Справа № 645/6687/24
Провадження № 2/645/488/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2025 року м. Харків

Немишлянський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді - Шевченко Г.С.,

за участю секретаря судових засідань - Пастушенко К.Р.,

представника позивача - Мирось К.В. ,

представника відповідача - Зайцева В.В. ,

розглянув в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення графіку участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , в особі представника - адвоката Мирось К.В., звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 та просив:

- зобов`язати відповідачку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як матір дитини не чинити позивачу ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як батьку дитини перешкоди у спілкуванні з дитиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , повідомляючи про актуальне місцеперебування дитини та про його зміну, а також про зміну номеру телефона дитини;

- встановити наступні способи участі позивача у вихованні та спілкуванні з дитиною:

1) у випадку проживання дитини закордоном - у режимі он-лайн шляхом здійснення батьком дзвінків, в тому числі, відео-дзвінків на телефон дитини через будь-який додаток чи месенжер, окрім «Телеграм», у будь-який зручний та вільний для дитини час, але обов`язково не менше чотирьох разів на тиждень, а саме: в понеділок з 18.30 до 19.00; середу з 18.30 до 19.00; п`ятницю з 18.30 до 19.00; неділю з 17.00 до 18.00 або ж у вівторок з 18.30 до 19.00; четвер з 18.30 до 19.00; суботу з 17.00 до 18.00; неділю з 17.00 до 18.00. У День народження дитини, а також інші свята (Новий рік, Різдво, Великдень) у будь-який зручний для дитини час у режимі он-лайн шляхом здійснення батьком дзвінків на телефон дитини, в тому числі, відео-дзвінків, через будь-який додаток чи месенжер, окрім «Телеграм», не менше одного разу на день;

2) у випадку тимчасового перебування матері з дитиною в Україні шляхом безперервного проведення з дитиною 50% часу з ночівлею дитини за місцем проживання/перебування батька (без присутності матері), в тому числі, з можливістю виїхати з сином на відпочинок в межах України, в залежності від графіку дитини, стану її здоров`я та тривалості перебування в Україні;

3) у випадку постійного проживання матері з дитиною в Україні в межах місця проживання/перебування батька, зокрема, в межах Харківської та Полтавської областей забезпечити батьку безперешкодне спілкування з дитиною шляхом встановлення їх особистих зустрічей щопонеділка та щосереди кожного тижня, починаючи з 18.00 й до 19.30 (з урахуванням графіку сина та стану його здоров`я) без присутності матері на нейтральній території, місцях культурно-розважального характеру, призначених для відпочинку дитини та кожної суботи з 10.00 до 19.00 або ж щовівторка та щочетверга з 18.00 до 19.30 ( з урахуванням графіку сина та стану його здоров`я) без присутності матері на нейтральній території в місцях культурно-розважального характеру, призначених для відпочинку дитини та щонеділі з 10.00 до 19.00 на нейтральній території в місцях культурно-розважального характеру, призначених для відпочинку дитини (без присутності матері). Під час всіх без винятку шкільних канікул дитини забезпечити батьку проведення з дитиною 50% їх часу з ночівлею дитини за місцем проживання/перебування позивача (без присутності матері) та з можливістю виїзду батька з дитиною на відпочинок в межах України без присутності матері з урахуванням стану здоров`я дитини, її графіку та тривалості канікул. У святкові дні: Новий рік, Різдво, Великдень забезпечити батьку обов`язкове побачення з дитиною за спільною домовленістю обох батьків, а у разі відсутності такої домовленості, з 17.00 до 19.00 кожного святкового дня на нейтральній території, місцях культурно-розважального характеру, призначених для відпочинку дитини без присутності матері. У День народження дитини забезпечити батьку обов`язкове побачення з сином за спільною домовленістю та згодою з матір`ю, а у разі відсутності такої домовленості - з 17.00 до 19.00 кожного Дня народження на нейтральній території, місцях культурно-розважального характеру, призначених для відпочинку дитини без присутності матері;

