УХВАЛА

Справа № 568/458/25

Провадження № 2/568/252/25

07 серпня 2025 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області

в складі головуючої судді Троцюк В.О.

секретаря судового засідання Гуменюк Г.В.

за участю представників позивача адвоката Бондар Ю.Ю. та адвоката Овчіннікової О.С.

представника відповідача адвоката Кирилкіна Р.О.

розглянувши у судовому засіданні в м.Радивилів в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АР Бориспіль» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором безвідсоткової поворотної фінансової допомоги,-

встановив:

В провадженні Радивилівського районного суду знаходиться справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АР Бориспіль» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором безвідсоткової поворотної фінансової допомоги.

Ухвалою суду від 31 березня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження, розпочато підготовче провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 05 травня 2025 року задоволення клопотання представника позивача та відкладено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 10 червня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Згідно повідомлення №80891 адвокат Кирилкін Р.О., який діє на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги ОСОБА_1 , 10.06.2025 року отримав доступ до матеріалів справи №568/458/25.

26 червня 2025 року представником відповідача ОСОБА_1 адвокатом Кирилкіним Р.О. подано відзив на позовну заяву, клопочучи про поновлення пропущеного строку на подання відзиву. Як на підставу поновлення прощеного строку, вказує, що відповідач ОСОБА_1 не була обізнана про наявність в провадженні суду вказаної справи, оскільки знаходиться поза межами території України та жодних повісток та повідомлень не отримувала. Також просить витребувати у позивача оригінали письмового доказу: договір безвідсоткової поворотної фінансової допомоги від 24.01.2022 року, додаткову угоду №1 від 15 листопада 2022 року до договору безвідсоткової поворотної фінансової допомоги від 24.01.2022 року та повідомлення про вручення поштового відправлення №846, долученого до позовної заяви.

07 серпня 2025 року представником відповідача адвокатом Кирилкіним Р.О. подано клопотання про повернення до стадії підготовчого провадження, яке мотивовано тим, що відповідач ОСОБА_2 не була обізнана про наявність в провадженні суду вказаної цивільної справи, а він, як її представник, випадково 10.06.2025 року дізнався про вказану справу, оскільки в проваджені суду перебуває ще одна справа за позовом АР «Любар» до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором безвідсоткової поворотної фінансової допомоги. В той же день, тобто 10.06.2025 року ним було подано клопотання про відкладення підготовчого засідання, яке не було розглянуто судом, а підготовче провадження у справі закрите. За вказаних обставин, оскільки має місце не повідомлення відповідача про розгляд справи, що призвело до неможливості скористатися своїми процесуальними права, він просить повернутись на стадію підготовчого провадження.

Також 07 серпня 2025 року представником відповідача адвокатом Кирилкіним Р.О. подано клопотання про призначення судової-почеркознавчої експертизи, вказуючи, що відповідач ОСОБА_1 категорично заперечує обставини викладені у позові, вказуючи, що договір безвідсоткової поворотної фінансової допомоги та додаткових угод до нього не укладала та не підписувала.

Представник відповідача адвокат Кирилкін Р.О.в судовому засіданні підтримавподаніклопотання.

Представникипозивача адвокат Бондар Ю.Ю. та ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечили протизадоволенняподаних клопотань. Також висловили заперечення проти поновлення строку на подачу відзиву та повернути відзив відповідачу. Обгрунтовуючи свою позицію, вказують що посилання представника відповідача на ту обставину, що відповідачу не було відомо про існування вказаної справи неправдиве в суперечить фактичним обставинам справи. В провадженні Радивилівського районного суду перебуває справа №568/459/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АР Любар» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором безвідсоткової поворотної фінансової допомоги. Представником відповідача у вказаній справі є адвокат Кирилкін Р.О. Представником позивача 01 травня 2025 року у вказаній справі було подано клопотання про об`єднання справ: справи №568/459/25 за позовом ТОВ «АР Любар» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором безвідсоткової поворотної фінансової допомоги та справи №568/458/25 за позовом ТОВ «АР Бориспіль» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором безвідсоткової поворотної фінансової допомоги в одне провадження. Вказане клопотання було направлене через систему «Електронний суд» представнику відповідача адвокату Кирилкіну Р.О. та отримано ним 01.05.2025 року о 18:17. За вказаних обставин відповідач (через представника відповідача) була обізнана про існування обох справ. Щодо клопотання представника відповідача про призначення експертизи, то вказане клопотання не було ними отримане та представники позивача з ним не ознайомлені.

