РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2025 року

м. Рівне

Справа № 569/3516/25

Провадження № 22-ц/4815/657/25

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді : Гордійчук С.О.,

суддів: Боймиструка С.В., Шимківа С.С.

секретар судового засідання: Ковальчук Л.В.

учасники справи:

скаржник ОСОБА_1 ,

особа, дії якої оскаржується начальник Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та начальник Рівненського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження в м. Рівне апеляційну скаргу Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 10 березня 2025 року, постановлену в складі судді Кучиної Н.Г., дата складання повного тексту ухвали 10.03.2025, у справі № 569/3516/25

в с т а н о в и в :

У грудні 2024 року представник ОСОБА_1 адвокат Якобчук П.О. звернувся до суду зі скаргою на дії начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та начальника Рівненського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції під час виконання судового рішення.

Скаргу мотивовано тим, що на виконанні у Рівненському відділі ДВС у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебувало виконавче провадження №61675219 з примусового виконання виконавчого листа Рівненського міського суду Рівненської області №569/17011/17, виданого 07.06.2018 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 472 778,60 грн.

13 жовтня 2023 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №61675219 на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення, згідно з виконавчим документом.

Однак, у листопаді 2024 року ОСОБА_1 надійшло сповіщення про відновлення виконавчого провадження №61675219. Виконавчим документом, який начебто було пред`явлено до виконання, було зазначено виконавчий лист Рівненського міського суду Рівненської області №569/17011/17 від 07.06.2018, тобто відновлено провадження, яке було завершено більше року тому.

Підставою для відновлення виконавчого провадження слугувала постанова начальника Рівненського відділу ДВС у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про результати перевірки законності виконавчого провадження від 11.11.2024, що була винесена на підставі постанови начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Соценка Ю.М. №21/07/24 від 01.11.2024, на виконання доручення Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 16.10.2024 №142793/20.4.1/32-24, у порядку, передбаченому статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження» та розділом ХІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень про результати перевірки законності виконавчого провадження №61675219.

За результатами перевірки законності виконавчого провадження №61675219 начальником Рівненського відділу ДВС у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження №61675219 від 13.10.2024 та зобов`язано головного державного виконавця Поддубного М.І. вчинити дії у виконавчому провадженні №61675219 у відповідності з вимогами Закону України «Про виконавче провадження».

Вважають такі дії посадових осіб державної виконавчої служби протиправними незаконними та такими, що порушують законні права та інтереси ОСОБА_1 .

Просив суд поновити пропущений строк для подання скарги; визнати незаконною та скасувати постанову начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Соценка Ю.В. №21/07/24 від 01.11.2024 та постанову начальника Рівненського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Забейди В.Д. від 11.11.2024 про результати перевірки законності виконавчого провадження №61675219.про результати перевірки законності виконавчого провадження №61675219.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 10 березня 2025 року поновлено пропущений строк для подання скарги.

Скаргу ОСОБА_1 на дії начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та начальника Рівненського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції під час виконання судового рішення задоволено повністю.

Визнано незаконною та скасовано постанову начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Соценка Ю.В. №21/07/24 від 01.11.2024 про результати перевірки законності виконавчого провадження №61675219.

Визнано незаконною та скасовано постанову начальника Рівненського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Забейди В.Д. від 11.11.2024 про результати перевірки законності виконавчого провадження №61675219.

Не погодившись з ухвалою суду, суб`єкт оскарження подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою відмовити у задоволені скарги.

Апеляційна скарга мотивована тим, що поза увагою суду залишено неповажність причин пропуску строку на звернення зі скаргою на дії державного виконавця, оскільки зверенння до неналежного суду не є поважною причиною пропуску строку. Окрім того, судом не враховано, що сторона виконавчого провадження зобов`язана невідкладно письмово повідомити виконавця про самостійне виконання судового рішення, однак таке повідомлення надійшло більше як через три роки. Вказує, що перевірка виконавчого провадження відповідає вимогам Інструкції та Закону «Про виконавче провадження». Покликається на те, що станом на 03.10.2020 року виконавче провадження добровільно не було виконано, що стверджується матеріалами виконавчого провадження, а відтак постанова про закінчення виконавчого провадження від 13.10.2023 року державним виконавцем Поддубним М.І. винесена передчасно.

У відзиві на апеляційну скаргу скаржник вказує, що ухвала суду є законною та обґрунтованою, просить залишити її без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Статтею 352 ЦПК України передбачено, що підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам судове рішення не відповідає.

Встановлено, що на виконанні у Рівненському відділі ДВС у Рівненському районі Рівненської області перебувало виконавче провадження № 61675219 з примусового виконання виконавчого листа Рівненського міського суду Рівненської області № 569/17011/17, виданого 07.06.2018 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості в розмірі 472 778, 60 грн.

13 жовтня 2023 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №61675219 на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Підставою для винесення постанови про закінчення виконавчого провадження стала заява стягувача ОСОБА_2 від 03 жовтня 2023 року, посвідчена приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Киселюк О.В., зареєстрована в реєстрі за №1848.

