Справа № 138/2930/16-ц
Провадження №:4-с/138/4/25
УХВАЛА

Іменем України

29 серпня 2025 року м. Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Холодової Т.Ю.,

за участю: секретаря судового засідання Паламарчук І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області скаргу адвоката Марченка Максима Михайловича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Київської області Сидорчука Андрія Анатолійовича,

ВСТАНОВИВ:

12.08.2025 до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області надійшла скарга адвоката Марченка М.М., який діє в інтересах боржника ОСОБА_1 на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Київської області Сидорчука А.А., яка полягає у невчиненні відповідних дій щодо зняття арешту з банківського рахунку боржника IBAN НОМЕР_1 , відкритому в АТ «Ощадбанк» для отримання заробітної плати, а також з грошових коштів, які знаходяться на даному рахунку. Також представник просить визнати незаконними та скасувати постанови приватного виконавця про арешт коштів боржника від 23.07.2025, винесених в межах виконавчих проваджень ВП № 78695127 та ВП № 78695285 та зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Київської області Сидорчука А.А. вчинити відповідні процесуальні дії щодо зняття арешту з коштів боржника ОСОБА_1 , розміщених на поточному рахунку НОМЕР_1 , відкритому в АТ «Ощадбанк».

Свої вимоги обґрунтовує тим, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Київської області Сидорчука А.А. перебуває зведене виконавче провадження від 30.07.2025 № 78740637, в якому об`єднано два виконавчі провадження, а саме ВП № 78695127, відкрите 23.07.2025 з виконання виконавчого листа № 138/2930/16-ц, виданого 08.07.2025 Могилів-Подільським міськрайонним судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Сенс Банк» заборгованості за договором кредиту № 975/46-69 від 17.08.2007 станом на 08.08.2016 в розмірі 2841872, 59 грн. та ВП № 78695285, відкрите 23.07.2025 з виконання виконавчого листа № 138/2930/16-ц, виданого 08.07.2025 Могилів-Подільським міськрайонним судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Сенс Банк» судових витрат у виді судового збору в сумі 42627,36 грн.

Під час винесення постанов про відкриття вказаних вище виконавчих проваджень, приватним виконавцем також винесено постанови від 23.07.2025 про арешт коштів боржника та постановлено накласти арешт на грошові кошти /електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках /електронних гаманцях, а також на кошти /електронні гроші на рахунках /електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів /електронних грошей, що містяться на рахунках /електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та /або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ОСОБА_1 .

Разом з тим, представник зазначає, що боржник ОСОБА_1 працює на посаді завідувача сектору реєстрації транспортних засобів Центру надання адміністративних послуг Гостомельської селищної ради Бучанського району Київської області та отримує заробітну плату, зарахування якої проводиться на належний ОСОБА_1 картковий рахунок, відкритий в АТ «Державний ощадний банк України» IBAN НОМЕР_1 . Крім того, постановою про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 30.07.2025 ВП № 78695127 приватним виконавцем постановлено звернути стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , який отримує дохід у Гостомельській селищній раді. На думку скаржника, оскільки на підставі вказаної вище постанови вже здійснюється утримання із заробітної плати боржника за виконавчим документом, то це в свою чергу унеможливлює накладення та подальший арешт на заробітні плату боржника, що відповідає правовому висновку, викладеному в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.04.2022 у справі № 756/8815/20. Відтак, накладення арешту на грошові кошти боржника, які знаходяться на картковому рахунку IBAN НОМЕР_1 , відкритому в АТ «Ощадбанк» для отримання заробітної плати заборонено та порушує конституційні права боржника.

З метою усунення вказаних порушень приватного виконавця, боржник звернувся до нього з відповідною заявою від 26.07.2025, в якій просив вчинити виконавчі дії щодо зняття арешту з банківського рахунку IBAN НОМЕР_1 , відкритому на ім`я ОСОБА_1 в АТ «Ощадбанк» для отримання заробітної плати, а також грошових коштів, які містяться на даному рахунку. Листом від 30.07.2025 за вих. № 15426 приватний виконавець відмовив у вчиненні відповідних виконавчих дій, оскільки вважає, що із заяви боржника неможливо встановити чи є рахунок IBAN НОМЕР_1 рахунком зі спеціальним режимом використання. Вказана бездіяльність, на думку скаржника, є протиправною, що стало підставою для звернення до суду з даною скаргою.