З`ясувавши позиції сторін, дослідивши матеріали справи, враховуючи основні засади цивільного судочинства, суд приходить до наступних висновків.

Згідно зі статтею 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Статтею 11 ЦПК України передбачено, що суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

За змістом ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані, зокрема: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Згідно з ч. 1 ст. 197 ЦПК України, для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання.

Згідно із ч. 2 ст. 189 ЦПК України, підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання.

Цивільним процесуальним кодексом України встановлено відповідні процесуальні строки на вчинення учасниками справи певних процесуальних дій, зокрема, на подання заяв по суті спору, подання заяв та клопотань, подання доказів.

При розгляді справи в порядку загального позовного провадження докази, заяви та клопотання подаються сторонами та вирішуються судом на стадії підготовчого провадження, у встановлені законом або судом строки.

Нормами ЦПК України не передбачено підстав, за яких є можливим повернення до підготовчого провадження на стадії судового розгляду справи, після закриття підготовчого провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з практикою Верховного Суду, викладеною у постановах від 03.10.2019 у справі № 902/271/18, від 16.02.2021 у справі № 922/2115/19, в ухвалі від 22.06.2021 у справі № 923/525/20, постанові від 16.12.2021 у справі № 910/7103/21, суди першої інстанції за наявності певних обставин можуть прийняти рішення про повернення до стадії підготовчого провадження після його закриття для вчинення тих чи інших процесуальних дій, які можуть бути реалізовані лише на стадії підготовчого провадження. Однак такі обставини мають бути вагомими, оскільки можливість повернення до стадії підготовчого провадження з будь-яких підстав нівелює саме значення стадій господарського процесу: як підготовчого провадження, так і стадії розгляду справи по суті.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 січня 2022 року у справі № 234/11607/20 (провадження № 61-15126св21), зроблено висновок, що: «при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод».

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, № 19164/04, §47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Отже, заявляючи клопотання про повернення до стадії підготовчого провадження заявник має навести вагомі обставини, які потребують процесуальних дій, які можуть бути реалізовані лише на стадії підготовчого провадження.

Так, провадження у справі було відкрито 31 березня 2025року, копію ухвали суду про відкриття провадження з копією позовної заяви та доданими до неї документами відповідачу надіслано на адресу місця реєстрації, підтвердженого даними Єдиного демографічного реєстру, відзив на позовну заяву у визначені судом строки відповідачем поданий не був, за клопотанням представника позивача підготовче засідання, призначене на 05 травня 2025 року, відкладено на 10 червня 2025 року, відповідачу за зареєстрованим місцем проживання направлена судова повістка про виклик в судове засідання, ухвалою суду від 10 червня 2025 року закрито підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду.

Представник відповідача адвокат Кирилкін Р.О. обґрунтовує клопотання про повернення до стадії підготовчого провадження не вирішення судом його клопотання про відкладення (перенесення) підготовчого засідання.

10 червня 2025 року представник відповідача адвокат Кирилкін Р.О. отримав доступ до справи за допомогою Електронного кабінету користувача ЄСІТС. Повідомлення зареєстроване судом 11.06.2025 року.

Також 11 червня 2025 року зареєстроване клопотання представника відповідача про відкладення підготовчого засідання, яке призначене на 10 червня 2025 року.

Оскільки, клопотання представника відповідача про відкладення підготовчого провадження подане після проведення підготовчого засідання та закриття підготовчого провадження, підлягає залишенню без розгляду, як таке, що подане після закінчення процесуальних строків.

