Справа № 357/2764/25
Провадження № 2/375/630/25
04 липня 2025 року селище Рокитне
Рокитнянський районний суд Київської області у складі судді: Антипенка В. П., за участю секретаря судового засідання: Голованової В. А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в селищі Рокитне Білоцерківського району Київської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляє самостійних вимог на предмет спорту, Білоцерківська міська рада, ІНФОРМАЦІЯ_1 , про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,-
28.02.2025 позивач звернувся до суду з позовом, у якому просив позбавити ОСОБА_2 батьківських прав, відносно доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти у розмірі 1/4 від усіх доходів особи, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Свої позовні вимоги мотивував тим, що з 29 серпня 2012 року по 22 квітня 2014 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі про що Білоцерківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану було зроблено відповідний запис І-ОК №152342.
У цьому шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася донька ОСОБА_3 . Але за словами Позивача після народження дитини дружина змінилася, її поведінка погіршилася, а ставлення до дитини було байдужим. Відповідач могла зникнути на тривалий час залишаючи дитину самою, або забираючи її з собою у сумнівні місця, шо відбувалося в цей період з дитиною і де вона перебувала позивачу було не відомо.
Після розлучення відповідач забрала дитину з собою і поїхала від позивача, постійного місця проживання, як і місця реєстрації відповідач не мала, відповідно дитина теж ніде зареєстрована не була. В цей період відповідач регулярно змінювала місце проживання, що не могло не відбитися на стані дитини. В цей період донька ОСОБА_3 перебувала з матір`ю та її родичами, які ведуть аморальний спосіб життя, зловживають алкогольними та наркотичними речовинами.
За час перебування біля матері ОСОБА_3 в школі не навчалась, до матеріалів справи долучено довідки та повідомлення із трьох навчальних закладів Гімназії слов`янських мов початкової школи №1, Печерського ліцею №75 та Харківського приватного ліцею «АНГСТРЕМ» де зазначено про систематичні пропуски навчання та невиконання завдань під час дистанційної форми навчання. З усіх навчальних закладів дівчинку було відраховано через вищезазначені причини.
За цей період служба у справах дітей Білоцерківської міської ради неодноразово зверталась безпосередньо до Відповідача, із застереженнями і попередженнями про неналежне виконання нею своїх батьківський обов`язків. Також звернення були до начальника Білоцерківського районного управління поліції про притягнення до відповідальності за невиконання батьківських обов`язків Відповідачем. Щодо Відповідача було проведено засідання комісії з питань захисту прав дитини.
07.05.2024 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області виніс постанову по справі № 357/3985/24 про ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню малолітньої доньки, відповідне рішення було задоволено і накладено адміністративне стягнення у вигляді попередження.
З лютого місяця 2025 року ОСОБА_3 проживає з біологічним батьком та бабусею і дідусем (батьками Позивача).
Посилаючись на приписи СК України просив позбавити відповідача батьківських прав та стягнути із відповідача аліменти.
Ухвалою суду від 09.04.2025 відкрито провадження по справі, постановлено справу слухати у порядку загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 04.08.2025 постановлено справу слухати заочно.
Позивача просив суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити, у разі неявки відповідача в судове засідання не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач у судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи (п.3 ч. 8 ст 128 ЦПК України), заяв про відкладення розгляду справи суду не надавав.
Ураховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Зважаючи на відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі даних та доказів, при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. ст. 223, 280 ЦПК України.
Судом встановлено такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.
Відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 , ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 . Його матір`ю є ОСОБА_4 , батько ОСОБА_1 .
Після розірвання шлюбу, ОСОБА_4 змінила своє прізвище на ОСОБА_5 .
Позивач на час розгляду справи проходить військову службу у ІНФОРМАЦІЯ_4 , є учасником бойових дій.
Відповідно до службової характеристики від 06.02.2025 ОСОБА_1 за час проходження служби зарекомендував себе з позитивного боку, до виконання службових обов`язків відноситься відповідально.