4) у випадку постійного проживання матері з дитиною в Україні в регіонах, віддалених від місця проживання/перебування батька, у режимі он-лайн шляхом здійснення батьком дзвінків, в тому числі, відео-дзвінків, через будь-який додаток чи месенжер, окрім «Телеграм», на телефон дитини у будь-який зручний та вільний для дитини час, але обов`язково не менше чотирьох разів на тиждень, а саме: в понеділок з 18.30 до 19.00; середу з 18.30 до 19.00; п`ятницю з 18.30 до 19.00; неділю з 17.00 до 18.00 або ж у вівторок з 18.30 до 19.00; четвер з 18.30 до 19.00; суботу з 17.00 до 18.00; неділю з 17.00 до 18.00. Кожної суботи останнього тижня місяця забезпечити батьку особисту зустріч з дитиною в межах місця проживання матері з дитиною з 10.00 й до 19.00 та кожної неділі останнього тижня місяця з 9.00 до 12.00 на нейтральній території, місцях культурно-розважального характеру, призначених для відпочинку дитини без присутності матері. Під час всіх без винятку шкільних канікул дитини забезпечити батьку проведення з дитиною 50% їх часу з ночівлею за місцем проживання/перебування батька (без присутності матері) та з можливістю виїхати на відпочинок в межах України, в залежності від графіку дитини, стану її здоров`я та тривалості канікул. У святкові дні: Новий рік, Різдво, Великдень забезпечити батьку спілкування з дитиною у будь-який зручний для дитини час у режимі он-лайн шляхом здійснення батьком дзвінків, в тому числі, відео-дзвінків, через будь-який додаток чи месенжер, окрім «Телеграм», на телефон дитини не менше одного разу на день. У день народження дитини забезпечити батьку особисте побачення з дитиною за спільною домовленістю з матір`ю, а у разі відсутності такої домовленості - з 12.00 до 17.00 кожного дня народження в межах місця перебування сина з матір`ю на нейтральній території, місцях культурно-розважального характеру, призначених для відпочинку дитини без присутності матері.

В обґрунтування позову представник позивача посилався на те, що 08.07.2017 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було укладено шлюб, який зареєстрований у Харківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Харківській області, актовий запис №2024. За час перебування у шлюбі у сторін народилась спільна дитина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 від 28.11.2017 року, актовий запис №4294). Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 02.04.2024 у справі №645/4691/23 шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було розірвано. З початку повномасштабного вторгнення відповідач почала проживати з дитиною у своїх батьків за адресою: АДРЕСА_1 , після чого стосунки у сторін погіршились. У грудні 2022 року відповідач без попередження виїхала з сином до Нідерландів, м. Дордрехт, Голандія. Відповідач, починаючи з грудня 2023 року здійснює регулярні та умисні перешкоди у його спілкуванні з сином, налаштовуючи дитину проти батька, навмисно відбираючи його телефон. На сьогодні відповідач вживає всіх можливих зусиль для відмежування батька від сина та повного спілкування між ними. Також відповідач не повідомляє позивача про місцеперебування сина або про зміну та про періоди, коли вона з дитиною приїздить до України. Окрім того, відповідач прибувала до України в період березня-квітня місяця 2023 року, проте позивача про дану обставину умисно не повідомила з метою ненадання йому можливості зустрітися з сином. У серпні 2023 року відповідач приїздила з сином до України та перебувала у батьків, попередньо попередивши про це позивача. Після прибуття позивача у визначену дату, позивачу було відмовлено в категоричній формі у цій зустрічі. У зв`язку з викладеним, позивач звернувся до патрульної поліції. ОСОБА_4 в телефонній розмові пояснила, що 20.08.2023 вона з сином перебувала вдома і за постійних конфліктів з позивачем не мала бажання спілкуватись, заборонивши дитині виходити до батька, пояснивши, що на її думку позивач має намір забрати сина з собою. Починаючи з грудня 2023 року й до вересня 2024 року всі спроби позивача зв`язатись з сином були майже безрезультатними. Спілкування позивача з сином частково відновилось лише в жовтні 2024 року, проте, враховуючи позицію відповідача та її нездатність відмежовувати своє особисте ставлення до позивача від його взаємин з дитиною, позивач не може розраховувати на те, що відповідач не буде чинити перешкоди в майбутньому.

Також просив стягнути з відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 20 000 грн.

Ухвалою судді Алтухової О.Ю. від 12.11.2024 відкрито загальне позовне провадження у справі, задоволено клопотання сторони позивача про витребування доказів.

