Номер провадження: 22-ц/813/4652/25
Справа № 519/920/24
Головуючий у першій інстанції Лемець С. П.
Доповідач Коновалова В. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

17.07.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Коновалової В.А.,

суддів: Карташова О.Ю., Лозко Ю.П.,

за участю секретаря судового засідання Нечитайло А.Ю.,

учасники справи:

позивач за первісним позовом- Акціонерне товариство «Універсал Банк»,

відповідач за первісним позовом - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якого діє представник Дубінкін Юрій Миколайович ,

на рішення Южного міського суду Одеської області від 12 лютого 2025 року,

за позовом АТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та зустрічним позовом ОСОБА_1 до АТ «Універсал Банк» про визнання кредитного договору недійсним внаслідок порушення прав споживача

в с т а н о в и в:

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2024 року акціонерне товариство «Універсал Банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в обґрунтування якого зазначило, що 02.11.2019 року ОСОБА_1 звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 02.11.2019 року.

На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 40000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка НОМЕР_1 .

Банк свої зобов`язання за договором виконав належним чином, надав можливість відповідачу розпоряджатись коштами у розмірі визначеному договором.

ОСОБА_1 , в порушення умов договору, зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим заборгованість відповідача станом на 09.05.2024 року становить 55857,32 грн з яких: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) - 55875,32 грн.

Акціонерне товариство «Універсал Банк» просило суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 02.11.2019 року станом на 09.05.2024 року у розмірі 55857,32 грн та вирішити питання розподілу судових витрат.

В липні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зустрічною позовною заявою до АТ «Універсал Банк» про визнання кредитного договору недійсним внаслідок порушення прав споживача, в обґрунтування якого зазначив, що банком при укладанні кредитного договору не дотримані спеціальні (додаткові) умови, які пред`являються при укладанні договору споживчого кредиту, які були викладені в Законі України "Про захист прав споживачів". Роздруківка Паспорту споживчого кредиту Чорної картки monobank, яка приєднана позивачем до позовної заяви, не містить зазначення дати надання такої інформації відповідачу та терміну її актуальності. Позивач не надав до суду Умови, Тарифи, Таблицю обчислення вартості кредиту та Паспорт споживчого кредиту, які підписані власноруч або за допомогою електронного підпису ОСОБА_1 .

Посилається, що банк не виконав умови споживчого кредитування, які регламентовані законом та правилами, а саме: не передав ОСОБА_1 його екземпляр оригіналу кредитного договору, який на "думку" банку складається з його Анкети-заяви разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту та складають договір про надання банківських послуг, і доказів зазначеного в позові не має; анкету-заяву ОСОБА_1 від 02.11.2019 року не можливо розцінювати як укладання кредитного договору відповідно до закону у письмовій формі. Зазначена форма кредитного договору (у вигляді заяви) не фіксує всі суттєві умови кредитного договору, які викладені в законі.

ОСОБА_1 просив суд у задоволені первісного позову АТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 02.11.2019 року - відмовити. Визнати недійсним кредитний договір б/н від 02.11.2019 року, укладений між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_3 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Южний міський суд Одеської області рішенням від 12.02.2025 року позов АТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задовольнив повністю. Стягнув з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» заборгованість за Договором про надання банківських послуг Monobank від 02.11.2019 станом на 09.05.2024 у сумі 55857 грн 32 коп. та судовий збір у розмірі 3028 грн. Відмовив у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до АТ «Універсал Банк» про визнання кредитного договору недійсним внаслідок порушення прав споживача.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що згідно змісту зустрічної позовної заяви та відповіді на відзив, відповідач за первісним позовом ОСОБА_1 підтверджує факт підписання Анкети-заяви від 02.11.2019 до Договору про надання банківських послуг, отже відповідач ОСОБА_1 з метою отримання банківських послуг 02.11.2019 звернувся до АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», у зв`язку із чим підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг. Підписанням Анкети-заяви відповідач підтвердив, що він ознайомлений з тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту і паспортом споживчого кредиту. Згідно розрахунку заборгованості за договором б/н від 02.11.2019 року, укладеного між відповідачем та позивачем, станом на 09.05.2024 виникла заборгованість в сумі 55857,32 грн, з яких: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 55857,32 грн. Судом встановлено та вбачається з розрахунку заборгованості, що ОСОБА_1 користувався кредитними коштами та частково сплачував заборгованість за кредитом, що підтверджує факт укладення кредитного договору. Представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Дубінкін Ю.М. не надав суду доказів, які спростовували б розрахунок заборгованості за тілом кредиту перед АТ «Універсал Банк», не довів відсутність такої заборгованості. Виходячи з викладеного суд першої інстанції вважав, що позовні вимоги АТ «Універсал Банк» про стягнення заборгованості за Договором про надання банківських послуг Monobank від 02.11.2019 станом на 09.05.2024 у сумі 55857,32 грн загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) є доведеними та обґрунтованими.

