Доманівський районний суд Миколаївської області
Справа № 475/468/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

30.07.2025смт. Доманівка

Доманівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді Кривенко О.В.,

за участю секретаря: Маташнюк О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу цивільну справу за позовом ОСОБА_1 поданої від її імені адвокатом Каратассо Людмилою Георгіївною до ОСОБА_2 про визнання права власності на нежиле приміщення,

встановив:

Представник позивач ОСОБА_1 адвокат Каратассо Л.Г. звернулася до суду з позовом про право власності на нежиле приміщення загальною площею 118, 4 кв. м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Позов обґрунтовано тим, 04 травня 2001 року , ОСОБА_1 та відповідач, ОСОБА_2 уклали договір дарування, згідно якого ОСОБА_1 прийняла в дар нежитлову будівлю загальною площею 118, 4 кв. м , що знаходиться в АДРЕСА_2 .

В договорі зазначено, що будівля складається із : 1 приміщення - площею 64, 6 кв. м , 2 приміщення - площею 3,2 кв.м; 3 приміщення -11,9 кв.2 ; 4 приміщення - площею 10,7 кв.м; 5 приміщення - площею -3,8 кв.м ; 6 приміщення - 24,2 кв.2.

Вказана будівля належала дарителю ОСОБА_2 на підставі договору купівлі- продажу приміщення , посвідченого Доманівською державною нотаріальною конторою ( в подальшому по тексту ДНК) 24 березня 1998 року за реєстром №370 і зареєстрованого у Вознесенському бюро технічної документації 30 березня 1998 за реєстром №1878 та договору купівлі- продажу приміщення , посвідченого Доманівською ДНК від 28 березня 2000 року за реєстром №557 та зареєстрованого в Вознесенському БТІ 12 травня 2000 року за реєстром №19.

В подальшому згідно рішення виконкому Доманівської селищної ради від 15.01.1991 року змінено нумерацію будівлі із 64 на 68 та рішенням №2 від 11.02.2016 року назву АДРЕСА_3 .

Проте у вищевказаному договорі дарування державний нотаріус Доманівської Державної нотаріальної контори Лацановська С.М. помилково зазначила, що ОСОБА_2 подарувала, а ОСОБА_1 прийняла в дар частину будівлі, загальною площею 118 ,4 кв.м, проте це не відповідає дійсності, так яка ця будівля, а саме нежиле приміщення складається із шести приміщень, площа яких становить 118,4 кв. м, тобто ця будівля є цілою.

У зв`язку із викладеним ОСОБА_1 не може зареєструвати вищевказане нежиле приміщення в Державному реєстрі нерухомого майна, а тому позбавлена можливості іншим шляхом, окрім судового, захистити свої права.

А тому позивач ОСОБА_1 просить визнати за нею право власності на нежиле приміщення загальною площею 118, 4 кв. м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді Доманівського районного суду Миколаївської області від 24.04.2025 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд даної цивільної справи здійснювати в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою судді Доманівського районного суду Миколаївської області від16.07.2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилися, представник позивача ОСОБА_3 надала суду заяву про розгляд справи у відсутність позивача та її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Відповідача ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася,представник адвокат Бороденко Р.В. надала письмову заяву, в якій не заперечувала проти задоволення позову, просила розглянути справу без її участі та участі відповідача.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що згідно копії договору купівлі-продажу приміщення шляхом викупу, посвідченого Доманівською державною нотаріальною конторою 24.03.1998 р. за реєстровим номером №370, що Доманівська районна рада Миколаївської області в особі голови районної ради Поплавського Володимира Леонідовича продав ОСОБА_2 приміщення загальною площею 64,1 кв.м. за адресою АДРЕСА_2 .

Також згідно копії договору купівлі-продажу нежитлових вбудованих приміщень від 28.03.2000року, посвідченого Доманівською державною нотаріальною конторою 28.03.2000 р. за реєстровим номером №557 встановлено, що Доманівська районна рада Миколаївської області в особі голови районної ради Поплавського Володимира Леонідовича продав ОСОБА_2 нежитлові вбудовані приміщення загальною площею 54.3 кв.м. за адресою АДРЕСА_2 .