28.11.2024 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача - адвокат Чумак Р.В. просив задовольнити позов частково, а саме: встановити наступний спосіб участі позивача у вихованні та спілкування з дитиною: 1.1. у режимі онлайн шляхом здійснення батьком дзвінків, в тому числі, відео-дзвінків на телефон матері через будь-який додаток чи мессенджер, окрім «Телеграм», у будь-який зручний та вільний для дитини час, але обов`язково не менше трьох разів на тиждень, а саме: у четверг з 18:45 до 19:00; суботу з 17:45 до 18:00; неділю з 17:45 до 18:00. 1.2. у День народження дитини, а також інші свята (Новий рік, Різдво, Великдень) у будь-який зручний для дитини час у режимі онлайн шляхом здійснення батьком дзвінків на телефон матері, в тому числі, відео-дзвінків, через будь-який додаток чи мессенджер, окрім «Телеграм», але не більше 15 хвилин. У задоволенні інших позовних вимог позивача відмовити. В обґрунтування відзиву посилався на те, що у зв`язку з повномасштабною агресію РФ проти України відповідач з малолітнім сином евакуювалися з міста Харкова, і наразі проживають за межами України за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується Копіями базової реєстрації осіб від 13 січня 2023 року. Твердження позивача про те, що «відповідачем було вивезено дитину закордон шляхом введення його (позивача) в оману» є доволі голослівним та необґрунтованим твердженням. Згідно п. 2-3 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затвердженого постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 (починаючи з 13.03.2022), виїзд за межі України дітей, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків, баби, діда, повнолітніх брата, сестри, мачухи, вітчима або інших осіб, уповноважених одним з батьків письмовою заявою, завіреною органом опіки та піклування, здійснюється без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків та за наявності паспорта громадянина України або свідоцтва про народження дитини (за відсутності паспорта громадянина України)/документів, що містять відомості про особу, на підставі яких Держприкордонслужба дозволить перетин державного кордону. Отже, відповідач перетинала державний кордон з сином керуючись передбаченими чинними на той час нормами законодавства, що не може свідчити про введення когось в оману, здійснюючи перетинання кордону. Прибувши у Дордрехт, відповідач влаштувала дитину у Комплексний дитячий центр «Верелдвейзер» для здобуття освіти, що підтверджується довідкою про зарахування від 01 жовтня 2024 року. Твердження позивача стосовно перешкоджання відповідачем у спілкуванні з дитиною починаючи з грудня 2023 року не відповідають дійсності. По-перше, у дитини дійсно був свій телефон, який вона втратила. Станом на сьогодні, у дитини є планшет, на якому встановлений мессенджер «Telegram», про який знає позивач. Однак, позивач з грудня 2023 року взагалі не телефонував дитині. По-друге, відповідач повідомляла позивача про те, як відбувається життя їхнього сина, постійно починаючи з часу виїзду за кордон. Наприклад, починаючи з січня 2024 року позивач кожного місяця надсилала позивачу у месенджер «WhatsApp» фотографії сина, на яких можна побачити, як він проводить свій час. По-третє, позивач обізнаний про номер телефону відповідача, на який він може вільно телефонувати та спілкуватися через нього з дитиною. Однак, позивач цього не робить. По-четверте, щодо інциденту у серпні 2023 року зазначив наступне. Так, дійсно, відповідач разом із сином перебували тимчасово у серпні 2023 року в Україні, а саме за адресою батьків відповідача. Про свій приїзд відповідач повідомила позивачу завчасно. Позивач, прибувши до відповідача щоб поспілкуватися із сином, почав усіляко ображати, лаятися нецензурною лайкою до відповідача, оскільки остання мала намір розірвати шлюбні стосунки. Крім того, позивач мав намір забрати сина із собою та привезти його у Харків, де він проживає. Проте відповідач не могла цього допустити, адже Харків майже кожного дня перебуває під ворожими обстрілами. Відповідач обізнана про виклик поліції позивачем, до того ж вона також надала органу поліції пояснення щодо виниклої ситуації. По-п`яте, позивач звертався до органів опіки та піклування стосовно участі у вихованні дитини. У зв`язку з цим, відповідач надавала свої пояснення та направляла їх до органів опіки, де повідомила всі обставини щодо місця перебування та проживання дитини. Отже, відповідач не приховувала ні від батька, ні від органів опіки та піклування/поліції жодних обставин щодо того, де та з ким дитина проживає за кордоном. Також зауважила, що саме позивач усувається від спілкування та виховання дитини, що підтверджується листом КЗ «Харківська гімназія № 77 Харківської міської ради» від 27.11.2024 № 279. Крім того, у зв`язку з відсутністю матеріальної допомоги позивача на дитину, відповідач була вимушена звернутися до суду для стягнення аліментів. Так, 17 жовтня 2024 року Комінтернівським районним судом м. Харкова у справі № 641/7224/24 було видано судовий наказ про стягнення з позивача на користь відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 14 жовтня 2024 року та до досягнення дитиною повноліття. Відповідач розуміє та погоджується з тим, що позивач, як батько, також має право та зобов`язаний виховувати та піклуватися про свою дитину. З огляду на це, відповідач частково визнає позовні вимоги, але наполягає на тому, щоб був встановлений оптимальний та розумний графік спілкування позивача з дитиною, враховуючи, перш за все, інтереси та можливості дитини. Відповідач з дитиною наразі постійно проживають за кордоном, а саме у м. Дордрехт, Нідерланди. Тому, визначення графіку спілкування позивача з дитиною має бути визначений саме з огляду на перебування дитини за кордоном. Так, позивач зазначає, що у випадку проживання дитини за кордоном визначити наступний графік спілкування: «у режимі онлайн шляхом здійснення батьком дзвінків, в тому числі, відео-дзвінків на телефон дитини через будь-який додаток чи мессенджер, окрім «Телеграм», у будь-який зручний та вільний для дитини час, але обов`язково не менше чотирьох разів на тиждень, а саме: в понеділок з 18:30 до 19:00; середу з 18:30 до 19:00; п`ятницю з 18:30 до 19:00; неділю з 17:00 до 18:00 або ж у вівторок з 18:30 до 19:00; четверг з 18:30 до 19:00; суботу з 17:00 до 18:00; неділю з 17:00 до 18:00. У День народження дитини, а також інші свята (Новий рік, Різдво, Великдень) у будь-який зручний для дитини час у режимі онлайн шляхом здійснення батьком дзвінків на телефон дитини, в тому числі, відео-дзвінків, через будь-який додаток чи месенджер, окрім «Телеграм», не менше одного разу на день». Враховуючи вік дитини (7 повних років), надмірне користування гаджетами може може мати різноманітні негативні наслідки для її фізичного, емоційного та соціального розвитку. До того ж, у дитини наразі відсутній телефон, натомість спілкування може здійснюватися через телефон відповідача. З огляду на вищенаведене, відповідач частково визнає наступний графік спілкування позивача з дитиною: 1) по-перше, у режимі онлайн шляхом здійснення батьком дзвінків, в тому числі, відео-дзвінків на телефон матері через будь-який додаток чи мессенджер, окрім «Телеграм», у будь-який зручний та вільний для дитини час, але обов`язково не менше трьох разів на тиждень, а саме: у четверг з 18:45 до 19:00; суботу з 17:45 до 18:00; неділю з 17:45 до 18:00. 2) по-друге, у День народження дитини, а також інші свята (Новий рік, Різдво, Великдень) у будь-який зручний для дитини час у режимі онлайн шляхом здійснення батьком дзвінків на телефон матері, в тому числі, відео-дзвінків, через будь-який додаток чи месенджер, окрім «Телеграм», але не більше 15 хвилин. Щодо інших запропонованих позивачем графіків спілкування з дитиною. Так, позивач вимагає встановити графіки спілкування з дитиною: 1) у випадку тимчасового перебування матері з дитиною в Україні; 2) у випадку постійного проживання матері з дитиною в Україні; 3) у випадку постійного проживання матері з дитиною в Україні в регіонах, віддалених від місця проживання/перебування батька. Вважає, що вказані вимоги не можуть бути задоволені, адже заявлені на майбутній захист прав позивача, які, як він вважає, будуть порушені в результаті перешкоджання відповідачем у спілкуванні з дитиною. Позивач не може просити суд захистити його права у майбутньому та, відповідно, суд позбавлений можливості задовольняти позовні вимоги щодо захисту права, яке може бути порушено у майбутньому і щодо якого невідомо, чи буде воно порушено взагалі. Враховуючи вищенаведене, вважає, що позивачем не представлено жодних вагомих, переконливих і належних доказів та не доведено в суді, що відповідач буде порушувати, не визнавати або оспорювати право позивача на спілкування з дитиною у разі тимчасового проживання останньої в Україні/постійного проживання в Україні/постійного проживання в Україні в регіонах, віддалених від місця проживання/перебування батька. Тому, у задоволенні даних вимог має бути відмовлено. Враховуючи відсутність у матеріалах справи належних доказів понесення заявленого розміру витрат (зокрема детального опису робіт (наданих послуг), акту приймання-передачі послуг, рахунку тощо) наразі відсутні підстави задля стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою суду від 05.12.2024 задоволено клопотання представника відповідача про участь в судових засіданнях в режимі відеоконференції.