Щодо зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 до АТ «Універсал Банк» про визнання кредитного договору недійсним внаслідок порушення прав споживача, суд зазначив, що відсутність порушеного права є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові, про зазначено у висновках Верховного суду, а саме в постанові від 16.10.2020 по справі № 910/12787/17 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.01.2021 по справі 522/1528/15-ц.

Таким чином, встановивши, що банк не порушував прав ОСОБА_1 та норм чинного законодавства, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення зустрічних позовних вимог.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , від імені якого діє представник Дубінкін Ю.М. , просить рішення Южного міського суду Одеської області від 12.02.2025 року у справі № 519/920/24 - скасувати. Ухвалити у справі нове судове рішення, яким у задоволені первісного позову АТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 02.11.2019 року відмовити, визнати недійсним кредитний договір б/н від 02.11.2019 року, укладений між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

(1) Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга вмотивована тим, що роздруківка Паспорту споживчого кредиту Чорної картки monobank, яка приєднана позивачем до позовної заяви, не містить зазначення дати надання такої інформації відповідачу та терміну її актуальності та у відповідній графі відсутній підпис ОСОБА_1 , ані письмовий, ані електронний.

Посилається, що укладання кредитного договору між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 02.11.2019 року є недоведеним, копія Анкети-заяви ОСОБА_1 від 02.11.2019 року є неналежним доказом у справі, а кредитний договір б/н між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 від 02.11.2019 року має ознаки нікчемного.

Вважає, що суд безпідставно не врахував заперечення представника відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, щодо недостовірності та недопустимості як доказу розрахунку заборгованості, який наданий позивачем, та зробив безпідставний висновок про доведеність боргових зобов`язань відповідача, переклавши обов`язок перевірки розрахунку заборгованості на відповідача.

Скаржник зазначає, що банк не виконав зазначені умови споживчого кредитування, які регламентовані законом, внаслідок наступного: не передав ОСОБА_1 його екземпляр оригіналу кредитного договору, який на "думку" банку складається з його Анкети-заяви разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг, і доказів зазначеного ані в позовній заяві, ані в рішенні суду не має; анкета-заява ОСОБА_1 від 02.11.2019 року не можливо розцінювати як укладання кредитного договору відповідно до закону у письмовій формі. Зазначена форма кредитного договору (у вигляді заяви) не фіксує всі суттєві умови кредитного договору, які викладені в законі. При виконанні банком вимог законодавства ОСОБА_1 міг би відмовитись від укладання кредитного договору на зазначених банком умовах, що свідчить про порушення банком його прав, як споживача кредитних послуг, та застосування банком нечесної підприємницької практики.

Стверджує, що зустрічні позовні вимоги узгоджуються з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеної в Постанові від 03.07.2019 року в цивільній справі № 342/180/17-ц.

(2) Позиція інших учасників справи

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 20.03.2025 року АТ «Універсал Банк» роз`яснювалось право подання до апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу.

Копію ухвали про відкриття провадження представник ОСОБА_1 - Дубінкін Ю.М. отримав 21.03.2025 року о 19:10:38 в особистому кабінеті Електронного суду, що підтверджується довідкою.

Копію ухвали про відкриття провадження та копію апеляційної скарги АТ «Універсал Банк» отримало 21.03.2025 року о 19:10:38 та 11.03.2025 року о 20:40:43 відповідно, в особистому кабінеті Електронного суду, що підтверджується довідками.

Від АТ «Універсал Банк» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в обґрунтування якого зазначено, що відповідач не заперечує, що він є клієнтом АТ «Універсал Банк», на його ім`я відкрито рахунок, видана платіжна картка та він активно користувався банківськими послугами проєкту «Monobank». Відповідно до п.п. 2,3 Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг, Клієнт підтверджує, що погоджується з тим, шо ця анкета-заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг, укладання якого я підтверджую і зобов`язуюсь виконувати його умови.