Відповідно до подання Білоцерківської гімназії слов`янських мов-початкова школа № 1 від 17.11.2022 № 42, адресоване сектору ювенальної превенції Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області, ОСОБА_3 , учениця 2-Г класу, із 28.10.2022 по 17.11.2022 не відвідує уроки, не надсилає виконаних робіт на перевірку. Мати дитини по телефону пообіцяла приєднати дитину до навчальних уроків, але нічого не робить.
У матеріалах справи міститься пояснення відповідачки від 30.11.2022, адресоване начальнику служби у справах дітей, де вона обіцяє продовжити займатись із дитиною.
25.01.2023 Служба у справах дітей Білоцерківської міської ради звернулася до Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області з проханням притягнути ОСОБА_2 до відповідальності за невиконання батьківських обов`язків.
Листом від 21.02.2024 Харківський приватний ліцей «АНГСТРЕМ» повідомив службу у справах дітей про те, що ОСОБА_6 навчається у ліцеї у 3А класі. Мати дитини востаннє виходила на контакт із вчителями у жовтні 2023 року на початку навчання. З грудня 2023 року класний керівник намагалася зв`язатися із матір`ю дівчинки, але не відповідала ні на дзвінки, ні на письмові повідомлення.
26.02.2024 Служба у справах дітей Білоцерківської міської ради знову звернулася до Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області з проханням притягнути ОСОБА_2 до відповідальності за невиконання батьківських обов`язків.
19.03.2024 Службою у справах дітей Білоцерківської міської ради було надіслано листа ОСОБА_7 із повідомленням про те, що її запрошено на засідання комісії з прав дитини, на якому буде розглянуто питання соціально-правового захисту малолітньої дочки ОСОБА_8 .
Листом від 05.04.2024 Харківський приватний ліцей «АНГСТРЕМ» повідомив службу у справах дітей про те, що ОСОБА_6 до навчання не приступила. Останній раз ОСОБА_9 була активна у своєму навчальному кабінеті 23.12.2023.
Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07.05.2024 по справі № 357/3985/24 ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП і накласти адміністративне стягнення у виді попередження.
Із вказаної постанови суду вбачається, що ОСОБА_2 ухилялється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що призвело до того, що донька з 29.12.2023 по 21.02.2024 не відвідує онлайн навчання в Харківському приватному ліцеї «Ангстрем».
Листом від 31.05.2024 Харківський приватний ліцей «АНГСТРЕМ» повідомив службу у справах дітей про те, що ОСОБА_6 через систематичне порушення Статуту ліцею та порушення матір`ю умов договору, буде відрахована з навчального закладу.
Відповідно до Акту обстеження умов проживання виданого на звернення ОСОБА_10 , служба у справах дітей провела огляд житлового приміщення, а саме будинку за адресою: АДРЕСА_1 , де зазначено, що дитині було виділено окрему кімнату, ніхто із проживаючих осіб не заперечую проти проживання малолітньої ОСОБА_3 у квартирі. У сім`ї панують теплі та взаємні стосунки, що благополучно відобразиться на фізичному та моральному стані дівчинки.
Позивач вважає, що відповідач систематично та тривалий час не виконує своїх батьківських обов`язків, а тому повинен бути позбавлений батьківських прав відносно свого малолітнього сина та стягнути з нього аліменти на утримання дитини, а позивача призначити опікуном над дитиною.
У зв`язку із цим між сторонами виник спір, з метою вирішення якого позивач звернувся до суду.
Норми права, які застосував суд при вирішенні спору
Вирішуючи даний спір судом застосовано норми права, які регулюють порядок та підстави позбавлення батьківських прав, призначення опіки над дітьми, визначення розміру аліментів та підстав для їх стягнення.
Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Забезпечення найкращих інтересів дитини - дії та рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності та враховують думку дитини, якщо вона досягла такого віку і рівня розвитку, що може її висловити (абзац четвертий ч. 1 ст. 1 Закону України «Про охорону дитинства»).
Частиною 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»).
Згідно з ч.ч. 1-4 ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.
Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності (ч. 1 ст. 155 СК України).
Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Підстави позбавлення батьківських прав передбачені ч. 1 ст. 164 СК України. Зокрема, п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.
Відповідно до ч. 3 ст 60 ЦК України, суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.
Відповідно до ст 64 ЦК України, опікуном або піклувальником не може бути фізична особа: 1) яка позбавлена батьківських прав, якщо ці права не були поновлені; 2) поведінка та інтереси якої суперечать інтересам фізичної особи, яка потребує опіки або піклування.
Згідно ч.1 ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Відповідно до статті 247 СК України встановлення опіки та піклування не припиняє права дитини на отримання пенсії, аліментів, відшкодування шкоди у зв`язку з втратою годувальника та інших соціальних виплат, призначених дитині відповідно до законів України, а також права власності дитини на ці виплати.
Відповідно до ч. 2 ст 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.
Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд дійшов таких висновків.
Щодо позбавлення відповідача батьківських прав
Стаття 164 СК України встановлює перелік підстав для позбавлення батьківських прав, однією з яких є ухилення від виконання батьками своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.
Судом встановлено, що відповідачка не піклувалася про фізичний і духовний розвиток своєї малолітньої доньки, не цікавилася та не брала участі у її навчанні.
Крім того, відповідачка не вживала ніяких заходів, необхідних для побачення та спілкування з дитиною, не займалася підготовкою дитини до самостійного життя.
Суду не надано доказів того, що відповідачка забезпечувала дитину необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням тощо.
Суд не встановив жодної поважної причини, яка б завадила відповідачці виконувати свої батьківські обов`язки відносно своєї малолітньої доньки.
Судом враховано висновок органу опіки та піклування, Білоцерківської міської ради, щодо можливості позбавлення відповідачки її батьківських прав.
Органом опіки та піклування встановлено, що з лютого 2025 року малолітня ОСОБА_6 проживає з батьком, бабою й дідом (по лінії батька) за адресою: АДРЕСА_1 , де створені комфортні умови для проживання, навчання та розвитку дитини. У родині панують теплі, доброзичливі стосунки, що в свою чергу позитивно відображається на фізичному та моральному стані дитини (акт обстеження умов проживання від 02 травня 2025 року, складений працівниками служби у справах дітей Білоцерківської міської ради). З часу проживання в родині батька, який наразі проходить військову службу в Збройних Силах України, малолітня ОСОБА_9 відновила навчання в школі, додатково займається з репетиторами з основних предметів.
Обстежити умови проживання відповідача, з`ясувати її думку та відношення щодо позбавлення батьківських прав наразі унеможливлюється у зв`язку з тим, що остання ігнорує будь-яке спілкування та зустрічі з працівниками служби у справах дітей та фахівцями з соціальної роботи.
Питання щодо доцільності підготовки та подання до суду висновку органу опіки та піклування про вирішення вищезазначеного судового спору щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 стосовно її малолітньої дочки ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_5 , розглядалося на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Білоцерківської міської ради, яке відбулося 28 травня 2025 року в присутності матері позивача ОСОБА_11 , яка просила підтримати позов сина. Відповідач на засідання комісії не з`явилась, хоча працівники служби двічі залишали відповідне запрошення за місцем її реєстрації.