06.12.2024 до суду надійшла відповідь на відзив сторони позивача. Представник позивача вказує, що відповідач абсолютно необґрунтовано просить скоротити час спілкування дитини з батьком. Однак, відповідачем не наведено жодних мотивів та доводів, які могли б об`єктивізувати необхідність обмеження часу спілкування позивача з дитиною та дійсно свідчили б про неможливість цього спілкування вільно без її участі. Окрім того, відповідачем не спростовано жодного доказу, що надані позивачем та напряму свідчать про існування факту перешкоджання позивачу у спілкуванні з дитиною як закордоном, так і в Україні. Твердження відповідача про провокацію позивачем сварки у зв`язку з небажанням розірвати шлюб спростовуються матеріалами справи. Твердження відповідача про те, що позивач ухилявся від сплати аліментів не відповідає дійсності. Так, позивачем було відкрито рахунок на ім`я ОСОБА_5 , позивач перераховував грошові кошти на банківську карту відповідача на потреби дитини. Окрім того, позивач бажає надсилати сину необхідні йому речі та подарунки закордон, проте позбавлений інформації куди саме їх направляти та чи буде їх отримувати відповідач.

Ухвалою судді Алтухової О.Ю. від 10.12.2024 заявлений стороною позивача відвід головуючому у справі судді Алтуховій О.Ю. - задоволено. Цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення графіку участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною - передано в канцелярію суду для визначення складу суду у порядку, встановленому статтею 33 ЦПК України.

Ухвалою судді Шевченко Г.С. від 13.12.2024 цивільну справу прийнято до провадження, розгляд справи продовжено в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 17.03.2025 року закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду.

26.06.2025 року до суду надійшов висновок Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради №246 від 25.06.2025 року про доцільність встановлення порядку участі ОСОБА_3 у вихованні малолітнього сина ОСОБА_5 .

