Справа № 456/1593/25
Провадження № 2/456/1051/2025
РІШЕННЯ

Іменем України

/заочне/

25 липня 2025 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Писарева О. Ю.,

при секретарі Стасів О. Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Стрий цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Солвентіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ :

Підстава позову (позиція позивача): Представник позивача Лановий Євген Миколайович звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Пінг-Понг» заборгованість за кредитним договором №1294590 від 03.02.2020 р. у розмірі 30036 грн.; у порядку розподілу судових витрат, стягнути із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Пінг-Понг» судовий збір у розмірі 2422,40 грн.; стягнути із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Пінг-Понг» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що 03.02.2020 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №1294590. Кредит було оформлено онлайн, шляхом подання відповідачем до ТОВ «Мілоан» заявки на отримання кредиту №1294590. Відповідачу електронним повідомленням було направлено одноразовий ідентифікатор, при введенні якого, відповідач підтвердив прийняття умов Договору на споживчий кредит №1294590 від 03.02.2020. На підставі платіжного доручення відповідачу були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 12 000,00 грн. 20.08.2020 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено Договір факторингу №02/08, згідно умов якого ТОВ «Мілоан» відступило право вимоги за кредитним договором №1294590 від 03.02.2020 на користь ТОВ «Діджи Фінанс», а ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право вимоги до відповідача. 24.01.2022 між ТОВ «Діджи Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «ПІНГ-ПОНГ» укладено Договір факторингу №1/15, у відповідності до умов якого та згідно Додатку №1 до Договору факторингу, ТОВ «Фінансова компанія «ПІНГ-ПОНГ» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором про споживчий кредит№1294590 від 03.02.2020. Згідно Додатку №1 до договору факторингу сума боргу перед ТОВ «Фінансова компанія «ПІНГ-ПОНГ» становить 30036,00 грн., із яких: 12000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 18036,00 грн. - заборгованість за відсотками. Позичальник не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит в строки, передбачені кредитним договором №1294590 від 03.02.2020.

У судове засідання представник позивача Лановий Є.М. не з`явився, надав суду заяву, у якій повністю підтримав позовну заяву, просив її задовольнити, провести розгляд цивільної справи без участі представника позивача, проти ухвалення заочно рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином повідомлявся про розгляд справи на 28.04.2025, 04.07.2025, 25.07.2025, рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень повернулися на адресу суду згідно з довідкою Укрпошти з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Крім того, про призначення судового засідання на 04.07.2025, 25.07.2025 відповідача повідомлялось шляхом здійснення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України про виклик відповідача в судове засідання на підставі ст. 128 ЦПК України, а тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у його відсутності в заочному порядку, на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі.

Ухвалою судді від 02.04.2025 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

18.07.2025 Представник позивача ОСОБА_2 подав до суду заяву про зміну назви позивача з Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Пінг-Понг» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Солвентіс».

Розгляд справи по суті відбувся 25.07.2025 без участі сторін.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України). Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення (ч. 1 ст. 81 ЦПК України), крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Пленум Верховного Суду України у пункті 11 Постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 № 11 роз`яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, котрі мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку усіх доказів.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені певні обставини.

З анкети-заяви на кредит №1294590 від 03.02.2020 вбачається, що така заповнена та підписана ОСОБА_1 для погодження умов кредитування /а.с.13/.

Відповідно до кредитного договору №1294590 від 03.02.2020, укладеного між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 , позикодавець зобов`язується на умовах визначених цим Договором, на строк визначений п.1.3. Договору надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі визначеній у п.1.2. Договору (далі - кредит), а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі плата) у встановлений п.1.4. Договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором. Відповідно до п. 1.2. сума кредиту становить 12 000,00 грн. у валюті: Українська гривня. Відповідно до п. 1.3. Кредит надається строком на 30 днів з 03.02.2020. Відповідно до 1.4. Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом: 04.03.2020. Відповідно до п. 1.5.2. Проценти за користування кредитом 36,00 грн., які нараховуються за ставкою 0,01% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Відповідно до п. 1.6. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 2,50% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом /а.с.21-23/.

Відповідно до платіжного доручення №14732259 від 03.02.2020, ТОВ «Мілоан» 03.02.2020 здійснило платіж на суму 12000,00 грн. за договором №1294590, отримувач ОСОБА_1 /а.с.37/.

З розрахунку заборгованості, виготовленого ТОВ «Мілоан» заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №1294590 становить 30036,00 грн., що складається з: боргу по тілу - 12000,00грн.; боргу по відсотках - 18036,00 грн. /а.с.15-16/.

Відповідно до договору факторингу №02/08 від 20.08.2020, укладеного між ТОВ «Діджи Фінанс» та ТОВ «Мілоан», клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідному реєстрі прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором /а.с.25-28/.

Відповідно до витягу з додатку до договору факторингу №02/08 від 20.08.2020, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №1294590 від 03.02.2020 становить 30036,00 грн., що складається з: суми заборгованості за тілом - 12000,00 грн.; суми заборгованості за відсотками - 18036,00грн./а.с.11/.

Відповідно до договору факторингу № 1/15 від 24.01.2022, укладеного між ТОВ «Діджи Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «ПІНГ-ПОНГ», фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт зобов`язується відступити факторові свої права грошової вимоги до боржників зазначених у відповідних реєстрах прав вимоги/а.с.32-34/.

Відповідно до витягу з додатку до договору факторингу №1/15 від 24.01.2022, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №1294590 від 03.02.2020 становить 30036,00 грн., що складається з: суми заборгованості за тілом - 12000,00 грн.; суми заборгованості за відсотками - 18036,00грн./а.с.10/.

Відповідно до наказу ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ» №70-к від 01.07.2025 р., з 01.07.2025 р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Пінг-Понг» перейменовано на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Солвентіс» на підставі рішення єдиного учасника ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ» №1778 від 01.07.2025 р.

Норми права, які застосовує суд при вирішенні спірних правовідносин.

За змістом ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, з-поміж іншого, договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно із ст.526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У свою чергу системний аналіз статей 524-526, 533-535 ЦК України дає підстави стверджувати про те, що грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. Порушенням зобов`язання, як встановлено у ч. 1 ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому ЦК України та ГК України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному у ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним у ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому у ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому у ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Частина 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Частиною 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному у ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

За п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

На підставі абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

З урахуванням викладеного вмотивування суд дійшов висновку, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.205, 207 ЦК).

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються у договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Згідно із ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України, якою регламентовано, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Мотивована оцінка доказів, наданих сторонами та висновки суду за результатами позову.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 , заповнивши, погодивши та підписавши 03.02.2020 заяву-анкету на кредит №1294590, уклав договір про споживчий кредит №1294590 з ТОВ «Мілоан» від 03.02.2020. Відповідно до пункту 1.1. зазначеного договору, позикодавець зобов`язується на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений пунктом 1.3. договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у пункті 1.2. договору, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений пунктом 1.4. договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. Відповідно до п. 1.2. сума кредиту становить 12 000,00 грн. у валюті: Українська гривня. Відповідно до п. 1.3. Кредит надається строком на 30 днів з 03.02.2020. Відповідно до 1.4. Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом: 04.03.2020. Відповідно до п. 1.5.2. Проценти за користування кредитом 36,00 грн., які нараховуються за ставкою 0,01% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Відповідно до п. 1.6. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 2,50% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.

На підтвердження виконання договору, позивачем долучено до позовної заяви платіжне доручення №14732259 від 03.02.2020, відповідно до якого 03.02.2020 ТОВ «Мілоан» на картковий рахунок відповідача було перераховано кредитні кошти в сумі 12000,00 грн. за реквізитами платіжної картки, що являється доказом видачі кредитних коштів.

Судом також встановлено, що 20.08.2020 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено Договір факторингу №02/08, у відповідності до умов якого ТОВ «Мілоан» передало (відступило) ТОВ «Діджи Фінанс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Діджи Фінанс» прийняло належні ТОВ «Мілоан» права вимоги до боржників, зокрема, набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №1294590 від 03.02.2020, що підтверджується витягом до Додатку до договору факторингу №02/08 від 20.08.2020.

24.01.2022 між ТОВ «Діджи Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «ПІНГ-ПОНГ» укладено Договір факторингу № 1/15, у відповідності до умов якого ТОВ ТОВ «Діджи Фінанс» передало (відступилоє) ТОВ «Фінансова компанія «ПІНГ-ПОНГ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «ПІНГ-ПОНГ» прийняло належні ТОВ «Діджи Фінанс» права вимоги до боржників, зокрема, набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №1294590 від 03.02.2020, що підтверджується витягом до Додатку до договору факторингу №1/15 від 24.01.2022.

Розмір заборгованості відповідача ОСОБА_1 перед ТОВ «Фінансова компанія «ПІНГ-ПОНГ» підтверджується розрахунком заборгованості, виготовленим ТОВ «Мілоан», з якого вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №1294590 від 03.02.2020 становить 30036,00 грн., що складається з: боргу по тілу - 12000,00грн.; боргу по відсотках - 18036,00 грн.. Таким чином права вимоги за кредитним договором, укладеним ОСОБА_1 з первісними кредиторами, перейшло ТОВ «Фінансова компанія «ПІНГ-ПОНГ».

Судом встановлено, що відповідач належно не виконував зобов`язання по поверненню кредитних коштів та сплаті відсотків за користування кредитами, доказів погашення заборгованості як первинним, так і новому кредитору матеріали справи не містять та відповідачем не надано.

Окрім того, судом встановлено, що на підставі рішення єдиного учасника ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ» №1778 від 01.07.2025 р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Пінг-Понг» перейменовано на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Солвентіс».

Таким чином, враховуючи наведене суд дійшов висновку що позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Солвентіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості підлягають до задоволення у повному обсязі. Відтак, з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «Фінансова компанія «Солвентіс» підлягає до стягнення заборгованість в загальному розмірі 30036,00 грн.

Судові витрати.

Відповідно до ч.1 та п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з вимогами ст. 59 Конституції України, кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 року у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 року у справі «Меріт проти України» заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Як вбачається з матеріалів справи, між ТОВ «Фінансова компанія «ПІНГ-ПОНГ» та адвокатом Білецьким Б.М. був укладений договір №43657029 про надання правової допомоги від 01.11.2024, крім того, між зазначеними сторонами 30.09.2024 укладено додаткову угоду №1294590 до Договору №43657029 про надання правової допомоги від 01.11.2024, відповідно до якої адвокат зобов`язався здійснити представництво та захист інтересів Клієнта у справі щодо стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_1 . З детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Білецьким Б.М., необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «Фінансова компанія «ПІНГ-ПОНГ» щодо стягнення кредитної заборгованості, вбачається, що розмір витрат на правничу допомогу адвоката складає 6000,00 грн., з яких: правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій (консультацій) щодо захисту інтересів ТОВ «Фінансова компанія «ПІНГ-ПОНГ» - 2250,00 грн.; складання позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості, в тому числі попередній (орієнтовний) розрахунок суми витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, позивач 3000,00 грн.; формування додатків до позовної заяви (письмові докази)- 750,00 грн. Окрім цього, сторонами підписано акт №1294590 про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги від 03.03.2025.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, висловленою в постанові від 12 лютого 2020 року у справі за № 648/1102/19, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 ч. 2 ст.137 ЦПК України).

Враховуючи наведене, суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивача витрати на професійну правову допомогу в сумі 6000 грн., які є співмірними із складністю справи та наданими адвокатом обсягом послуг.

При цьому, суд враховує, що відповідачем не подано заяву про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката.

Згідно зі ст.141 ЦПК України при задоволенні позовних вимог з відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір.

У зв`язку з наведеним, слід стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 2422,40 грн., який підтверджено платіжною інструкцією №1294590 від 10.03.2025.

Керуючись ст. ст.12, 13, 81, 89, 259, 263-265, 268, 280 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Солвентіс» задоволити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Солвентіс» заборгованість за кредитним договором №1294590 від 03.02.2020 р. у розмірі 30036 /тридцять тисяч тридцять шість/ грн. 00 коп.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Солвентіс» сплачений судовий збір в розмірі 2 422 /дві тисячі чотириста двадцять дві/ грн. 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 /шість тисяч/ грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Солвентіс», ; юридична адреса: 01011, м. Київ, вул. Рибальська, буд. 22, адреса для листування: 07406, Київська обл., м. Бровари, вул. Симона Петлюри, 21/1;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст судового рішення виготовлено 30 липня 2025 року.

Головуючий суддя О. Ю. Писарев