Посилається на висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 21.01.2021 року по справі №755/6962/19, у якій зокрема зазначено наступне: «Зобов`язання має виконуватися відповідно до умов договору. Сторона повинна дотримуватись умов договору за будь-яких обставин, навіть якщо вона не розуміє їх зміст. Так як суду не надано доказів, що клієнт звертався до кредитора з вимогою надання роз`яснень та незрозумілості умов договору, і протягом певного часу виконував умови такого договору, це свідчить про розуміння умов договору та їх погодження», тобто незрозумілість умов договору не звільняє сторону від обов`язку щодо їх виконання.

Звертає увагу, що правомірність укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України "Про електронну комерцію", містять постанови Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19 та від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20. Будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України). Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19.

Вважає, що відповідно до позиції Верховного Суду, котра міститься у постанові Верховного Суду від 14 липня 2020 року по справі №367/4970/13-ц, провадження №61-19992св18, заперечуючи розмір кредитної заборгованості, розрахований банком, боржник та його представник не надали до суду докази, які б спростовували як факт надання кредиту у розмірі, визначеним кредитним договором так і розмір боргу, що є процесуальним обов`язком боржника. Доказів, які б спростовували правильність наданого банком розрахунку заборгованості за кредитним договором, боржником не надано.

Учасники процесу у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Представник ОСОБА_1 - Дубінкін Ю.М. , АТ «Універсал Банк», про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, судові повістки-повідомлення отримали 12.04.2025 року в особистому кабінеті Електронного суду, що підтверджується довідками.

ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у відповідності до п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, ч. 5 ст. 130 ЦПК України.

Від представника ОСОБА_1 - Дубінкіна Ю.М. надійшла заява про розгляд справи за відсутності відповідача та його представника.

З огляду на положення частини другої статті 372 ЦПК України, згідно з якою неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, та зважаючи на межі розгляду справи в суді апеляційної інстанції, колегія суддів вважає можливим розгляд справи проводити за відсутності учасників справи.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що згідно змісту зустрічної позовної заяви та відповіді на відзив, відповідач за первісним позовом ОСОБА_1 підтверджує факт підписання Анкети-заяви від 02.11.2019 до Договору про надання банківських послуг, отже відповідач ОСОБА_1 з метою отримання банківських послуг 02.11.2019 звернувся до АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», у зв`язку із чим підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг. Підписанням Анкети-заяви відповідач підтвердив, що він ознайомлений з тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту і паспортом споживчого кредиту. Згідно розрахунку заборгованості за договором б/н від 02.11.2019 року, укладеного між відповідачем та позивачем, станом на 09.05.2024 виникла заборгованість в сумі 55857,32 грн, з яких: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 55857,32 грн. Судом встановлено та вбачається з розрахунку заборгованості, що ОСОБА_1 користувався кредитними коштами та частково сплачував заборгованість за кредитом, що підтверджує факт укладення кредитного договору. Представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Дубінкін Ю.М. не надав суду доказів, які спростовували б розрахунок заборгованості за тілом кредиту перед АТ «Універсал Банк», не довів відсутність такої заборгованості. Виходячи з викладеного суд першої інстанції вважав, що позовні вимоги АТ «Універсал Банк» про стягнення заборгованості за Договором про надання банківських послуг Monobank від 02.11.2019 станом на 09.05.2024 у сумі 55857,32 грн загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) є доведеними та обґрунтованими.

Щодо зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 до АТ «Універсал Банк» про визнання кредитного договору недійсним внаслідок порушення прав споживача, суд зазначив, що відсутність порушеного права є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові, про зазначено у висновках Верховного суду, а саме в постанові від 16.10.2020 по справі № 910/12787/17 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.01.2021 по справі 522/1528/15-ц. Встановивши, що банк не порушував прав ОСОБА_1 та норм чинного законодавства, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення зустрічних позовних вимог.

Проаналізувавши встановлені судом першої інстанції обставини у справі колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», в редакції на час виникнення правовідносин, електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», в редакції на час виникнення правовідносин, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», в редакції на час виникнення правовідносин, пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Положення ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», в редакції на час виникнення правовідносин, передбачають відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Відповідно до ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», в редакції на час виникнення правовідносин, у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», в редакції на час виникнення правовідносин).