Відповідно до копії свідоцтва №3 від 10 травня 2000 року виданого Доманівською районною радою Миколаївської області ОСОБА_2 належить у власність державне майно у вигляді нежитлових вбудованих приміщень, загальною площею 54.3 кв.м, які розташовані за адресою АДРЕСА_2 .

Згідно копії договору дарування від 04.05.2001 р. посвідченого державним нотаріусом Доманівської державної нотаріальної контори Миколаївської області за №1107, ОСОБА_1 прийняла у дар частину загальною площею 118,4 кв.м що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 після зміни нумерації буд. 68 вказана частина будівлі складається з 1 приміщення - площею 64, 6 кв. м , 2 приміщення - площею 3,2 кв.м; 3 приміщення -11,9 кв.2 ; 4 приміщення - площею 10,7 кв.м ; 5 приміщення - площею -3,8 кв.м ; 6 приміщення - 24,2 кв.2. Вказана частина будівлі належить дарителю ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу приміщення, посвідченого Доманівською державною нотаріальною конторою 24.03.1988 рку за реєстром № 370 і зареєстрованого Вознесенським бюро технічної інвентеризації 30 березня 1998 року за реєстром № 1878 та договору купівлі-продажу приміщення посвідченого Доманівською державною нотаріальною конторою 28.03. 2000 року за реєстром № 557 та зареєстрованого у Вознесенському БТІ 12.05.2000 року за реєстром № 19.

Відповідно до копії технічного паспорта від 29 квітня 2016 року на нежиле приміщення за адресою АДРЕСА_1 виготовлено на ім`я ОСОБА_1 , загальною площею 118.4.

Згідно реєстраційного напису на правовстановлюючому документі, частина будівлі загальною площею 118.4 кв.м. зареєстровано на праві приватної власності за ОСОБА_1 . за реєстровим № 19 від 05.05.2001 року.

Рішенням виконкому Доманівської селищної Ради народних депутатів від 15.01.1991 р. №3 «Про упорядкування будинків в смт Доманівка» та витягу з додатку до нього: АДРЕСА_4 .

Розпорядженням голови Доманівської селищної ради від 11 лютого 2016 року №2 «Про перейменування вулиць» та додатку до розпорядження «Перелік перейменованих вулиць в населених пунктах Доманівської селищної ради» вулиця леніна перейменована на вулицю Центральна.

Згідно звернення ОСОБА_1 щодо можливості проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно, начальник відділу «Центр надання адміністративних послуг» виконавчого комітету Прибузької сільської ради Шишацький О.В. повідомив про неможливість здійснення ним державної реєстрації згідно ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-IV від 01.07.2004 року, оскільки згідно договору дарування від 04.05.2001 року посвідченого державним нотаріусом Доманівської державної нотаріальної контори Миколаївської області за № 1107 (далі договір), ОСОБА_1 прийняла у дар частину будівлі, загальною площею 118,4 м2, що знаходиться в АДРЕСА_2 , після зміни нумерації буд. 68. Вказана частина будівлі складається із: 1 приміщення площею 64,6 м2; 2 приміщення площею 3,2 м2; 3 приміщення площею 11,9 м2; 4 приміщення площею 10,7 м2; 5 приміщення площею 3,8 м2; 6 приміщення площею 24,2 м2. Вказана частина будівлі належала дарителю ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу приміщення, посвідченого Доманівською державною нотаріальною конторою 24.03.1998 року за реєстровим номером №557 та зареєстрованого в Вознесенському БТІ 12.05.2000 року за № 19. Отже, з договору дарування вбачається, що під час переходу права власності від ОСОБА_2 до ОСОБА_1 було змінено поняття функціонального призначення та конструктивної сутності об`єкта нерухомого майна, а саме, тип об`єкта змінився з приміщення на будівлю. Окрім того, по змісту договору до обдарованої переходить «частина будівлі», однак не вказана форма власності спільна часткова та не визначена частка у власності, хоча по змісту договору неодноразово зазначено «вказана частина будівлі». Також у договорі не вказана загальна площа самої будівлі з урахуванням частини площі яка переходить до обдарованої.

