ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
12.08.2025 місто Чугуїв
Чугуївський міський суд Харківської області у складі:
головуючого судді Золотоверхої О. О.,
за участі секретаря судового засідання Караулової О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом об`єднання співвласників багатоповерхового будинку «Кожедуба-17» до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості по внескам на утримання будинку та прибудинкової території, -
Розмір внесків на утримання будинку та прибудинкової території, за адресою: АДРЕСА_1 за 1 кв.м. загальної площі житлового або нежитлового приміщення складає: з 01.01.2019 по 31.12.2020 4.00 грн. відповідно до протоколу загальних зборів співвласників № 9 від 08.12.2018 та 5,00 грн., відповідно до протоколу загальних зборів співвласників №14 від 27.12.2020 р. Діюче законодавство не містить зобов`язань укладати індивідуальних договорів з кожним співвласником об`єднання.
Позивачем був здійснений платний запит до КП Чугуївське МБТІ для отримання відомостей про власників квартири. На запит від 05.07.2024 до Чугуївського МБТІ 10.07.2024 отримано відповідь № 112, в який було повідомлено, ...що згідно з реєстраційними матеріалами Бюро станом на 31.12.2012 року право власності на нерухоме майно, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 зареєстроване за: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 по 1/2 частки квартири за кожним на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого відділом житлово- комунального господарства та будівництва виконавчого комітету Чугуївської міської ради від 27.05.1999року... . Але згідно відомостей, які є в розпорядженні позивача в вищезазначеній квартирі станом на липень 2024 року зареєстрована та мешкає тільки ОСОБА_1 .
Згідно відповіді Чугуївського ВД РАЦС №171/3223-35 від 26.11.24 стало відомо ...про наявність по архівному фонду Чугуївського відділу актового запису про шлюб № 37 від 03.03.2001 року складеного ВД РАЦС по місту Чугуєву РС Чугуївського МРУЮ у Харківській області відносно ОСОБА_1 . Прізвище нареченої до реєстрації шлюбу зазначено ОСОБА_4 (актовий запис складений українською мовою). Актовий запис про смерть № 107 від 26.02.2019 року складений ВД РАЦС по місту Чугуєву РС Чугуївського МРУЮ у Харківській області відносно ОСОБА_2 , дата смерті зазначена ІНФОРМАЦІЯ_1 рік...
Протягом вищезазначеного періоду скарг з приводу ненадання чи неналежного надання послуг по утриманню будинку від боржника на адресу заявника не надходило. У вересні 2024 року з метою досудового врегулювання спору відповідачці засобами поштового зв`язку було направлено листа (вимоги) з повідомленням необхідність погашення заборгованості або укладенням договору щодо реструктуризації боргу, однак лист був повернутий у зв`язку із закінченням строку зберігання (лист не був забраний з відділення пошти). Таким чином позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість, яка утворилася за зазначеною адресою.
У судове засідання представник позивача не з`явився, до початку його проведення подав до суду заяву, у якій просив розглядати справу без участі представника, вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач у судові засідання, призначені на 04.03.2025, 06.06.2025 та 12.08.2025 не з`явилася, відзив на позовну заяву не надала, про відкриття провадження в справі та про проведення судових засідань повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила.
Зі згоди представника позивача, керуючись вимогами ч. 4 ст. 223, ст. ст. 280, 281 ЦПК України суд проводить заочний розгляд справи.
Суд, розглянувши позов, повно та всебічно дослідивши надані докази встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.
Згідно копії довідки 12 за підписом голови об`єднання (а.с.26) ОСОБА_1 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Факт реєстрації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за вказаною адресою підтверджується довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 24.12.2024 (а.с.41).
Згідно копії листа з КП «Чугуївське МБТІ» №112 від 10.07.2024 (а.с.27) станом на 31.12.2012 право власності на нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстровано за ОСОБА_2 , ОСОБА_3 по частині.
Згідно листа з Чугуївського ВД РАЦС №171/32.23-35 від 26.11.2025 (а.с.31) в архівному фонді наявний актовий запис про шлюб №37 від 03.03.2001 стосовно ОСОБА_1 , згідно якого дошлюбне прізвище нареченої зазначено « ОСОБА_4 ». Наявний і актовий запис про смерть ОСОБА_5 №107 від 26.02.2019 дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно копії протоколу №9 загальних зборів ОСББ «Кожедуба-17» від 08.12.2018 (а.с.19-21) розглянуто питання щодо обрання правління об`єднання на 2019 рік, визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників на 2019 рік (встановлено розмір внесків з 01.01.2019 в сумі 4 грн./м2), затверджено кошторис на 2019 рік, затверджено план розвитку об`єднання на 2019 рік (ремонт підвалу, встановлення індивідуального теплового пункту, утеплення фасаду).
