Провадження № 2-о/679/52/2025
Справа № 679/1081/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2025 року місто Нетішин

Нетішинський міський суд Хмельницької області у складі:

головуючого судді Грибанової Л.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Сопронюк Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Нетішинського міського суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису,

встановив:

30 липня 2025 року до Нетішинського міського суду надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису.

В обґрунтування заявлених вимог заявником ОСОБА_1 у скерованій до суду заяві зазначено, що:

заінтересована особа: ОСОБА_2 , після розірвання шлюбу, відповідно до рішення Нетішинського міського суду від 15 жовтня 2024 року, приходиться заявнику колишнім чоловіком,

після розірвання шлюбу з сторони проживають окремо, заявник разом з неповнолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає по АДРЕСА_1 , при цьому, заінтересована особа: ОСОБА_2 є зареєстрованим по АДРЕСА_2 ,

однак, з моменту розірвання шлюбу заявник ОСОБА_1 постійно зазнає психологічного тиску з боку свого колишнього чоловіка заінтересованої особи: ОСОБА_2 , який не контролює свої дії, принижує жіночу гідність, викликає емоційні переживання, тощо, окрім того, застосовує фізичне насильство, що проявляється у нанесенні тілесних ушкоджень, і така поведінка останнього негативно впливає на стан здоров`я та працездатність, оскільки, після постійних образ та погроз заявник ОСОБА_1 не може належним чином виконувати свої обов`язки,

також, заявник ОСОБА_1 неодноразово потерпала від домашнього насильства, що підтверджують відповідні звернення до правоохоронних органів, зокрема:

25 червня 2025 року заінтересована особа: ОСОБА_2 вчинив домашнє насильство психологічного та економічного характеру відносно заявника, в присутності неповнолітньої дитини, а саме, поводив себе неадекватно та агресивно, ображав словами нецензурної лайки, погрожував фізичною розправою, шарпав за одяг, забирав мобільний телефон, тощо, у зв`язку з чим, 25 червня 2025 року щодо ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення за вчинення правопорушення передбаченого ст.173-2 ч.1 КУпАП (серія ВАД № 415405 25 червня 2025 року) та винесено терміновий заборонний припис (серія АА №386569 від 25 червня 2025 року),

18 липня 2025 року, відповідно до постанови Нетішинського міського суду від 18 липня 2025 року, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 ч.1 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у сумі 340 гривень,

проте, заінтересована особа: ОСОБА_2 і надалі продовжує вчиняти дії, що свідчать про здійснення домашнього насильства, зокрема, приходить за місцем мешкання заявника із неповнолітньою дитиною, де телефонує в домофон, стукає в двері квартири, вчиняє сварки, погрожує, ображає, тощо, а також, здійснює візити за місцем роботи заявника до магазину «Продукти 1206» ТОВ «АТБ-маркет», де остання працює в якості касира, що призводить до незручного становища, а також, викликає питання у співробітників мережі та відвідувачів, у зв`язку з чим, заявник ОСОБА_1 , турбуючись за своє здоров`я, свій психологічний стан, з метою убезпечити себе від переслідувань з боку колишнього чоловіка, вимушена уникати спілкування з останнім,

окрім того, заінтересована особа: ОСОБА_2 набридає нав`язливими телефонними дзвінками та SMS-повідомленнями негативного змісту, які здійснює з різних телефонних номерів у будь-який час доби, постійно ображаючи непристойними словами, а також, вживаючи лексику, недопустиму у нормальному людському спілкуванні,

і означена поведінка заінтересованої особи: ОСОБА_2 відбувається в присутності неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що безумовно негативно впливає на психологічний стан дитини,

що, відповідно, і слугувало підставою для звернення до суду з заявою про видачу обмежувального припису, оскільки, на переконання заявника ОСОБА_1 , вірогідність продовження та повторного вчинення насильства з боку заінтересованої особи: ОСОБА_2 , а також, настання тяжких наслідків, пов`язаних з протиправною поведінкою останнього, є дуже високою,

зважаючи на що, на підставі ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», вважає за необхідне видати обмежувальний припис, яким вжити наступні заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_2 , строком на 6 місяців, з покладенням відповідних обов`язків, а саме, забороною наближатися на відстань менше 50 м до місця проживання постраждалої особи заявника ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 , а також, до місця роботи останньої, забороною особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу заявника ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати та в будь-який спосіб спілкуватися з останньою, забороною вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою заявником ОСОБА_1 або контактувати з через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

30 липня 2025 року заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису, відповідно до Ухвали Нетішинського міського суду від 30 липня 2025 року, прийнято до розгляду з відкриттям провадження у справі за правилами окремого провадження та призначенням справи до судового розгляду в судовому засіданні.