У судовому засіданні представник позивача - адвокат Мирось К.В. позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд їх задовольнити з підстав, викладених у позові та інших заявах по суті.

Представник відповідача - адвокат Зайцев В.В. позовні вимоги визнав частково, надав пояснення аналогічні відзиву на позовну заяву.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, надав заяву ро розгляд справи без його участі та просив прийняти рішення у справі з урахуванням висновку Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради №246 від 25.06.2025 року.

Суд, вислухавши учасників процесу, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного.

Судом встановлено, що 08.07.2017 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було укладено шлюб, який зареєстрований у Харківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Харківській області, актовий запис №2024.

За час перебування у шлюбі у сторін народилась спільна дитина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 від 28.11.2017 року, актовий запис №4294).

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 02.04.2024 у справі №645/4691/23 шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було розірвано.

У зв`язку з повномасштабною агресію РФ проти України відповідач з малолітнім сином евакуювалися з міста Харкова, і наразі проживають за межами України за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується Копіями базової реєстрації осіб від 13 січня 2023 року (т. 1 а.с. 61-64).

Дитина ОСОБА_5 навчається у Комплексному дитячому центрі «Верелдвейзер» (вид навчання - початкова освіта) з 16.05.2023 р., що підтверджується повідомленням про зарахування від 01 жовтня 2024 року (т. 1 а.с. 65-66).

Окрім того, як вбачається з характеристики, наданої ОСОБА_5 класним керівником О. П`ятикоп та директором ХГ № 77 І. Ізвєковою від 27.11.2024 р. № 279, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , здобувач освіти 1-А класу КЗ «Харківська гімназія № 77 ХМР» навчається дистанційно з 01.09.2024 р. Хлопець проживає з матір`ю - ОСОБА_4 . ОСОБА_6 виявляє зацікавленість до навчання. На модулях активний, старанно виконує завдання. За характером доброзичливий. Пропусків занять без поважних причин не було. Мати - ОСОБА_4 , займається вихованням і розвитком дитини, забезпечує ОСОБА_6 всім необхідним для навчання, допомагає дитині навчатись дистанційно. Завжди відвідує батьківські конференції, тісно співпрацює з класним керівником. Батько - ОСОБА_3 , із дитиною не спілкується, з сімєю не проживає. У вихованні дитини участі не бере. З класним керівником на зв`язок не виходить. (т. 1 а.с. 81).

Згідно відповіді на адвокатський запит директора ХГ № 77 І. Ізвєковою від 06.12.2024 р., твердження викладені у листі КЗ «Харківська гімназія № 77 ХМР» від 27.11.2024 р. № 279, були зроблені виходячи з пояснень громадянки ОСОБА_4 , яка є матір`ю ОСОБА_5 і перебуває на постійному зв`язку з його класним керівником, та за відсутності спілкування батька дитини - ОСОБА_3 з класним керівником (т. 1 а.с. 222).

Як вбачається з довідки про результати розгляду звернення, зареєстрованого до ІТС ІПНП (ЄО) за № 2984 від 21.08.2023 р., 20.08.2023 р. до чергової частини ВП № 2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області, надійшло повідомлення від гр. ОСОБА_3 про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , дружина ОСОБА_4 не дозволяє бачитися та спілкуватися з дитиною ОСОБА_5 . Малолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на даний момент проживає із матірю - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , батько - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає у АДРЕСА_3 . Громадянка ОСОБА_4 у телефонній розмові пояснила, що 20.08.2023 р. вона разом із ОСОБА_5 перебували вдома за вищевказаною адресою, через постійні конфлікти з чоловіком ОСОБА_3 не мала бажання спілкуватися і заборонила дитині виходити до батька, та пояснює, що її чоловік має намір забрати сина з собою, в ході чого порохала свого батька ОСОБА_9 вийти на двір та повідомити ОСОБА_3 , що на данний момент вдома ніхто не проживає. Малолітній ОСОБА_5 свідком цієї події не був, ні фізичному, ні психологічному здоровю шкода завдана не була. З батьками було проведено профілактичну бесіду виховного характеру. Перевірка по даному зверненню припинена (т. 1 а.с. 23-25).

З довідки начальника Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків ДПС України Г. Феденко від 28.10.2024 р. вбачається, що ОСОБА_3 з 23.03.2021 р. працює у Північному міжрегіональному управлінні ДПС по роботі з великими платниками податків, у т.ч. на посаді завідувача сектору охорони державної таємниці, технічного та криптографічного захисту інформації з 24.09.2021 р. (т. 1 а.с. 27).