Так, відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Звертаючись до суду із позовом позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за договором про надання банківських послуг від 02.11.2019 року, яка виникла станом на 09.05.2024 року у сумі 55857,32 грн, в тому числі: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 55857,32 грн; заборгованість за пенею - 0 грн; заборгованість за порушення грошового зобов`язання - 0 грн, в обґрунтування зазначивши, що 02.11.2019 року ОСОБА_3 звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 02.11.2019 року. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 40000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка НОМЕР_1 . Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості.

Позивачем на підтвердження позовних вимог надано копію анкети-заяви до договору про надання банківських послуг від 02.11.2019 року, яка підписана ОСОБА_3 ; розрахунок заборгованості за договором б/н від 02.11.2019 року станом на 09.05.2024 року, Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів Monobank в редакції 24.11.2021 року, копію Тарифів Чорна картка monobank, копію Паспорта споживчого кредиту Чорна картка monobank, ксерокопію паспорта відповідача.

Із матеріалів справи вбачається, що 02.11.2019 ОСОБА_3 власноруч підписав анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг у паперовій формі, в якій просив відкрити поточний рахунок у гривні на його ім`я та підтвердив, що ця Анкета-заява є також, заявою на відкриття рахунку.

Зазначена анкета-заява до Договору про надання банківських послуг не містить електронного підпису відповідача.

В Анкеті-заяві до Договору про надання банківських послуг ОСОБА_3 погодився з тим, що анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг.

Підписанням цього договору, відповідач підтвердив, що ознайомлений з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту та отримав їх примірники у мобільному додатку, які зрозумілі.

Підписанням анкети-заяви відповідач засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем НОМЕР_2 , яка буде використовуватися для накладання електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з договором.

У підписаній анкеті-заяві відповідач визнав, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Підтвердив, що всі наступні правочини можуть вчинятися ним або банком з використанням електронного цифрового підпису (п. 6 Анкети-заяви).

Анкета-заява містить докладну інформацію щодо ОСОБА_3 , зокрема дату народження, індивідуальний податковий номер, серію, номер паспорта і дату його видачі, адресу проживання, номер мобільного телефону, соціальний статус. В анкеті-заяві містяться відповідні сторінки паспорта ОСОБА_3 та картки платника податків.

Однак, Анкета-заява не містить вказівки про кредитний ліміт та суми кредиту, яка була отримана відповідачем, строк надання грошових коштів, строк їх повернення, відсутні будь-які посилання на вид картки, з якої відповідач міг отримувати грошові кошти, умова про отримання цієї картки відповідачем, а також відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру тобто, сторони не досягли істотних умов кредитного договору.

Суд першої інстанції не звернув уваги на те, що матеріали справи не містять підтверджень про ознайомлення 02.11.2019 ОСОБА_3 з основними умовами кредитування. Так, позивачем до позовної заяви додано Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank, в яких зазначено про те, що чинна редакція затверджена Протоколом Правління № 46 від 24.11.2021 року, набирає чинності з 27.11.2021 року.

Отже позивачем під час розгляду справи в суді першої інстанції долучені Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank від 24.11.2021 року, які затверджені вже після підписання ОСОБА_3 анкети-заяви до Договору про надання банківських послугвід 02.11.2019 року.

Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів Monobank в редакції 24.11.2021 року, Тарифи Чорна картка monobank, Паспорт споживчого кредиту Чорна картка monobank, не містять підпису відповідача ні рукописного, ні електронного.

Матеріали справи не містять Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank які діяли на час підписання анкети-заяви відповідачем, і підписані останнім, та не містять підтверджень, що саме ці Умови та правила розумів відповідач, ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг, а також те, що вказаний документ на момент отримання боржником кредитних коштів містив умови щодо сплати відсотків за користування кредитними коштами, розмір і порядок їх нарахування.

Южний міський суд Одеської області ухвалою від 10.12.2024 року витребував у АТ «Універсал Банк» оригінали або завірені копії електронних документів доданих до позовної заяви.

На виконання зазначеної ухвали суду АТ «Універсал Банк» надано оригінал Анкети-заяви від 02.11.2019 року, Заява клієнта № 20.30. від 22.02.2021 року, форма підтвердження електронного документу заяви клієнта № 20.30. від 22.02.2021 року, паспорт споживчого кредиту Покупка частинами та Покупка частинами збільшення строку, в якому зазначена дата надання інформації - 22.02.2021 року.