Заявник ОСОБА_1 , будучи своєчасно та належним чином повідомленою про час та місце розгляду заяви, у судове засіданні не з`явилася, надавши до суду відповідне клопотання (вх. №4485/25 від 31 липня 2025 року) щодо можливості проведення судового розгляду справи за її відсутності, підтримавши заяву та наполягаючи на її задоволенні.

Заінтересована особа ОСОБА_2 , будучи своєчасно та належним чином повідомленим про час та місце розгляду заяви, у судове засіданні не з`явився, надавши до суду відповідне клопотання (вх. №4486/25 від 31 липня 2025 року) щодо можливості проведення судового розгляду справи за його відсутності.

У відповідності до положень ст.247 ч.2 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється, оскільки, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо, відповідно до положень ЦПК України, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У судовому засіданні встановлено, що:

відповідно до копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого Нетішинським МВ УМВС України в Хмельницькій області 18 жовтня 2000 року заявник ОСОБА_1 є зареєстрованою по АДРЕСА_1 ,

відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Нетішинського міського управління юстиції Хмельницької області 03 червня 2009 року ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьками дитини є: заявник ОСОБА_1 матір`ю, заінтересована особа: ОСОБА_2 батьком,

відповідно до копії рішення Нетішинського міського суду від 15 жовтня 2024 року (справа №679/1455/24 (провадження №2/679/605/2024) шлюб між ОСОБА_1 (заявником) та ОСОБА_2 (заінтересованою особою) розірвано,

відповідно до копії протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 415405 від 25 червня 2025 року заінтересована особа: ОСОБА_2 вчинив домашнє насильство психологічного та економічного характеру відносно заявника ОСОБА_1 , а саме, 25 червня 2025 року, приблизно о 12 годині, правопорушник ОСОБА_2 , являючись колишнім чоловіком потерпілої ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем мешкання останньої по АДРЕСА_1 , висловлював нецензурну лайку, погрожував фізичною розправою, шарпав за одяг, забрав мобільний телефон, тощо, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої ОСОБА_1 , чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.173-2 ч.1 КУпАП,

відповідно до копії протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 415404 від 25 червня 2025 року заінтересована особа: ОСОБА_2 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно неповнолітньої особи, а саме, 25 червня 2025 року, приблизно о 12 годині, правопорушник ОСОБА_2 , являючись колишнім чоловіком потерпілої ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем мешкання останньої по АДРЕСА_1 , в присутності неповнолітньої особи дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час сварки з колишньою дружиною, висловлював нецензурну лайку, погрожував фізичною розправою, шарпав за одяг, забрав мобільний телефон, тощо, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю неповнолітнього потерпілого, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.173-2 ч.2 КУпАП,

із дослідженої копії термінового заборонного припису серії АА №386569 від 25 червня 2025 року вбачається, що співробітником Відділу поліцейської діяльності №1 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області, у зв`язку з вчиненням з боку правопорушника ОСОБА_2 (заінтересованої особи) адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 КУпАП, стосовно потерпілої ОСОБА_1 (заявника), та проведенням оцінювання ризиків у родині кривдника та постраждалої особи, з визначенням рівня небезпеки, стосовно правопорушника ОСОБА_2 (заінтересованої особи) винесено терміновий заборонний припис з відповідними обмеженнями, в частині зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи, заборони на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи, заборони в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою, строком на 10 діб, з 15:00 години 25 червня 2025 року до 15:00 годин 05 липня 2025 року,

із дослідженої у судовому засіданні копії постанови Нетішинського міського суду Хмельницької області від 18 липня 2025 року вбачається, що 18 липня 2025 року правопорушника ОСОБА_2 (заінтересовану особу) за вчинення домашнього насильства стосовно потерпілої ОСОБА_1 (заявника), що мало місце 25 червня 2025 року та виявилось у вчиненні дій психологічного та економічного характеру, зокрема, висловлюванні словами нецензурної лайки, погрозах фізичною розправою, шарпанні за одяг, вилученні мобільного телефона, тощо, визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 ч.1 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у сумі 340 гривень.

Так, суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом, дотримуючись завдань та основних засад цивільного судочинства, якими є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, і судовий захист є однією з гарантій забезпечення прав і свобод учасників судового процесу.

Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ст.4 ЦПК України), що, окрім того, закріплено у ст.16 ЦК України, за приписами якої кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Тож, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваними судом у передбачених ЦПК України випадках, і учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст.13 ЦПК України).