Відповідно до змісту зазначеної заяви борг згідно виконавчого листа Рівненського міського суду Рівненської області №569/17011/17 від 07.06.2018 (АСВП 61675219) погашено у повному обсязі 30 березня 2020 року.

Постановою начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Соценка Ю.М. №21/07/24 від 01.11.2024 про результати перевірки законності виконавчого провадження визнано дії державного виконавця Рівненського відділу ДВС у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Поддубного Максима Ігнатовича такими, що вчинені з порушенням вимог пункту 1 частини третьої статті 18, статті 27 Закону України «Про виконавче провадження», абзацу другого пункту 1 розділу ІІ, пунктів 5, 9 розділу V Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 (в редакції наказу Міністерства юстиції України від 20.09.2016 №2832/5 (із змінами).

Доручено начальнику Рівненського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Забейді Василю Дмитровичу провести дії, передбачені абзацом другим частини третьої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» та зобов`язати державного виконавця усунути виявлені перевіркою порушення та вчинити виконавчі дії, в межах виконавчого провадження №61675219, відповідно

до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Вказано начальнику Рівненського відділу державної виконавчої служби

у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Забейді Василю Дмитровичу надати інформацію про проведену роботу щодо усунення виявлених перевіркою порушень у строк до 11.11.2024.

11.11.2024 року начальником Рівненського відділу ДВС у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_3 , на підставі постанови про результати перевірки законності виконавчого провадження № 21/07/24 від 01.11.2024, протягом 11.11.2024, здійснено перевірку виконавчого провадження № 61675219 у порядку передбаченому статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження» та розділом ХІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 (в редакції наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2016 №2832/5) та постановлено: скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження № 61675219 від 13.10.2023. Зобов`язати головного державного виконавця Поддубного Максима Ігнатовича вчиняти дії у виконавчому провадженні № 61675219 у відповідності з вимогами Закону України «Про виконавче провадження».

Постановою державного виконавця Рівненського відділу ДВС у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Поддубним Максимом Ігнатовичем від 12.11.2024 року на підставі ст.41 Закону України «Про виконавче провадження» відновлено виконавче провадження з виконання виконавчого листа №569/17011/17 виданий 07.06.2018 року Рівненським міським судом Рівненської області.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (стаття 4 ЦПК України).

Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд (стаття 129-1 Конституції України).

Згідно з частиною першою статті 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Право сторони виконавчого провадження на звернення зі скаргою до суду на підставі статті 447 ЦПК України пов`язане з порушенням прав такої сторони під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини першої статті 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Частиною першою та другою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний, зокрема здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

В силу п. 9 ч. 1, ч. 2 ст. 39 Закону №1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

Згідно з ч. 1 ст. 41 Закону №1404-VIII у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Згідно статті 74 Закону № 1404-VIII рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Абзацами 2, 3 частини третьої статті 74 Закону № 1404-VIII встановлено, що начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом. Керівник вищого органу державної виконавчої служби у разі виявлення порушень вимог закону визначає їх своєю постановою та надає доручення начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, щодо проведення дій, передбачених абзацами другим і третім цієї частини.

Отже, начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця наділений повноваженнями усунути допущенні державним виконавцем недоліки.

Згідно з пунктом 2 Розділу ХІІ «Порядок проведення перевірок законності виконавчого провадження» Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, (далі - Інструкція) посадові особи можуть проводити перевірку законності виконавчого провадження за дорученням керівника вищого органу державної виконавчої служби та з власної ініціативи.

Перевірка законності виконавчого провадження посадовими особами, зазначеними в абзацах другому, четвертому та шостому пункту 1 цього розділу, проводиться на підставі матеріалів виконавчого провадження або їх копій, які підлягають витребуванню з відповідного органу державної виконавчої служби. Про проведення перевірки виконавчого провадження та витребування його матеріалів відповідною посадовою особою виноситься вмотивована постанова (п. 3 розділу ХІІ наказу 512/5).

Згідно з пунктом 5 розділу V Інструкції №512/5 виконавче провадження передається від одного державного виконавця до іншого в межах одного органу державної виконавчої служби у разі: хвороби державного виконавця, його перебування у відрядженні чи відпустці; звільнення чи відсторонення від посади державного виконавця; включення державного виконавця до складу виконавчої групи при іншому органі державної виконавчої служби; відводу (самовідводу) державного виконавця відповідно до Закону; утворення виконавчої групи між державними виконавцями одного органу державної виконавчої служби; наявності інших обставин, що ускладнюють виконання рішення. Передача виконавчого провадження від одного державного виконавця до іншого в межах одного органу державної виконавчої служби чи виконавчої групи, між державними виконавцями одного органу державної виконавчої служби здійснюється за письмовим дорученням начальника цього органу державної виконавчої служби чи керівника виконавчої групи. Про прийняття виконавчого провадження до виконання державний виконавець, якому воно передано, виносить відповідну постанову.

У абзаці 6 пункту 7 розділу XII Інструкції з організації примусового виконання рішень № 512/5 зазначено, що про результати перевірки законності виконавчого провадження виноситься постанова, у якій, зокрема, зазначається строк виконання постанови.