Згідно копії протоколу №14 загальних зборів ОСББ «Кожедуба-17» від 27.12.2020 (а.с.10-13) розглянуто питання щодо обрання правління об`єднання на 2021 рік, визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників на 2021 рік (встановлено розмір внесків з 01.01.2021 в сумі 5 грн./м2, затверджено кошторис на 2021 рік, затверджено план розвитку об`єднання на 2021 рік (енергомодернізація будівлі, заміна силових кабелів, заміна запірної арматури тепломережі, паркан перед сміттєвими баками, заміна прибудинкових лавочок). Надано і перелік присутніх на зборах та їх думка по питанням (а.с.14-18, відповідач п.40), затверджений кошторис на 2020-2021 (а.с.18/2).
Судом установлено, що між сторонами виник спір щодо обов`язку відповідача з оплати житлово-комунальних послуг, який пов`язаний із правовідносинами, що регулюються, зокрема, нормами Цивільного кодексу України (далі ЦК України), Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 №2189-VIII (далі Закон №2189), Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» від 14.05.2015 №417-VIII (далі Закон № 417), Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» від 29.11.2001 № 2866-ІІІ (далі Закон № 2866).
Статтею 13 Конституції України передбачено, що власність зобов`язує. Вказана норма кореспондується зі ст. 322 ЦК України, якою встановлено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, регулює правові, організаційні та економічні відносини, пов`язані з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління регулюються Законом №417.
Згідно із ч. 1 ст. 7 Закону №417, співвласники зобов`язані, зокрема, виконувати рішення зборів співвласників та своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги. Частиною 2 ст. 7 Закону №417 передбачено, що кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника.
Відповідно до ч. 2, 3 ст. 12 Закону №417, витрати на управління багатоквартирним будинком розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, якщо рішенням зборів співвласників або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат. Невикористання власником належної йому квартири чи нежитлового приміщення або відмова від використання спільного майна не є підставою для ухилення від здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком.
Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 5 Закону №2189, до житлових послуг відноситься послуга з управління багатоквартирним будинком, яка включає: 1) забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; 2) купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; 3) поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 4) інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку.
Відповідно до вимог п. 13 ч. 1ст. 1 Закону №2189, споживачем житлово-комунальних послуг є індивідуальний чи колективний споживач. Крім того, згідно ч. 1 ст. 9 Закону №2189, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
За змістом положень Закону №2189, житлові послуги у багатоквартирних будинках надаються споживачам управителем багатоквартирного будинку. Натомість ст. 12 Закону №2866 передбачено, що управління багатоквартирним будинком здійснює об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі- ОСББ) через свої органи управління.
Статтею 22 Закону №2866 передбачено, що для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, включаючи поточний ремонт, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, водопостачання та водовідведення, теплопостачання і опалення, отримання послуги з управління побутовими відходами, об`єднання за рішенням загальних зборів має право задовольняти зазначені потреби самостійно шляхом самозабезпечення. Самостійне забезпечення об`єднанням утримання і експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у багатоквартирному будинку може здійснюватися безпосередньо співвласниками, а також шляхом залучення ОСББ фізичних та юридичних осіб на підставі укладених договорів. Для фінансування самозабезпечення ОСББ співвласники сплачують відповідні внески і платежі в розмірах, установлених загальними зборами об`єднання.
Згідно зі ст. 16 Закону №2866, ОСББ має право відповідно до законодавства та статуту об`єднання встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів.
Відповідно до ст. 23 Закону №2866, власник квартири та/або нежитлового приміщення зобов`язаний відповідно до законодавства забезпечити використання, утримання, реконструкцію, реставрацію, капітальний ремонт приміщень або їх частин без завдання шкоди майну і порушення прав та інтересів інших співвласників. Внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів.
Статтею 10 Закону №2866, передбачено, що вищим органом управління ОСББ є загальні збори. Рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників. Рішення загальних зборів оприлюднюється. У передбачених статутом або рішенням загальних зборів випадках воно може бути надане співвласникам під розписку або направлене поштою (рекомендованим листом). Співвласники мають право знайомитися з рішеннями (протоколами) загальних зборів, затвердженими такими рішеннями документами та робити з них копії.
До виключної компетенції загальних зборів співвласників відноситься, зокрема, питання про використання спільного майна, визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників, прийняття рішення про реконструкцію та ремонт багатоквартирного будинку або про зведення господарських споруд.
Рішення загальних зборів може бути оскаржене в судовому порядку.

Аналіз вищенаведених норм законодавства свідчить, що у випадку коли утримання та експлуатація багатоквартирного будинку здійснюється ОСББ шляхом самозабезпечення, то ОСББ, як окрема юридична особа, виконує функції управителя багатоквартирним будинком. За своїми функціональними повноваженнями ОСББ в особі органів управління має право вживати заходів для забезпечення реконструкції, реставрації, капітального ремонту приміщень або їх частин багатоквартирного будинку.

З огляду на обставини спірних правовідносин судом встановлено, що управління багатоквартирним будинком, в якому відповідач має власну квартиру під АДРЕСА_3 , здійснюється об`єднанням співвласників такого будинку, тобто ОСББ «Кожедуба - 17».

Рішеннями загальних зборів ОСББ «Кожедуба - 17» затверджувались відповідні тарифи на утримання будинку та прибудинкової території, з урахуванням яких позивач правомірно та обґрунтовано здійснював нарахування щомісячних платежів по квартирі відповідачки.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Положеннями ст.526,530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

Як зазначено у ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до положень ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.

З огляду на встановлені в судовому засіданні обставини спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що відповідач ОСОБА_1 станом на 29.10.2024 мала перед позивачем невиконане прострочене грошове зобов`язання з оплати внесків співвласника багатоквартирного будинку в розмірі 12449.90 грн.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на викладене суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Суд розподіляє судові витрати відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 8 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача; у разі відмови в позові на позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до ч.ч. 1, 2, п. 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частинами 1-6 статті 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно ч.1 ст. 140 ЦПК України особа, яка надала доказ на вимогу суду, має право вимагати виплати грошової компенсації своїх витрат, пов`язаних із наданням такого доказу. Розмір грошової компенсації визначає суд на підставі поданих такою особою доказів здійснення відповідних витрат.

Так на підтвердження витрат на витребування доказів надано копію платіжної інструкції №805 від 11.07.2024 на суму 500.00 грн. (а.с.28) та рахунок №575 від 10.07.2024 (а.с.29).

Щодо витрат на поштове надсилання відповідачу вимоги надано копію вимоги про сплату заборгованості від 02.09.2024 (а.с.25) та копії чеків УкрПошти від 04.09.2024 на суму 33.00 грн., проте суд зазначає, що доказів, що сума 33.00 грн. сплачена саме за надсилання вимоги до суду не надано (опис рекомендованого відправлення до суду не надано).

З приводу витрат на правничу допомогу у розмірі 5000.00 грн. до суду надано пояснювальну записку по розрахунку правової допомоги б/д за підписом адвоката Мазницького М. (а.с.32), договір про надання правничої допомоги від 06.11.2024 (а.с.33), рекомендації щодо застосування рекомендованих (мінімальних) ставок адвокатського гонорару (а.с.34-35), акт про прийняття-передачу наданих послуг від 18.12.2024 (а.с.36), квитанцію б/д б/н на суму 5000.00 грн. (а.с.38).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27.06.2018 у справі №826/1216/16 зробила правовий висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Згідно ч.1 ст. 140 ЦПК України особа, яка надала доказ на вимогу суду, має право вимагати виплати грошової компенсації своїх витрат, пов`язаних із наданням такого доказу. Розмір грошової компенсації визначає суд на підставі поданих такою особою доказів здійснення відповідних витрат.

На підтвердження сплати судового збору у розмірі 3028.00 грн. надано копію платіжної інструкції №850 від 06.11.2024 (а.с.1).

На підставі викладеного, ст. ст. 12, 76-81, 89, 141, 259, 263-265, 273, 279, 280?282, 284, 289, 352, 354, пп. 15.5 п. 15 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги приватного об`єднання співвласників багатоповерхового будинку «Кожедуба-17» до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості по внескам на утримання будинку та прибудинкової території задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь об`єднання співвласників багатоповерхового будинку «Кожедуба-17» (, адреса: Харківська обл., м. Чугуїв, вул. Кожедуба, 17) заборгованість по внескам на утримання будинку та прибудинкової території, яка станом на 29.10.2024 становить 12449.90 грн. (дванадцять тисяч чотириста сорок дев`ять гривень 90 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь об`єднання співвласників багатоповерхового будинку «Кожедуба-17» (, адреса: Харківська обл., м. Чугуїв, вул. Кожедуба, 17) понесені останнім витрати зі сплати судового збору в розмірі 3028.00 грн. (три тисячі двадцять вісім гривень); витрати, пов`язані з витребуванням доказів в розмірі 500.00 грн. (п`ятсот гривень); витрати на правничу допомогу у розмірі 5000.00 грн. (п`ять тисяч гривень).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Харківського апеляційного суду через Чугуївський міський суд Харківської області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя О. О. Золотоверха