Водночас, суд вирішуючи справи, застосовує при розгляді проваджень Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі Конвенція) і Протоколи до останньої, згоду на обов`язковість яких надано ВР України, та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ (ст.10 ч.4 ЦПК України).

Крім того, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в Постановах ВС (ст.263 ч.4 ЦПК України).

Окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, з додержанням загальних правил, встановлених ЦПК України, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Зокрема, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про видачу і продовження обмежувального припису.

У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» або Законом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків», на строк від одного до шести місяців (ст.350-6 ЦПК України).

Відповідно до положень ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання, і обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

До того ж, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ст.82 ч.4 ЦПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ст.89 ЦПК України).

Організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства визначає Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» №2229-VIII від 07 грудня 2017 року, відповідно до положень якого домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також, погрози вчинення таких діянь.

Економічне насильство це форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі, щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також, незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Основними засадами запобігання та протидії домашньому насильству, зокрема, є гарантування постраждалим особам безпеки та основоположних прав і свобод людини і громадянина, зокрема, права на життя, свободу та особисту недоторканість, на повагу до приватного та сімейного життя, на справедливий суд, належна увага до кожного факту домашнього насильства під час здійснення заходів у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, врахування непропорційного впливу домашнього насильства на жінок і чоловіків, дітей та дорослих, визнання суспільної небезпеки домашнього насильства та забезпечення нетерпимого ставлення до будь-яких проявів домашнього насильства, забезпечення пріоритетності прав, законних інтересів та безпеки постраждалих осіб під час здійснення заходів у сфері запобігання та протидії домашньому насильству.

За приписами Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» №2229-VIII від 07 грудня 2017 року: кривдник особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі, постраждала особа особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі.

Однією з основних засад запобіганню та протидії домашньому насильству є гарантування постраждалим особам безпеки та основоположних прав і свобод людини і громадянина, зокрема, права на життя, свободу та особисту недоторканість, на повагу до приватного та сімейного життя, на справедливий суд, на правничу допомогу, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У відповідності до положень ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції, і органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві, в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

У своїй діяльності Європейський суд з прав людини керується принципом пропорційності, тобто дотримання «справедливого балансу» між потребами загальної суспільної ваги та потребами збереження фундаментальних прав особи, враховуючи те, що заінтересована особа не повинна нести непропорційний та надмірний тягар, і конкретному приватному інтересу повинен протиставлятися інший інтерес, який може бути не лише публічним (суспільним, державним), але й іншим приватним інтересом, тобто, повинен існувати спір між двома юридично рівними суб`єктами, кожен із яких має свій приватний інтерес, перебуваючи в цивільно-правовому полі.

За змістом ст.21 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» №2229-VIII від 07 грудня 2017 року постраждала особа має право, в тому числі, на дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства (п.1), звернення до правоохоронних органів і суду з метою притягнення кривдників до відповідальності, застосування до них спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству (п.10).

Згідно до положень Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» №2229-VIII від 07 грудня 2017 року до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить, в тому числі, і обмежувальний припис стосовно кривдника, яким визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, як:

1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою,

2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи,

3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною,

4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою,

5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею,

6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Тож, обмежувальний припис стосовно кривдника встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

При цьому, рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків, яка полягає в оцінюванні вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також, смерті постраждалої особи, і має проводитись за факторами небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства шляхом відібрання свідчень від постраждалої від такого насильства особи, з`ясування обставин конфлікту та виявлення чинників і умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для цієї особи.

Обмежувальний припис, за своїм змістом, не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію, направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність встановлених ризиків, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно останнього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

За нормами цивільного процесуального законодавства обмежувальний припис це один чи декілька заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, передбачені Законами України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» №2229-VIII від 07 грудня 2017 року або «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків» №2866-IV від 08 вересня 2005 року, та спрямовані на забезпечення безпеки постраждалої від домашнього насильства особи та недопущення продовження чи повторного вчинення такого насильства щодо останньої, який видається судом, у разі задоволення заяви про видачу обмежувального припису, на строк від одного до шести місяців.