Зазначені обставини свідчать про те, що АТ «Універсал Банк» не повністю виконана ухвала Южного міського суду Одеської області ухвалою від 10.12.2024 року.

Публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги (частини перша та друга статті 633 ЦК України).

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (частина першій статті 634 ЦК України).

Враховуючи викладені обставини, колегія суддів вважає, що позивачем не доведено, що сторонами при підписанні анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг від 02.11.2019 року погоджено розмір процентів та інші умови, які викладені в Умовах і правилах обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг, Тарифах Чорна картка monobank, оскільки матеріали справи не містять підтверджень про ознайомлення відповідача з основними умовами кредитування, їх підписання, як і немає доказів, що саме ці умови і правила обслуговування розумів відповідач, ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів містили умови, зокрема щодо сплати відсотків.

Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору.

Резолюцією Генеральної асамблеї ООН від 09 квітня 1985 року №39/248 «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів» констатовано, що споживачі здебільшого знаходяться в нерівному становищі з точки зору економічних умов, рівня освіти, купівельної спроможності та виходячи з важливості сприяння справедливому, рівноправному та усталеному економічному і соціальному розвитку, у зв`язку з чим сформульовано керівні принципи для захисту інтересів споживачів.

Судом першої інстанції не враховано, що надані АТ «Універсал Банк» під час розгляду справи докази: Заява клієнта № 20.30. від 22.02.2021 року, форма підтвердження електронного документу заяви клієнта № 20.30. від 22.02.2021 року, паспорт споживчого кредиту Покупка частинами та Покупка частинами збільшення строку, в якому зазначена дата надання інформації - 22.02.2021 року не стосуються предмету та підстав спору, оскільки банк звернувся із позовом про стягнення заборгованості у зв`язку із невиконанням умов договору про надання банківських послуг від 02.11.2019 року.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції позивач у визначеному ЦПК України порядку із заявою про зміну предмету або підстави позову, збільшення або зменшення розмір позовних вимог, не звертався.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року № 14, у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, належним чином дослідити поданий стороною доказ, перевірити його, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково - зазначити правові аргументи на його спростування - це процесуальний обов`язок суду.

Всебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, ухвалення законного й обґрунтованого рішення.

У постановах від 03 липня 2019 року у справі № 204/2217/16-ц (провадження № 61-47244св18) та від 30 жовтня 2019 року у справі № 758/6565/16-ц (провадження № 61-19365св18) Верховний Суд зазначив, що належним чином дослідити поданий стороною доказ (розрахунок заборгованості за кредитним договором), перевірити його, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково - зазначити правові аргументи на його спростування і навести у рішенні свій розрахунок - є процесуальним обов`язком суду. Застосування норм права, оцінка доказів є прерогативою лише суду.

Проте, суд першої інстанції при визначенні суми заборгованості не з`ясував всі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи та не надав оцінки усім доказам у справі, а саме: розрахунку заборгованості.

Згідно наданого банком розрахунку заборгованості за договором б/н від 02.11.2019 року (а.с.8-10,Т1) у графі «сплачено відсотків» зазначені сплачені відсотки за період з 03.04.2020 року по 01.10.2022 року.

З розрахунку заборгованості наданому банком також вбачається, що після погашення заборгованості по відсоткам відповідача, при тому, що в цей час відповідачем кошти на погашення заборгованості не вносилися, одночасно збільшувалася на суму погашення відсотків заборгованість за кредитом (тілом). Отже заборгованість за відсотками погашалась банком за рахунок кредитних коштів.

За період з 03.04.2020 року по 01.10.2022 року загальна сума сплачених відсотків та здійснення погашення відсотків за рахунок кредитних коштів становить 34961,333 грн.

Відповідач доказів належного виконання взятих зобов`язань перед позивачем за умовами договору не надав, як і не надав власного розрахунку заборгованості.

Враховуючи, що в матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач був обізнаний про конкретні запропоновані йому Умови та правила банківських послуг, у зв`язку з відсутністю у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, колегія суддів вважає, у банка були відсутні правові підстави нараховувати відсотки за користування кредитними коштами, та здійснювати погашення відсотків за рахунок кредитних коштів, тому позовні вимоги АТ «Універсал банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості підлягають задоволенню частково у розмірі 20895,99 грн (55857,32 грн - 34961,33 грн).