Згідно абзацу дев`ятого пункту 7 розділу ХІІ якщо посадовою особою, зазначеною в абзацах третьому, п`ятому, сьомому та восьмому пункту 1 цього розділу, прийнято рішення про скасування постанови або іншого процесуального документа (або їх частини), винесених у виконавчому провадженні в резолютивній частині постанови про результати перевірки законності виконавчого провадження, зазначається постанова або документ, який скасовується (частина, яка скасовується).

Відповідно до абзацу 10 пункту 7 розділу XII Інструкції з організації примусового виконання рішень № 512/5 у разі, якщо під час перевірки виконавчого провадження виявлено порушення вимог Закону, посадова особа, зазначена в абзацах другому та четвертому пункту 1 цього розділу, в резолютивній частині постанови доручає начальнику органу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, провести дії, передбачені абзацами другим і третім частини третьої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження».

У пункті 9 розділу XII Інструкції з організації примусового виконання рішень № 512/5 зазначено, що посадова особа органу державної виконавчої служби, яка здійснювала перевірку виконавчого провадження і виявила порушення вимог законодавства, зобов`язана забезпечити безпосередній контроль за цим виконавчим провадженням до повного усунення виявлених порушень.

Виходячи з положень абзацу другого частини третьої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» та розділу ХІІ Інструкції з організації примусового виконання, виключно начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець має право своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 904/7326/17 (провадження № 12-197гс18) зазначено, що «право сторони виконавчого провадження на звернення зі скаргою до суду пов`язане з порушенням прав такої сторони під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця».

Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У порядку судового контролю за виконанням судових рішень такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси сторони виконавчого провадження порушені, а скаржник використовує цивільне судочинство для такого захисту. За своєю суттю ініціювання справи щодо судового контролю за виконанням судових рішень не для захисту прав та інтересів є недопустимим (постанова Верховного Суду від 22 квітня 2020 року у справі № 641/7824/18 (провадження № 61-10355св19)).

Водночас оскаржувані ОСОБА_1 постанови начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Соценка Ю.В. та начальника Рівненського відділу ДВС у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Забейди В.Д. хоча і стосуються виконавчого провадження за участю скаржниці, як сторони виконавчого провадження, проте, цим рішенням її права та обов`язки не порушуються.

Наслідком винесення оскарженої постанови є лише необхідність повторного розгляду певних процедурних питань у межах виконавчого провадження посадовими особами органів ДВС.

У даному випадку начальник Управління та начальник Відділу ДВС діяли відповідно до своїх дискреційних повноважень, а їх рішення відповідають вимогам закону.

Крім того, судом не встановлено, що під час проведення перевірки законності виконавчого провадження, суб`єктами оскарження допущено порушення вимог Інструкції з організації примусового виконання рішень № 512/5 внаслідок чого, права ОСОБА_1 як боржника у виконавчому провадженні №61575219 були порушені.

Це відповідно до положень статті 447 ЦПК України унеможливлює задоволення скарги на рішення, дію або бездіяльність посадової особи органу державної виконавчої служби під час виконання судового рішення.

Частинами другою та третьою статті 451 ЦПК України передбачено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Належним чином оцінивши наявні у матеріалах справи докази, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність правових підстав для визнання незаконною та скасування постанов про результати перевірки виконавчого провадження №61575219, оскільки оскаржувані постанови винесені із додержанням вимог закону, містять вмотивовані посилання на невідповідність проведених виконавчих дій вимогам законодавства, зокрема у постанові зазначено, в чому саме полягає невідповідність проведених державним виконавцем виконавчих дій вимогам законодавства.

З урахуванням наведеного, на думку суду апеляційної інстанції, висновки суду першої інстанції про визнання незаконною і скасування постанови начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Соценка Ю.В. від 01.11.2024 та постанови начальника Рівненського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Забейди В.Д. від 11.11.2024 про результати перевірки законності виконавчого провадження № 61675219 є помилковими.

Отже, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні скарги представника боржника ОСОБА_1 адвоката Якобчука П.О., оскільки суд першої інстанції порушив норми матеріального та процесуального права, оскаржуване судове рішення не може вважатися законним та обгрунтованим, а тому, відповідно до ст.376 ЦПК України, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні скарги.

Щодо розподілу судових витрат,слід зазначити про наступне.

Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанцій, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ст. 452 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Відповідно до положень частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, у випадку скасування або зміни судового рішення та у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки за наслідками апеляційного перегляду справи апеляційна скарга підлягає задоволенню, то з ОСОБА_1 на користь Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції необхідно стягнути судові витрати понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції у розмірі 3633,60 грн

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції задовольнити.

Ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 10 березня 2025 року скасувати.

Скаргу ОСОБА_1 на дії начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та начальника Рівненського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції під час виконання судового рішення залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції судові витрати понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції у розмірі 3633,60 грн.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 28 серпня 2025 року.

Головуючий : Гордійчук С.О.

Судді : Боймиструк С.В.

Шимків С.С.