Дата документу 19.08.2025
Справа № 334/8547/24
Провадження № 2/334/1008/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2025 року

Дніпровський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Гнатюка О.М.,

при секретарі Соломоновій О.В.,

за участі представника позивача ОСОБА_1

представника зацікавленої особи ОСОБА_2 ,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , інтереси яких представляє ОСОБА_1 , до ОСОБА_5 , третя особа: ОСОБА_6 , районна адміністрація Запорізької міської ради по Дніпровському району як орган опіки та піклування, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

встановив:

До Дніпровського районного суду м. Запоріжжя надійшов позов ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , інтереси яких представляє ОСОБА_1 , до ОСОБА_5 , третя особа: ОСОБА_6 , районна адміністрація Запорізької міської ради по Дніпровському району як орган опіки та піклування, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Позов обґрунтований наступним.

На підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 20.07.2011 року, виданого районною адміністрацією Запорізької міської ради по Ленінському району та витягу про державну реєстрацію прав від 21.12.2012 року, позивачам ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та третій особі по справі ОСОБА_7 належить на праві спільної часткової власності в рівних долях по 1/3 частки квартира, за адресою: АДРЕСА_1 .

За вказаною адресою 11.08.2020 року був зареєстрований колишній чоловік позивачки ОСОБА_4 - ОСОБА_5 .

З 2021 року відповідач в квартирі не проживає, його місцезнаходження позивачам невідоме.

Відповідно до акту голови правління ОСББ «Звенигородська 7» від 16 жовтня 2024 року № 28-Д про встановлення факту непроживання, складеного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , не проживає з 2021 року, виїхав з квартири на інше місце проживання (до іншого житла).

Реєстрація відповідача у вказаній квартирі покладає на позивача додаткові витрати на оплату комунальних послуг та чинить перешкоди в користуванні майном.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заяву, пояснив, що самостійно позивачі не можуть зняти відповідача з реєстрації, оскільки третя особа є неповнолітньою та не бажає цього робити.

Позивачі в судове засіданні не з`явилися, повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи.

Відповідач до суду жодного разу не з`явився, на адресу відповідача, за якою останній зареєстрована, було направлено судові повістки, які повернуто на адресу суду без вручення адресату.

На підставі ст.130 ЦПК України, суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про час, дату та місце слухання справи.

З огляду на викладене, керуючись ч.4 ст.223 ЦПК України, суд дійшов до висновку про розгляд справи за відсутності відповідача на підставі наявних у ній доказів та відповідно до ст.280 ЦПК України, за згодою позивача, ухвалити заочне рішення.

Представник третьої особи органу опіки та піклування в судовому засіданні у вирішенні позову поклалися на розсуд суду, зазначивши, що задоволенн позовних вимог жодним чином не вплине на звуження майнових прав неповнолітньої ОСОБА_8 .

Третя особа ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог з огляду на таке.

Відповідно до ч.2 ст.124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.

Згідно з п.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Статтею 55 Конституції України визначено, що кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно зі ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.ст.12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно з ч.1 ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Частиною 1 ст.319ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Позивачам ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та третій особі по справі ОСОБА_7 належить на праві спільної часткової власності в рівних долях по 1/3 частки квартира, за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 20.07.2011 року, виданого районною адміністрацією Запорізької міської ради по Ленінському району та витягу про державну реєстрацію прав від 21.12.2012 року,

Статтею 72 ЖК Української РСР визначено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383ЦК України та ст.150 ЖК Української РСР, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Частиною 2 ст.386 ЦК України визначено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про вчинення певних дій для запобігання порушенню його прав.

Факт реєстрації відповідача ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , підтверджується довідкою управління у сфері державної реєстрації департаменту адміністративних послуг ЗМР від 17.10.2024 року.

При цьому, факт непроживання відповідача за вказаною адресою підтверджується актом ОСББ «Звенигородська 7» від 16 жовтня 2024 року № 28-Д.

Доказів протилежного матеріали даної справи не містять.

У судовому засіданні встановлено, що реєстрація відповідача за адресою: АДРЕСА_2 , чинить позивачам перешкоди у вільному користуванні та розпорядженні своєю власністю.

Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України» визначено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Суд вважає, що позивачі мають права вимагати усунення перешкод у користування та розпорядженні своїм майном шляхом позбавлення права користування житловим приміщенням.

Враховуючи викладене, розглянувши позовні вимоги про визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою за адресою: АДРЕСА_2 , дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що вимоги позивачів є обґрунтованими, підтвердженими зібраними у справі доказами, а тому задовольняються судом.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір в розмірі 1 211,20 грн. судом покладається відповідача.

Керуючись ст.ст.130, 141, 223, 258, 259, 265, 268 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , інтереси яких представляє ОСОБА_1 , до ОСОБА_5 , третя особа: ОСОБА_6 , районна адміністрація Запорізької міської ради по Дніпровському району як орган опіки та піклування, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , судовий збір 1 211 (одну тисячу двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 , судовий збір 1 211 (одну тисячу двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Запоріжжя. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя: Гнатюк О. М.