Відповідно до характеристики, виданої 28.10.2024 р. начальником Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків ДПС України Г. Феденко , ОСОБА_3 з 2005 року працює в Спеціалізованій державній податковій інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Харкові (нині - Північне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків), де пройшов шлях від державного податкового інспектора до завідувача сектору. На посаді завідувача сектору охорони державної таємниці, технічного та криптографічного захисту інформації працює з вересня 2021 р. За час перебування на керівній посаді набув досвід роботи з документами, що становлять державну таємницю, та у сфері кіберзахисту, зарекомендував себе грамотним, кваліфікованим фахівцем, сумлінним і відповідальним працівником, вимогливим до себе і до підлеглих. До поставлених завдань ставиться відповідально, виконує їх якісно та своєчасно, швидко орієнтується у складних ситуаціях, проявляє ініциативу, вміє організувати робочий процес і проконтролювати якість виконуваної роботи. Самокритичний, постійно працює над підвищенням свого професійного рівня та над вдосконаленням стилю і методів роботи. Бере активну участь у громадському житті управління. У колективі з усіма підтримує рівні, дружні відносини, користується повагою і авторитетом у керівництва та колег по роботі (т. 1 а.с. 28).

Як вбачається з довідки АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 05.11.2024 р., ОСОБА_3 оформив картку Юніор дитині ОСОБА_5 , також позивач перераховував грошові кошти на банківську карту відповідача на потреби дитини, що підтверджується платіжними інструкціями АТ КБ «ПРИВАТБАНК», випискою по картці/рахунку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (т. 1 а.с. 29, 99-150, 151-152).

Згідно висновку Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради №246 від 25.06.2025 року про доцільність встановлення порядку участі ОСОБА_3 у вихованні малолітнього сина ОСОБА_5 , після розірвання шлюбу між батьками дитина ОСОБА_12 залишився проживати з матір`ю, ОСОБА_4 . В Україні відповідач мешкає за адресою: АДРЕСА_4 , однак у зв`язку з повномасштабною агресією РФ мати з дитиною виїхали з України та мешкають в Нідерландах. Батько дитини, ОСОБА_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_5 , де створено належні житлово-побутові умови для перебування дитини (акт обстеження житлово-побутових умов від 21.05.2025). ОСОБА_3 за місцем роботи характеризується позитивно, психоактивні речовини не вживає, до кримінальної відповідальності не притягувався, регулярно сплачує аліменти, що підтверджується відповідними довідками. ОСОБА_3 пояснив, що матір чинить йому перешкоди у вільному спілкуванні з сином та в участі у його вихованні,

що стало причиною звернення до суду. Питання щодо визначення порядку участі батька, ОСОБА_3 , у вихованні малолітнього сина, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , додатково було розглянуто на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Харківської міської ради.

Враховуючи вищезазначене, керуючись ст. ст. 19, 157, 159 Сімейного кодексу України та рекомендацією Комісії, в інтересах дитини, Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, як представник органу опіки та піклування, вважає за доцільне встановлення порядку участі ОСОБА_3 у вихованні малолітнього сина, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , визначивши час:

1. У разі перебування дитини за межами України та/або неможливості особистого побачення, спілкування батька з сином:

- щовівторка та щочетверга з 18.30 до 19.00, щонеділі з 17.00 до 18.00 за допомогою відео та/або аудіо зв`язку на телефон дитини;

- щороку ІНФОРМАЦІЯ_5, 1 січня, ІНФОРМАЦІЯ_6 з 17.00 до 18.00 за допомогою відео та/або аудіо зв`язку на телефон дитини;

- у разі можливості батька виїхати за межі України в період літніх канікул 2 тижні для спільного відпочинку батька з сином.

2. У випадку тимчасового перебування матері з дитиною в Україні:

- особисте спілкування батька з дитиною половини часу перебування дитини в Україні з ночівлею дитини за місцем проживання/перебування батька, в тому числі, з можливістю виїхати з сином на відпочинок в межах України;

3. У випадку постійного проживання матері з дитиною в Україні в межах Харківської та Полтавської областей особисте спілкування батька

з дитиною:

- щопонеділка та щосереди з 18.00 до 19.30;

- кожен 1 та 3 тиждень місяця з 17.00 п`ятниці до 19.00 неділі;

- щороку половина зимових канікул та 1 місяць літніх канікул для спільного відпочинку батька з сином;

- щороку ІНФОРМАЦІЯ_5 та ІНФОРМАЦІЯ_6 з 17.00 до 19.00;

4.У випадку постійного проживання матері з дитиною в Україні

в регіонах, віддалених від місця проживання/перебування батька:

- щовівторка та щочетверга з 18.30 до 19.00, щонеділі з 17.00 до 18.00

за допомогою відео та/або аудіо зв`язку на телефон дитини;

- кожна остання субота місяця з 10.00 до 19.00;

- кожна остання неділя місяця з 9.00 до 12.00;

- щороку половина зимових канікул та 1 місяць літніх канікул для спільного відпочинку батька з сином;

- щороку ІНФОРМАЦІЯ_5 та ІНФОРМАЦІЯ_6 з 17.00 до 19.00 за допомогою відео та/або аудіо зв`язку на телефон дитини (т. 2 а.с. 94-95).

З дослідженого у судовому засіданні диску з аудіозаписами розмов позивача з відповідачем та відповідача із сином, вбачається, що відповідач вчиняє перешкоди у спілкуванні дитини з батьком, дитина у розмові з батьком повідомила, що мати забрала його телефон.

