ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 526/2084/21 Номер провадження 22-ц/814/2650/25Головуючий у 1-й інстанції Должко С. Р. Доповідач ап. інст. Одринська Т. В.
У Х В А Л А

31 липня 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Одринської Т.В.,

суддів: Панченка О.О., Пікуля В.П.,

розглянувши на відповідність нормам цивільного процесуального законодавства апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 26 вересня 2024 року

по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за розпискою,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області від 26 вересня 2024 року в задоволені позовних вимог ОСОБА_1 - відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням, його в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_1 .

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 09 червня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 26 вересня 2024 року залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання даної ухвали.

Ухвала мотивована тим, що апеляційна скарга не відповідає вимогам ст.356 ЦПК України.

На виконання вимог ухвали суду від 09 червня 2025 року ОСОБА_1 подано уточнену апеляційну скаргу разом з копією до неї. Однак суду не вдається встановити, які саме додатки до апеляційної скарги долучає апелянт, оскільки додатки долучені до апеляційної скарги не перераховані в самій апеляційній скарзі, не мають копій та відрізняться від первинно поданої апеляційної скарги.

Згідно з пунктом 2 частини четвертої статті 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються копії скарги та доданих письмових матеріалів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, якщо така скарга та додані матеріали подаються до суду в електронній формі через електронний кабінет.

Крім того, разом з апеляційною скаргою, ОСОБА_1 подав клопотання про поновлення процесуального строку на оскарження судового рішення та клопотання про звільнення від сплати судового збору.

В ухвалі Полтавського апеляційного суду від 07 липня 2025 року судом було наголошено про необхідність подати до суду вмотивовану заяву (із зазначенням обґрунтованих підстав) про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення.

Разом з тим, посилання скаржника на те що, з 25 липня 2024 року по 19 грудня 2024 року він перебував за кордоном на лікуванні, не знаходить свого підтвердження в доданих доказах.

Долучений до клопотання квиток не є іменним, а має інформаційний характер, також копія сторінки закордонного паспорту зі штампом про перетин кордону не заслуговує на увагу та не може бути належним і достатнім доказом поважності пропуску строку на апеляційне оскарження.

Таким чином заявлене клопотання про поновлення строку ОСОБА_1 , не доводено належними доказами поважності пропуску строку на апеляційне оскарження.

Крім того скаржник просить звільнити його від сплати судового збору, у зв`язку з тим, що має низький рівень доходів.

Вирішуючи питання щодо звільнення або відстрочення сплати судового збору, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст.136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Спеціальним законодавством, яке визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору є Закон України «Про судовий збір».

Відповідно до ст.8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Як вбачається з наведеної норми, єдиною підставою для відстрочення, розстрочення або звільнення сторони від сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони.

Доказами рівня майнового стану фізичної або юридичної особи можуть бути наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, наявність чи відсутність рухомого чи нерухомого майна, Відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків, довідка з Пенсійного фонду України, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків, тощо.

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (рішення Європейського суду з прав людини «Kniat v. Poland» від 26 липня 2005 року, рішення Європейського суду з прав людини «Jedamski and Jedamska v. Poland» від 25 липня 2005 року).

Таким чином особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Заявляючи клопотання про звільнення або відстрочення від сплати судового збору заявник не надав до суду достатніх доказів його скрутного становища, передбаченого ЗУ «Про судовий збір».

Оцінюючи додані заявником до клопотання документи про звільнення від сплати судового збору, суд апеляційної інстанції зазначає, що надані заявником до клопотання документи не в достатній мірі підтверджують його майновий стан, оскільки Відомість з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору видана за період з вересня 2024 року по лютий 2025 року не може бути достатнім доказом для звільнення від сплати судового збору.

Враховуючи викладене, клопотання про звільнення сплати судового збору не містить обставин і достатніх доказів передбачених процитованою законодавчою нормою підстав для звільнення від сплати судового збору.

Отже, колегія суддів бере до уваги, що апелянт був ініціатором апеляційного провадження, а тому, звернувшись з апеляційною скаргою у справі він є безпосередньо зацікавленим вчиняти дії з метою одержання інформації про хід та стан справи.

Станом на 31 липня 2025 року вимоги, викладені в ухвалі Полтавського апеляційного суду від 07 липня 2025 року позивачем не виконані.

Європейський суд з прав людини зауважив, що «зобов`язання використовувати електронний зв`язок для звернення до апеляційного суду має на меті гарантувати належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності шляхом прискорення, полегшення та підвищення надійності процедурних обмінів. Усвідомлюючи бум дематеріалізації правосуддя в державах-членах і виклики, пов`язані з цим, Суд переконаний, що цифрові технології можуть сприяти кращому відправленню правосуддя і бути поставленим на службу правам, гарантованим статтею 6 § 1 Конвенції тому Суд погоджується, що така мета є законною» (CASE OF XAVIER LUCAS v. FRANCE, 15567/20 § 46, ЄСПЛ, від 09 червня 2022 року).

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення ЄСПЛ у справі "Каракуця проти України", заява № 18986/06).

З наведеного слідує, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про залишення апеляційної скарги без руху, проте недоліки апеляційної скарги у встановлений строк не усунув, а доводи викладені уточненій апеляційній сказі апеляційний суд не бере до уваги, оскільки вони не підтверджені належними доказами.

Частиною 2статті 357 ЦПК України передбачено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановленихст.356 цього Кодексу, застосовуються положенняст.185 цього Кодексу.

За змістом приписів ч.3ст.185 ЦПК України, якщо недоліки апеляційної скарги не усунуто у строк, встановлений судом, така апеляційна скарга вважається неподаною і повертається скаржникові.

Враховуючи, що позивачем у визначений в ухвалі термін не виконано вимоги ст.356 ЦПК України, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід визнати неподаною та повернути особі, яка її подала.

Одночасно Полтавський апеляційний суд роз`яснює, що повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню зі скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись ст.185, 356, 357 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 26 вересня 2024 року - визнати неподаною та повернути апелянту.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: Т.В. Одринська

Судді: О.О. Панченко

В.П. Пікуль