Щодо зустрічної позовної заяви

За частиною першою статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Стаття 207 ЦК України встановлює загальні вимоги до письмової форми правочину.

Так, на підставі частини першої цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Частиною ж другою цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію.

Згідно із частиною першою статті 627 ЦК України і відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України).

У разі ж якщо сторони такої згоди не досягли, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини.

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Зазначена норма кореспондує частинам другій, третій статті 215 ЦК України, висвітлює різницю між нікчемним і оспорюваним правочином і не застосовується до правочинів, які не відбулися, бо є невчиненими.

Під формою правочину розуміється спосіб вираження волі сторін та/або його фіксація. Правочин оформлюється шляхом фіксації волі сторони (сторін) та його змісту. Така фіксація здійснюється різними способами. Першим і найпоширенішим з них є складання одного або кількох документів, які текстуально відтворюють волю сторін. Домовленість сторін дво- або багатостороннього правочину, якої вони досягли, фіксується в його тексті, який має бути ідентичним у всіх сторін правочину.

Пленум Верховного Суду України у постанові від 06.11.2009 №9 «Про судову практику розгляду цивільних справи про визнання правочинів недійсними», роз`яснив, що правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом.

Як зазначалося вище, Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів Monobank, Тарифи Чорна картка monobank, Паспорт споживчого кредиту Чорна картка monobank від 02.11.2019 року, не містять підпису відповідача ні рукописного, ні електронного.

Тому слушними є доводи апеляційної скарги про те, що надані банком Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів Monobank, Тарифи Чорна картка monobank, Паспорт споживчого кредиту Чорна картка monobank, не можливо розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_3 02.11.2019 року шляхом підписання анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг.

Правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не може бути визнаний недійсним. Наслідки недійсності правочину також не застосовуються до правочину, який не вчинено (пункт 7.18 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц).

Однак суд першої інстанції не врахував зазначені вище обставини, та дійшов помилково висновку про те, що Умови і правила надання банківських послуг, Тарифи, Таблиця обчислення вартості кредиту та Паспорт споживчого кредиту містяться всі істотні умови договору, у тому числі умови про процентну ставку, пеню, штрафи, умови та строк повернення кредиту згідно із ст.12 Закону України «Про споживче кредитування» та разом становлять укладений між позивачем за первісним позовом та відповідачем за первісним позовом договір.

Суд першої інстанції правильно відмовив у задоволенні позовних вимог в частині зустрічного позову, але з інших мотивів, а тому мотивувальну частину рішення суду в цій частині належить змінити.

Щодо суті апеляційної скарги

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України).

Апеляційний суд вважає, що рішення суду слід змінити, зменшивши стягнуту з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за договором від 02.11.201- року з 55857,32 грн до 20895,99 грн, та виклавши мотивувальну частину постанови в редакції цієї постанови. В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Щодо судових витрат

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

В ч. 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем при поданні позовної заяви сплачено судовий збір в сумі 3028 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 29.05.2024 року.

Оскільки позовні вимоги Акціонерного товариства «Універсал Банк» підлягають задоволенню частково, то з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви в сумі 1132,76 грн.

Відповідачем за подання апеляційної скарги сплачено судовий збір в сумі 3630,60 грн, що підтверджується квитанцією від 17.03.2025 року.

У зв`язку з тим, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, то з Акціонерного товариства «Універсал Банк» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2272,41 грн за подання апеляційної скарги.

Враховуючи вимоги частини 10 статті 141 ЦПК України, колегія суддів вважає, що з Акціонерного товариства «Універсал Банк» на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1139,65 грн (2272,41 грн - 1132,76 грн).

Керуючись ст.ст. 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє представник Дубінкін Юрій Миколайович , задовольнити частково.

Рішення Южного міського суду Одеської області від 12 лютого 2025 року змінити, зменшивши стягнуту з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за договором від 02.11.201- року з 55857,32 грн до 20895,99 грн, та виклавши мотивувальну частину постанови в редакції цієї постанови.

Рішення Южного міського суду Одеської області від 12 лютого 2025 року в частині стягнення з ОСОБА_1 судового збору скасувати.

Стягнути з Акціонерного товариства «Універсал Банк» на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1139,65 грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 30 липня 2025 року.

Головуючий В.А. Коновалова

Судді Ю.П. Лозко

О.Ю. Карташов