Справа №: 397/497/19
провадження №: 2/398/1198/25
УХВАЛА

Іменем України

"04" серпня 2025 р. м. Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області

у складі: головуючого судді Голосеніної Т.В.,

за участі секретаря судового засідання Шаповал І.Ф.,

позивачки ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в режимі відеоконференції заяву-клопотання ОСОБА_1 від 04.08.2025 у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договорів купівлі-продажу нерухомого майна недійсними, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання договорів купівлі-продажу нерухомого майна недійсними.

04 серпня 2025 року до суду надійшла заява-клопотання ОСОБА_1 , в якій позивачка просить суд звернутися із заявою про вчинення суддею Олександрівського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_3 злочину підробки документів у цивільній справі № 397/497/19, посилаючись на те, що раніше вона повідомляла адвокатів Старовойтова, Задорожнюк О.Б., суддю Олександрійського міськрайонного суду ОСОБА_4 , прокурорів Кіровоградської області про вчинений суддею Мирошниченком Д.В. злочин, але її повідомлення не призвели до належного результату.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала вимоги заяви-клопотання.

Відповідачка та її представник в судове засідання не з`явились, представник відповідачки ОСОБА_5 подав до суду письмову заяву, якою просив судове засідання проводити без його участі.

Вислухавши позивачку, вивчивши заяву-клопотання, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Статтею 124Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до статті 6Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» містить, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 лютого 2019 року у справі №910/8729/18 визначено, що критеріями розмежування судової юрисдикції є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Як слідує із заяви-клопотання, позивачка ОСОБА_1 просить суд звернутись із заявою про вчинення суддею Олександрівського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_3 злочину підробки документів у цивільній справі № 397/497/19, оскільки вважає, що його діями порушені її права на отримання спадщини після батьків.

Відповідно до ч.1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Частиною 4статті214 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Позивачці з заявою про вчинення кримінального правопорушення необхідно звернутися до відповідних правоохоронних органів. Суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесенні до компетенції цього органу.

Згідно з положеннями ч.11ст.262 ЦПК України,окрема ухвала стосовно порушення законодавства, яке містить ознаки кримінального правопорушення, надсилається прокурору або органу досудового розслідування, які повинні надати суду відповідь про вжиті ними заходи у визначений в окремій ухвалі строк. За відповідним клопотанням прокурора або органу досудового розслідування вказаний строк може бути продовжено.

Отже, положення ст. 262 ЦПК України регламентують порядок та підстави постановлення судом окремої ухвали, як процесуально-правового акта реагування суду на виявлені при вирішенні спору факти порушення чинного законодавства України.

Положення Цивільного процесуального кодексу України, зокрема, передбачає перелік підстав для постановлення судом окремої ухвали, а саме: порушення законодавства чи інші недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб (ч. 1ст. 262 ЦПК України); зловживання процесуальними правами (ч. 2ст. 262 ЦПК України); порушення процесуальних обов`язків (ч. 2ст. 262 ЦПК України); неналежне виконання професійних обов`язків (у тому числі якщо підписана адвокатом чи прокурором позовна заява містить суттєві недоліки) (ч. 2ст. 262 ЦПК України); порушення законодавства адвокатом або прокурором (ч. 2ст. 262 ЦПК України); наявність у діях (бездіяльності) державного виконавця, іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця ознак кримінального правопорушення(ч. 3ст. 262 ЦПК України); виявлення неправдивих показань свідка (ч. 4ст. 262 ЦПК України); виявлення неправильного перекладу (ч. 4ст. 262 ЦПК України); виявлення неправдивого висновку експерта (ч. 4ст. 262 ЦПК України); виявлення фактів підробки доказів (ч. 4ст. 262 ЦПК України).

Відповідно до ч. 5ст. 262 ЦПК України в окремій ухвалі суд повинен зазначити конкретну норму відповідного нормативно-правового акта, що була порушена (з чіткою вказівкою на номер статті, пункту чи підпункту тощо), а також повинен конкретизувати, у яких саме процесуальних діях це порушення відбулося.

За загальним правилом, така окрема ухвала має бути надіслана судом до відповідних юридичних чи фізичних осіб, державних чи інших органів, посадових осіб, які за своїми повноваженнями повинні усунути виявлені судом недоліки чи порушення, а також запобігти їх повторенню.

У всіх випадках, коли порушення законодавства, зафіксоване в окремій ухвалі суду, містить ознаки кримінального правопорушення, цей процесуальний документ надсилається прокурору або органу досудового розслідування, які повинні надати суду відповідь про вжиті ними заходи у визначений в окремій ухвалі строк, який в разі потреби може бути продовжений за відповідним клопотанням прокурора або органу дізнання.

Дієвою гарантією належного реагування відповідних органів на окрему ухвалу суду є закріплення у ній строку для надання відповіді, що встановлюється в залежності від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання.

Отже, як судом було вказано вище, положення ст. 262 ЦПК України регламентують порядок та підстави постановлення судом окремої ухвали, як процесуально-правового акта реагування суду на виявлені при вирішенні спору факти порушення чинного законодавства України.

З системного аналізу ст. 262 ЦПК України випливає, що суд має змогу винести окрему ухвалу щодо виявлених порушень чинного законодавства України, зокрема, при виявленні ознак злочину (ч. 11ст. 262 ЦПК України) лише і тільки при вирішенні спору.

З огляду на позицію позивачки, що стосовно неї здійснено дії, які мають ознаки кримінального чи кримінальних правопорушень, позивачка в змозі відповідно до положень ст. 214 КПК України самостійно звернутися із заявою про кримінальні правопорушення до відповідних правоохоронних органів.

Суд зазначає, що у разі, якщо у будь-якому документі (заява про вчинене кримінальне правопорушення, або таке, що готується, окрема ухвала суду тощо) будуть ознаки кримінального правопорушення, прокурор, слідчий чи дізнавач зобов`язані зареєструвати даний документ в ЄРДР та провести відповідне досудове розслідування, так як положення ст. 214 КПК України є для слідчого, дізнавача чи прокурора імперативною нормою, тобто такою, яка підлягає до виконання у будь-якому випадку при наявності відповідних підстав, - а саме, - подання заяви про кримінальне правопорушення, або кримінальне правопорушення, що готується.

У разі відмови у реєстрації заяви про вчинене кримінальне правопорушення позивачка вправі оскаржити такі дії слідчого, дізнавача чи прокурора у порядку ст. 303 КПК України.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд не вбачає підстав для задоволення заяви-клопотання позивачки.

Керуючись ст.ст.259- 261,353 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви-клопотання ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає, заперечення на ухвалу можуть бути подані разом з апеляційною скаргою на рішення суду.

Повний текст ухвали виготовлено 07.08.2025 року.

Суддя Т.В. Голосеніна