анастасії Міньковської», детальний опис робіт, виконаних за договором про надання правової допомоги № 36 від 25.04.2024 року, згідно якого загальна вартість наданих послуг та робіт склала 5000,00 гривень.

Виходячи з встановлених обставин та норм процесуального законодавства, суд приходить до переконання, що надані позивачем докази про понесення ТОВ «Він Фінанс» судових витрат на правничу допомогу під час розгляду справи є достатніми, допустимими і достовірними.

Приймаючи до уваги, що позовну заяву було задоволено, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу в сумі 5000,00 гривень.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.611,629,1049,1050 ЦК України, ст.3,4,11-13,19,263,265,279,280-281 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором -задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором №L6497256 від 21.08.2018 року в розмірі 20867 грн. 20 коп..

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» 2422 грн. 00 коп. судового збору та 5000 грн. 00 коп. витрат напрофесійну правову допомогу.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя: С. І. Хомченко