Заслухавши позивача (в телефонному режимі), його матір ОСОБА_11 , поспілкувавшись із малолітньою ОСОБА_9 й дослідивши документи судової справи, а також врахувавши те, що позбавлення батьківських прав є винятковим заходом і його слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків, які свідомо та умисно ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків, що і було встановлено під час розгляду вищезазначеного спору, орган опіки та піклування дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 стосовно її малолітньої дочки ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_5 , є доцільним і відповідає інтересам дитини
Суд також звертає увагу на те, що з часу, коли відповідачка, дізнавшись про наявність справи про позбавлення його батьківських прав після спілкування із представниками органу опіки та піклування, до дати ухвалення рішення по справі не змінила свого ставлення до дитини, не намагалася побачитись з дитиною або ж поспілкуватися. Така поведінка відповідачки свідчить про її небажання виправити ситуацію на краще, відсутність наміру зберегти свої права відносно власної дитини.
Ухвалюючи рішення у цій частині позовних вимог, суд вважає, що позбавлення відповідачки батьківських прав відносно її доньки, буде в інтересах, перш за все, дитини. Дитина продовжить своє звичне життя та навчання у тих умовах, до яких вона звикла, де вона себе комфортно та безболісно почуває. Дитина проживає та виховується у стійкому сімейному середовищі баби, яка створила належні умови для фізичного й духовного розвитку дитини.
Даючи відповідь на питання, чи буде позбавлення матері її батьківських прав в інтересах дитини, суд звертає увагу на таке.
Судом встановлено, що відповідачка не відвідує дитину, не проживає з нею, не проявляє ніякого батьківського інтересу щодо дитини.
Батько дитини проходить службу в ЗСУ. Дитина перебуває на вихованні і проживає із бабою, матір`ю позивача.
Отже, формально дитина позбавлена батьківського піклування взагалі, як батька, так і матері.
Судом також враховано, що позбавлення батьківських прав відповідачки, надасть позивачеві підставу для звільнення зі складу ЗСУ, що не відповідає інтересам держави в умовах війни.
Водночас у даній справі права дитини на батьківське піклування та виховання, на переконання суду, мають перевагу над інтересами держави утримати позивача як захисника в лавах ЗСУ.
Розуміючи, що позбавлення матері її батьківських прав відносно малолітньої доньки є крайнім заходом впливу, суд, врахувавши думку органу опіки та піклування, який вважає за доцільне позбавити відповідачку батьківських прав, дійшов висновку, що свідоме безпричинне нехтування ОСОБА_2 своїми батьківськими обов`язками, є підставою для позбавлення її батьківських прав, це буде відповідати інтересам дитини, а тому у цій частині позов підлягає задоволенню.
Щодо стягнення аліментів
Як вже було зазначено судом, позбавлення відповідача батьківських прав, не звільняє його від обов`язку щодо утримання дитини.
В судовому засіданні не встановлено обставин, за яких відповідач міг би бути звільнений від обов`язку утримувати свого неповнолітнього сина.
В судове засідання відповідач не надав заперечень проти визначеного позивачем способу та розміру стягнення аліментів на утримання дитини.
Визначаючи розмір аліментів, які належить стягнути із відповідача, суд дійшов таких висновків.
Позивачем не надано і у судовому засіданні не встановлено жодного доказу розміру доходу відповідача, який він отримує. Водночас, відсутність доходу у платника аліментів не позбавляє його обов`язку утримувати свою малолітню дитину.
За таких обставин суд вважає можливим щомісячно стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.
У силу приписів ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
На підставі вище викладеного, керуючись ст. 141, 258,259,263-265,268,279 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляє самостійних вимог на предмет спорту, Білоцерківська міська рада, ІНФОРМАЦІЯ_1 , про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, задовольнити повністю.
Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно її доньки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Стягувати щомісячно з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 (однієї чверті) заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28.02.2025 до досягнення дитиною повноліття.
Відповідно до частини 6 статті 164 СК України рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до Білоцерківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області
Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), за місцем реєстрації народження дитини.
Роз`яснити ОСОБА_2 , що відповідно до приписів ст. 169 Сімейного кодексу України, мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Суд перевіряє, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини.
Заочне рішення може бути переглянуто Рокитнянським районним судом Київської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного заочного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя В. П. Антипенко