Ззгідно договору дарування від 04.05.2001 року посвідченого державним нотаріусом Доманівської державної нотаріальної контори Миколаївської області за №1107, неможливо проводити державну реєстрацію речового права, оскільки будівля це цілісна споруда яка має зовнішні огороджувальні конструкції, і є самостійною інженерно-будівельною одиницею, а приміщення - це внутрішня частина цього об`єкта, не є самостійною інженерно-будівельною одиницею і залежить від загальних інженерних мереж та несучої конструкції будівлі. Тому, в разі визначення типу об`єкта нерухомого майна як будівля, у правовстановлюючому документі має бути зазначена загальна площа такого об`єкта, адреса, форма власності та частка що переходить. В разі визначення типу об`єкта нерухомого майна як приміщення, у правовстановлюючому документі має бути зазначена площа кожного окремого приміщення, окрема адреса та форма власності.

Виходячи з вищевикладеного, ОСОБА_1 позбавлена можливості належним чином зареєструвати вищевказане нежиле приміщення в Державному реєстрі нерухомого майна, а тому позбавлена можливості іншим шляхом, окрім судового, захистити свої права.

Задовольняючи позов суд виходить з такого.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За змістом статті 392 ЦК України право власності на майно може бути визнано судом у випадку коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право.

За приписами ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу.

Конституція України ст. 41 гарантує право кожному володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Законодавство про нотаріат недостатньо чітко регулює питання щодо усунення недоліків нотаріальних актів. Фактично Закон України "Про нотаріат" не містить чітких положень щодо способів чи підстав усунення таких недоліків. Недостатньо регулюється це питання й на рівні підзаконних нормативних актів, які в певних випадках обмежуються лише загальними формулюваннями щодо виправлення таких недоліків у порядку, встановленому чинним законодавством, не роз`яснюючи що це за порядок та яким законодавством він передбачений.

Відповідно до ч. З ст. 51 Закон України "Про нотаріат" у разі виявлення нотаріусом або посадовою особою, які вчиняють нотаріальні дії, що ними допущено помилку прй. вчиненні нотаріальної дії або вчинена нотаріальна дія не відповідає законодавству, нотаріус або посадова особа, які вчиняють нотаріальні дії, зобов`язані повідомити про це сторони (осіб), стосовно яких вчинено нотаріальну дію, для вжиття заходів щодо скасування зазначеної нотаріальної дії відповідно до законодавства. Виходячи з цього, ініціатива щодо скасування нотаріальної дії (а відтак і акту, постановленого за наслідком вчинення цієї дії) завжди виходить від заінтересованих осіб. Такий висновок підтверджується й матеріалами судової практики.

Внести виправлення технічної або орфографічної помилки до тексту такого документа можна за заявою особи, заінтересованої у вчиненні нотаріальної дії.

У разі, якщо допущені помилки можуть бути виправлені нотаріусом, такі виправлення здійснюється лише тим нотаріусом, який вчинив нотаріальну дію. Інший нотаріус не вправі усувати недоліки такого нотаріального акту.

Згідно Єдиного реєстру нотаріусів Лацановська С.М. здійснює нотаріальну діяльність як приватний нотаріус Доманівського нотаріального округу , а тому позивачка позбавлена можливості іншим шляхом, окрім судового, захистити свої права на нежиле приміщення.

А тому, позов підлягає задоволенню, як такий, що ґрунтується на законі, підтверджений встановленими обставинами та перевірений наданими доказами.

Питання щодо стягнення з відповідача суми судових витрат позивачем не порушувалося.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 12,13, 81, 82, 141, 259, 263-265, 268, 272, 273, 354-355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 поданої від її імені адвокатом Каратассо Людмилою Георгіївною до ОСОБА_2 про визнання права власності на нежиле приміщення, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) право власності на нежиле приміщення загальною площею 118, 4 кв. м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Судові витрати віднести на рахунок позивача.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя : О. В. Кривенко