Таким чином, суд, приймаючи до уваги вищевикладене, дослідивши надані в судове засідання матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, а також, беручи до уваги позицію учасників судового процесу, зокрема, думку особи, стосовно якої подано заяву про видачу обмежувального припису, ОСОБА_2 , який, у скерованому до суду клопотанні, не заперечував щодо задоволення заяви ОСОБА_1 , і, відповідно, оцінивши надані докази, які мають значення для правильного вирішення справи, з точки зору їх належності, допустимості та достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні всіх обставин справи, базуючись на засадах верховенства права, в тому числі, оцінивши пропорційність втручання у права і свободи особи, враховуючи пов`язаність заходів обмеження прав особи із протиправною поведінкою, і, ухвалюючи судове рішення, яке повинно бути законним та обґрунтованим, на підставі оцінки ризиків, яка полягає в оцінюванні вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, за факторами небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства шляхом з`ясування обставин конфлікту та виявлення чинників і умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для постраждалої від такого насильства особи, з урахуванням свідчень останньої, за змістом заяви, приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису підлягає задоволенню, оскільки, у судовому засіданні встановлено наявність обставин, що свідчать про систематичне вчинення домашнього насильства психологічного та економічного характеру стосовно заявника ОСОБА_1 з боку колишнього чоловіка особи, стосовно якої подано заяву про видачу обмежувального припису, ОСОБА_2 , якого було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.173-2 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення, та протиправні дії якого, відповідно до форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, становлять небезпеку, а застосування такого виду спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, як терміновий заборонний припис стосовно кривдника, що вживався уповноваженим підрозділом органу НП та був спрямований на негайне припинення домашнього насильства, усунення небезпеки для життя і здоров`я постраждалої особи, не дав позитивного результату, застосувавши стосовно ОСОБА_2 обмежувальний припис, як захід тимчасового обмеження прав та покладення обов`язків, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи, яким визначити виконання обов`язків, як заборона:

наближатися на відстань менше 50 м до місця проживання (перебування) постраждалої особи ОСОБА_1 , по АДРЕСА_4 ,

особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу ОСОБА_1 , якщо та за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати останню та в будь який спосіб спілкуватися,

вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою ОСОБА_1 , або контактувати з останньою через інші засоби зв`язку особисто та через третіх осіб,

строком на 1 (один) місяць, що, на переконання суду, достатньо забезпечить постраждалій особі гарантовані безпеку та основоположні права та свободи людини і громадянина, зокрема, права на життя, свободу та особисту недоторканість, на повагу до приватного та сімейного життя, а також, буде відповідати засадам розумності та справедливості, так як буде сприяти недопущенню продовження чи повторних випадків вчинення домашнього насильства, і, в даному випаду, на думку суду, таке втручання у право особи на повагу до приватного життя та права на житло, передбачене законом, переслідує легітимну мету та є необхідним у демократичному суспільстві.

Також, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання судового рішення, оскільки, у відповідності до положень ст.430 ч.1 п.10) ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про: … 10) видачу або продовження обмежувального припису.

Водночас, суд вважає за доцільне роз`яснити, що, відповідно до ст.350-7 ЦПК України, яка визначає умови продовження обмежувального припису за заявою осіб, визначених ст.350-2 ЦПК України, обмежувальний припис може бути продовжений судом на строк не більше шести місяців після закінчення строку, встановленого рішенням суду, згідно зі ст.350-6 ч.2 ЦПК України.

Крім того, суд, ухвалюючи остаточне рішення за справою, та, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, з урахуванням положень ст.133 ЦПК України, згідно яких судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ст.133 ч.1 ЦПК України), вважає за необхідне судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави, оскільки, у відповідності до ст.350-5 ч.3 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відносяться на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 263-265, 293-294, 350-1, ст.350-5, ст.350-6 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису, задовольнити частково.

Стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_2 , видати обмежувальний припис, строком на 1 (один) місяць, у вигляді застосування таких заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, як заборона:

наближатися на відстань менше 50 м до місця проживання (перебування) постраждалої особи ОСОБА_1 , по АДРЕСА_4 ,

особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу ОСОБА_1 , якщо та за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати останню та в будь який спосіб спілкуватися,

вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою ОСОБА_1 або контактувати з останньою через інші засоби зв`язку особисто та через третіх осіб.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, віднести на рахунок держави.

Копію рішення після його проголошення негайно вручити учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні. Учасникам справи, які не були присутні у судовому засіданні, копію рішення суду негайно надіслати рекомендованим листом з повідомленням про вручення, але не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення.

Копію рішення направити до відділу поліцейської діяльності №1 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на профілактичний облік.

Про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити виконавчий комітет Нетішинської міської ради Хмельницької області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженка села Даничів Корецького району Рівненської області, РНОКПП НОМЕР_3 (паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Нетішинським МВ УМВС України в Хмельницькій області 18 жовтня 2000 року), зареєстроване місце проживання АДРЕСА_3 .

Заінтересована особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_5 .

Повне судове рішення складено 01 серпня 2025 року.

Суддя: