Справа №132/2246/25
Провадження №2/132/902/25
Ухвала

Іменем України

05 серпня 2025 року м. Калинівка

Суддя Калинівського районного суду Вінницької області Карнаух Н.П., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 , подану від її імені та в її інтересах представником - адвокатом Катричем Павлом Степановичем, до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

До Калинівського районного суду Вінницької області 09.07.2025 через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява ОСОБА_1 , подана від її імені та в її інтересах представником - адвокатом Катричем Павлом Степановичем, до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.07.2025 матеріали цієї позовної заяви передано на розгляд судді Карнауху Н.П.

Відповідно до ч. ч. 6, 8 ст. 187 ЦПК України, у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи. Суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

Відповідно до отриманої 14.07.2025 інформації із Управління державної міграційної служби України у Вінницькій області у підвідомчій інформаційній системі ДМС місце проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованим/знятим із зареєстрованого місця проживання не значиться.

Разом з тим, відповідно до матеріалів позовної заяви, адреса відповідача ОСОБА_2 : АДРЕСА_1 .

За результатами перевірки вказаної позовної заяви на відповідність вимогам статей 175 та 177 ЦПК України встановлено, що всупереч п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України у позовній заяві ОСОБА_1 не міститься інформації про наявність у відповідача електронного кабінету, в матеріалах позовної заяви відсутні докази надсилання відповідачу позовної заяви з усіма доданими до неї документами, що не відповідає положенням ст. 43, абз. 2 ч. 1 ст. 177 ЦПК України.

У зв`язку з неведеними недоліками ухвалою судді від 14.07.2025 вказану позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

Після цього адвокатом Катричем Павлом Степановичем безпосередньо до суду 23.07.2025 подано позовну заяву від імені ОСОБА_1 ОСОБА_2 про розірвання шлюбу в новій редакції, що не відповідає вимогам ч. 9 ст. 43 ЦПК України.

Згідно із матеріалами цієї позовної заяви в новій редакції позивачем недоліки, вказані в ухвалі судді від 14.07.2025 про залишення позовної заяву без руху, в повному обсязі не усунуто - докази направлення відповідачу позовної заяви з усіма доданими до неї документами не надано.

Крім того, всупереч вимогам ч. 2 ст. 95 ЦПК України долучені до цієї позовної заяви копії документів не засвідчено.

Розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 та додатково подані представником позивача документи, суддя дійшов такого висновку.

Згідно із наданими представником позивача матеріалами позивачка ОСОБА_1 через свого представника адвоката Катрича Павла Степановича звернулася до Калинівського районного суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_2 , у якому міститься позовна вимога розірвати шлюб, укладений нею 09.12.2023 в м. Будва (Чорногорія) з громадянином РФ ОСОБА_2 , який проживає на території вказаної іноземної держави.

Водночас порядок урегулювання приватноправових відносин, які хоча б через один із своїх елементів пов`язані з одним або кількома правопорядками, іншими, ніж український правопорядок, встановлено Законом України «Про міжнародне приватне право».

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про міжнародне приватне право» цим Законом, серед іншого, визначено підсудність судам України справ з іноземним елементом.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про міжнародне приватне право» встановлено, що іноземний елемент - ознака, яка характеризує приватноправові відносини, що регулюються цим Законом, та виявляється в одній або кількох з таких форм: хоча б один учасник правовідносин є громадянином України, який проживає за межами України, іноземцем, особою без громадянства або іноземною юридичною особою; об`єкт правовідносин знаходиться на території іноземної держави; юридичний факт, який створює, змінює або припиняє правовідносини, мав чи має місце на території іноземної держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 Закону України «Про міжнародне приватне право» підсудність судам України справ з іноземним елементом визначається на момент відкриття провадження у справі, незважаючи на те, що в ході провадження у справі підстави для такої підсудності відпали або змінилися.

Положеннями ст. 76 Закону України «Про міжнародне приватне право» встановлено, що суди розглядають будь-які справи з іноземним елементом у таких випадках: 1) якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у статті 77 цього Закону; 2) якщо на території України відповідач у справі має місце проживання або місцезнаходження, або рухоме чи нерухоме майно, на яке можна накласти стягнення, або знаходиться філія або представництво іноземної юридичної особи - відповідача; 3) у справах про відшкодування шкоди, якщо її було завдано на території України; 4) якщо у справі про сплату аліментів або про встановлення батьківства позивач має місце проживання в Україні; 5) якщо у справі про відшкодування шкоди позивач - фізична особа має місце проживання в Україні або юридична особа - відповідач - місцезнаходження в Україні; 6) якщо у справі про спадщину спадкодавець у момент смерті був громадянином України або мав в Україні останнє місце проживання; 7) дія або подія, що стала підставою для подання позову, мала місце на території України; 8) якщо у справі про визнання безвісно відсутнім або оголошення померлим особа мала останнє відоме місце проживання на території України; 9) якщо справа окремого провадження стосується особистого статусу або дієздатності громадянина України; 10) якщо справа проти громадянина України, який за кордоном діє як дипломатичний агент або з інших підстав має імунітет від місцевої юрисдикції, відповідно до міжнародного договору не може бути порушена за кордоном; 11) якщо у справі про банкрутство боржник має місце основних інтересів або основної підприємницької діяльності на території України; 12) в інших випадках, визначених законом України та міжнародним договором України.

Згідно зі ст. 77 Закону України «Про міжнародне приватне право» підсудність судам України є виключною у таких справах з іноземним елементом: 1) якщо нерухоме майно, щодо якого виник спір, знаходиться на території України, крім справ, що стосуються укладення, зміни, розірвання та виконання договорів, укладених в рамках державно-приватного партнерства, зокрема концесійних договорів, згідно з якими нерухоме майно є об`єктом такого партнерства, зокрема об`єктом концесії, а спір не стосується виникнення, припинення та реєстрації речових прав на такий об`єкт; 2) якщо у справі, яка стосується правовідносин між дітьми та батьками, обидві сторони мають місце проживання в Україні; 3) якщо у справі про спадщину спадкодавець - громадянин України і мав в ній місце проживання; 4) якщо спір пов`язаний з оформленням права інтелектуальної власності, яке потребує реєстрації чи видачі свідоцтва (патенту) в Україні; 5) якщо спір пов`язаний з реєстрацією або ліквідацією на території України іноземних юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців; 6) якщо спір стосується дійсності записів у державному реєстрі, кадастрі України; 7) якщо у справах про банкрутство боржник був створений відповідно до законодавства України; 8) якщо справа стосується випуску або знищення цінних паперів, оформлених в Україні; 9) справи, що стосуються усиновлення, яке було здійснено або здійснюється на території України; 10) в інших випадках, визначених законами України.

Водночас в позовних заявах ОСОБА_3 , поданих від її імені та в її інтересах - представником - адвокатом Катричем П.С., не наведено визначених ст.ст. 76, 77 Закону України «Про міжнародне приватне право» обставин, які б давали підстави судді дійти переконання, що справа за позовом ОСОБА_3 до громадянина РФ про розірвання шлюбу, укладеного в Чорногорії, підсудна судам України.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, вимога суду про усунення недоліків позовної заяви не є порушенням права на справедливий судовий захист.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Положеннями ст.ст. 175 та 177 ЦПК України встановлено, що підготовка належним чином оформленої позовної заяви та додатків є обов`язком позивача.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Незважаючи на вимоги ст.ст. 43, 95, 177 ЦПК України та ухвалу суді Калинівського районного суду від 14.07.2025 про залишення позовної заяви без руху, позивачем у встановлений цією ухвалою строк недоліки позовної заяви в повному обсязі не усунуто, натомість, подано до суду матеріали, які також містять недоліки.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Згідно із положеннями п.п. 3, 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи наведене, суддя дійшов висновку про необхідність продовження позивачу строку на усунення недоліків позовної заяви, роз`яснивши, що якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у цей додатковий строк - п`ять днів з дня отримання її копії, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 127, 175, 177, 260, 261 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , подану від її імені та в її інтересах представником - адвокатом Катричем Павлом Степановичем, до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - залишити без руху, продовживши строк для усунення недоліків.

Роз`яснити позивачу, що у разі неусунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів із дня вручення копії цієї ухвали, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та окремому оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя Н.П. Карнаух