Повернення до стадії підготовчого провадження після його закриття є правом, а не обов`язком суду і перебуває у його виключній дискреції.

З огляду на викладене та те, що підготовче провадження у справі проводилося майже три місяці та сторонам було надано достатньо часу для реалізації процесуальних прав, відсутність будь-яких обставин, які перешкоджали сторонам реалізувати свої права та обов`язки відповідно до вимог ЦПК України у підготовчому провадженні у встановлені строки, суд не вважає наведені представником відповідача адвокатом Кирилкіним Р.О. обставини (необізнаність відповідача про перебування в провадженні суду вказаної справи та не розгляд клопотання представника відповідача про відкладення підготовчого засідання) вагомими для повернення до стадії підготовчого провадження, для вчинення тих чи інших процесуальних дій, які можуть бути реалізовані лише на стадії підготовчого провадження.

Крім того, суд вважає, що відмова у задоволенні клопотання про повернення до стадії підготовчого провадження не є обмеженням доступу до правосуддя та не позбавляє сторону позивача права на заявлення клопотань до початку розгляду справи по суті.

При цьому суд наголошує, що необґрунтоване затягування строків розгляду справи і перебування в стані невизначеності учасників процесу свідчить про порушення положень частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справ упродовж розумного строку.

Виходячи з аналізу положень ЦПК України, на цивільне судочинство покладено обов`язок забезпечення розумності строків розгляду справ, а на сторони неприпустимість зловживання процесуальними правами. Крім того, виходячи з аналізу статті 5 ЦПК України, звернення до суду повинно мати ефективний спосіб захисту порушених прав.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 Конвенції (рішення ЄСПЛ від 27.04.2000 у справі «Фрідлендер проти Франції», рішення ЄСПЛ від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ від 30.11.2006 у справі «Красношапка проти України»).

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 25.05.2018р. у справі № 910/31771/18, від 02.06.2020р. у справі № 910/6674/19.

Щодо клопотання представника відповідача про призначення експертизи, то суд вважає необхідним зазначити наступне.

За нормативними правилами частини 1 статті 103 ЦПК України, суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Імперативним приписом статті 7-1 Закону України «Про експертизу» підставою проведення судової експертизи є відповідне судове рішення чи рішення органу досудового розслідування, або договір з експертом чи експертною установою - якщо експертиза проводиться на замовлення інших осіб.

Експертиза, призначена судом, є одним із засобів з`ясування або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури.

Враховуючи вищевказані норми ЦПК України, а також те, що представники позивача не ознайомлені з клопотанням про призначення експертизи, не висловили своєї позиції з приводу заявленого клопотання, суд наразі не має можливості вирішити клопотання про призначення експертизи та вважає необхідним відкласти розгляд цього клопотання.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст.43 ЦПК України учасники справи зобов`язані з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою.

Згідно із ч.1 ст.128 ЦПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою.

Таким чином, для розгляду клопотання про призначення почеркознавчої експертизи, заявленого представником відповідача, для можливості відібрання у відповідача експериментальних зразків підпису відповідача, долучення документів, у яких містяться вільні, умовно-вільні зразки її почерку та (або) підпису, суд приходить до висновку про визнання обов`язковою явки в судове засідання відповідача ОСОБА_1 , у зв`язку з чим в судовому засідання необхідно оголосити перерву.

На підставі викладеного та керуючись ст. 12, 13, 44, 48, 49, 58, 64, 189, 209, 261, 353 ЦПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Кирилкіна Радіона Олеговича про повернення на стадію підготовчого провадження відмовити.

Розгляд клопотання представника відповідача про призначення судової почеркознавчої експертизи відкласти.

Визнати явку ОСОБА_1 в судове засідання обов`язковою.

В судовому засіданні оголосити перерву до 11 години 00 хвилин 09 вересня 2025 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 12.08.2025 року.

Суддя В.О. Троцюк