Згідно із частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 3 статті 51 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Одним із завдань Сімейного кодексу України є забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку (стаття 1).

Загальні засади регулювання сімейних відносин визначено у статті 7 СК України, згідно з якою жінка та чоловік мають рівні права й обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно з пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування (стаття 7 Конвенції про права дитини).

Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року).

При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно із статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність з виховання, навчання і розвитку дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина 3 статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»).

Відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Рішення органів опіки та піклування з цих питань можуть бути оскаржені до суду у порядку, встановленому законом.

Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу (стаття 141 СК України).

Відповідно до частин 1, 3 статті 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства.

На підставі статті 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Статтею 155 СК України передбачено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Згідно із частинами 1-3 статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. З ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

На підставі частини 2 статті 159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

При розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (частина четверта та п`ята статті 19 СК України).

У частині шостій статті 19 СК України передбачено, що суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду від 09 червня 2022 року у справі № 569/18837/19 (провадження № 61-1728св22) вказано, що визначаючи спосіб участі батька у вихованні дитини, спілкуванні з нею, суди мають враховувати принцип рівності прав батьків у вихованні дитини та принцип забезпечення найважливіших інтересів дитини. Суд при встановленні способу спілкування має дотримуватися розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини.

Відповідно до висновків Європейського суду з прав людини у справах про права дітей та забезпечення їхніх найкращих інтересів, взаємна потреба батьків і дітей у сімейному контакті один з одним є чи не найважливішою складовою поняття «сімейне життя», і заходи, що перешкоджають задоволенню таких потреб, є втручанням у відповідне право, захищене статтею 8 Конвенції. Тому такі заходи мають обов`язково відповідати нагальній соціальній потребі, що переслідується, та не порушувати справедливий баланс, який повинен бути досягнутий між відповідними конкуруючими інтересами, з пріоритетом забезпечення найкращих інтересів дитини (рішення ЄСПЛ Странд Лоббен та інші проти Норвегії, № 37283/13, 30 листопада 2017 року; рішення ЄСПЛ Хаддад проти Іспанії, № 16572/17, 18 червня 2019 року).

Повноцінне спілкування малолітньої дитини з батьком в тій же мірі, що і з матір`ю, відповідає її якнайкращим інтересам.

Суд зауважує, що правосуддя у справах про піклування про дитину завжди супроводжується гостроемоційними і мінливими стосунками між батьками, отже остаточність судового рішення у цій категорії справ може бути тимчасовою і нетривалою.

Судом встановлено існування між сторонам у справі напружених відносин, які носять особистий характер та які вочевидь не сприяють у реалізації батьком можливості належно, регулярно та комфортно спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні.

Таким чином, суд вважає доведеним той факт, що відповідач чинить позивачу перешкоди у спілкуванні з дитиною.

Задля уникнення будь-яких спорів щодо участі батька у вихованні дитини, суд вважає за необхідне визначити порядок їхнього спілкування на підставі отриманих в ході судового розгляду пояснень сторін та наявних матеріалів справи.

Суд вважає, що між тим з батьків, хто проживає окремо, і дитиною повинен існувати постійний, систематичний контакт.

Таке спілкування буде сприяти повноцінному вихованню дитини, її розвитку, оскільки спілкування дитини з батьками, а батьків - зі своїми дітьми - служить задоволенню життєво-важливих потреб дитини.

Крім того, дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю обох батьків, що забезпечить її виховання в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Отже, суд вважає, що безпосередня участь батька у вихованні сина, регулярне спілкування між ними не лише забезпечить виконання батьківських прав позивача, а насамперед буде повністю відповідати інтересам дитини.

При цьому, Рада Європи декілька разів засуджувала нерівне ставлення до батьків і наголошувала на тому, що роль батька щодо дітей необхідно краще визнавати і належно цінувати. А в своїй постанові Парламентська асамблея Ради Європи наголосила на важливості «подолання гендерних стереотипів щодо ролей, які приписуються жінкам і чоловікам у сім`ї, як відображення соціологічних змін, що відбулися впродовж останніх 50-ти років з огляду на організацію приватної сфери і сім`ї».

Прийнявши до уваги висновок Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, урахувавши, що відповідач ОСОБА_4 разом із малолітньою дитиною ОСОБА_5 на теперішній час проживають у Нідерландах, часткове визнання позовних вимог відповідачем, суд дійшов висновку про наявність підстав для усунення позивачу перешкод у спілкуванні з дитиною та встановлення порядку участі батька у вихованні сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Так суд, звертаючи увагу на вік дитини, її розпорядок дня, вважає за необхідне задовольнити частково позовні вимоги ОСОБА_3 , та встановити наступний порядок участі позивача у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_5 :

- безперешкодне спілкування у режимі онлайн, шляхом здійснення батьком дзвінків засобами мобільного зв`язку, в тому числі, відео-дзвінків через будь-який додаток чи мессенджер, окрім «Телеграм», щовівторка та щочетверга з 18:30 до 19:00, щонеділі з 17:00 до 18:00;

- безперешкодне спілкування щороку у День народження дитини, а також інші свята (Новий рік, Різдво, Великдень) у режимі онлайн, шляхом здійснення батьком дзвінків засобами мобільного зв`язку, в тому числі, відео-дзвінків, через будь-який додаток чи мессенджер, окрім «Телеграм» з 17:00 до 18:00.

Визначений судом спосіб участі у вихованні та спілкуванні дитини з батьком у формі встановлення порядку спілкування відповідатиме інтересам дитини, сприятиме уникненню між сторонами конфліктів, забезпечить спокійний психологічний розвиток та зростання дитини, створить умови для виконання батьком, який проживає окремо, обов`язку на виховання дитини та здійснення його права на особисте спілкування із сином, відповідатиме вимогам чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини та саме такий спосіб участі батька у вихованні дитини та спілкуванні з нею у повній мірі відповідатиме інтересам як батьків, так і дитини, а також буде достатнім для забезпечення участі батька у процесі виховання дитини.

Суд вважає, що саме наведений порядок спілкування позивача з дитиною є достатнім, таким, що відповідає віковим потребам дитини та принципу розумності, справедливості, збалансованості між інтересами всіх учасників сімейних відносин, пріоритету інтересів дитини та буде достатнім для забезпечення участі батька у процесі виховання сина.

Щодо вимог позивача про встановлення графіків спілкування з дитиною: 1) у випадку тимчасового перебування матері з дитиною в Україні; 2) у випадку постійного проживання матері з дитиною в Україні; 3) у випадку постійного проживання матері з дитиною в Україні в регіонах, віддалених від місця проживання/перебування батька.

Вказані вимоги заявлені на майбутній захист прав позивача, які, як він вважає, будуть порушені в результаті перешкоджання відповідачем у спілкуванні з дитиною. Разом із тим, суд позбавлений можливості задовольняти позовні вимоги щодо захисту права, яке може бути порушено у майбутньому і щодо якого невідомо, чи буде воно порушено взагалі. Враховуючи наведене вище, позивачем не представлено жодних вагомих, переконливих і належних доказів та не доведено в суді, що відповідач буде порушувати, не визнавати або оспорювати право позивача на спілкування з дитиною у разі тимчасового проживання останньої в Україні/постійного проживання в Україні/постійного проживання в Україні в регіонах, віддалених від місця проживання/перебування батька. Тому, ці вимоги задоволенню не підлягають.

Щодо зазначення у судовому рішенні певного засобу зв`язку, на який будуть здійснюватись дзвінки з боку батька дитини (телефон дитини чи телефон матері), суд не може визначити конкретний засіб, оскільки сторонами не вказані індентифікатори цих телефонів.

Окрім того, зазначення певного засобу зв`язку може унеможливити виконання судового рішення, яке є обов`язковим до виконання (зокрема, у разі втрати телефону).

Також суд вважає за необхідне зазначити, що визначений судом спосіб участі батька у спілкуванні та вихованні дитини не є перешкодою для підтримки зв`язків між батьком і дитиною у інших формах та в інший час, за погодженням батьків.

З урахуванням вікових змін дитини, її розвитку та потреб, зміни місця проживання батьків та дитини, інших змін у сімейному житті колишнього подружжя, батьки не позбавлені в майбутньому права змінити встановлений судом спосіб участі у вихованні дитини.

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає сплаті на користь позивача сплачений ним судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 81, 141, 263-265, 268, 272, 273-276 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги - задовольнити частково.

Зобов`язати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , не чинити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , перешкоди у спілкуванні з сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Встановити наступний порядок участі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 :

- безперешкодне спілкування у режимі онлайн, шляхом здійснення батьком дзвінків засобами мобільного зв`язку, в тому числі, відео-дзвінків через будь-який додаток чи мессенджер, окрім «Телеграм», щовівторка та щочетверга з 18:30 до 19:00, щонеділі з 17:00 до 18:00;

- безперешкодне спілкування щороку у День народження дитини, а також інші свята (Новий рік, Різдво, Великдень) у режимі онлайн, шляхом здійснення батьком дзвінків засобами мобільного зв`язку, в тому числі, відео-дзвінків, через будь-який додаток чи мессенджер, окрім «Телеграм» з 17:00 до 18:00.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_5 ;

представник позивача - Мирось Катерина Володимирівна, адреса місцезнаходження: м. Харків, вул. Сумська, 100, оф. 96;

відповідач - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 ;

представник відповідача - Зайцев Владислав Валерійович , адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Голосіївська, 13А, оф. 573;

третя особа - Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, , адреса місцезнаходження: м. Харків, вул. Чернишевська, 55.

Повний текст рішення складено 13.08.2025 р.

Суддя Г. С. Шевченко