21.08.2025 до суду від представника стягувача АТ «Сенс Банк» адвоката Михніцького Г.Ю. надійшли заперечення щодо скарги, які мотивовані тим, що в ході виконання виконавчого документа обов`язком приватного /державного виконавця є накладення арешту на рахунки та інше рухоме та нерухоме майно. Згідно ч. 2 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. Також представник послався на право стягувача передбачене п. 10.2 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про виконавче провадження» звернутись до виконавця з заявою про визначення поточного рахунку у банку для здійснення видаткових операцій.

25.08.2025 сторони, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду скарги, до суду не прибули. Представник скаржника адвокат Марченко М.М. подав до суду заяву про розгляд скарги без його та боржника участі, скаргу підтримав, просив задовольнити в повному обсязі. Представник стягувача адвокат Михніцький Г.Ю. в поданих до суду запереченнях просив розгляд скарги проводити без його участі.

Дослідивши матеріали цивільної справи, зміст скарги та додані до неї документи, заперечення на скаргу, суд приходить до такого висновку.

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи (стаття 447 ЦПК України).

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги (частини друга - третя статті 451 ЦПК України).

Щодо вимог про визнання незаконними та скасування постанов приватного виконавця.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (ч. 1 ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження").

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (ч. 1 ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження").

Виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення (п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження").

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей (ч. 5 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження").

Під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (ч. 1 ст. 13 Закону України "Про виконавче провадження").

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження").

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження").

Арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону (ч. 2 ст. 13 Закону України "Про виконавче провадження").

Платіжні вимоги на примусове списання коштів надсилаються не пізніше наступного робочого дня після накладення арешту та в подальшому не пізніше наступного робочого дня з дня отримання інформації про наявність коштів на рахунках (ч. 3 ст. 13 Закону України "Про виконавче провадження").

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, кошти на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, кошти на електронних рахунках платників акцизного податку, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України "Про електроенергетику", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України "Про теплопостачання", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України "Про теплопостачання", статті 18-1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до пункту 1 частини другої статті 8 Закону України "Про компенсацію за пошкодження та знищення окремих категорій об`єктів нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, та Державний реєстр майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України", на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом (ч. 2 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження").

З викладеного вбачається, що законом на виконавця покладено обов`язок вживати заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно на підставі поданого йому виконавчого документу. Крім того, законом надано виконавцю право накладати арешт на майно та кошти боржника при виконанні ним судових рішень. Проте, на виконавця не покладається обов`язок перевіряти обставини, чи відносяться наявні у боржника рахунки, які відкриті в банківських установах, до рахунків, щодо яких звернення стягнення та накладення арешту заборонено різними законами (ст. 35-1 Податкового кодексу України, ст. 15-1 Закону України "Про електроенергетику", ст. ст. 19-1 та ст. 26-1 Закону України "Про теплопостачання", ст. 18-1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", ст. 8 Закону України "Про компенсацію за пошкодження та знищення окремих категорій об`єктів нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів диверсій спричинених збройною агресією російської федерації проти України та Державний Реєстр майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів диверсій спричинених збройною агресією російської федерації проти України" або щодо коштів на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

В абз. 2 ч. 2 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження" визначено перелік рахунків, кошти на яких знаходяться під забороною звернення на них стягнення та накладення арешту.

Тобто, рахунки, які передбачені для виплати заробітної плати та сплати податків, зборів і обов`язкових платежів до Державного бюджету України, є рахунками із спеціальним режимом, на які арешт не накладається, а виокремлення таких рахунків належить до повноважень виконавчої служби.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Аналіз положень Закону України "Про виконавче провадження" свідчить, що звернення стягнення є одним із заходів примусового виконання судових рішень, який виконавець має право застосувати під час здійснення виконавчого провадження.

Суд встановив, що 08.07.2025 Могилів-Подільським міськрайонним судом Вінницької області видані виконавчі листи № 138/2930/16-ц про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Акціонерного товариства «Сенс-Банк» (ідентифікаційний код юридичної особи 23494714, вул. В.Васильківська, 100, м. Київ, 03150) заборгованості за договором кредиту № 975/46-69 від 17.08.2007 станом на 08.08.2016 у розмірі 2841872 (два мільйони вісімсот сорок одна тисяча вісімсот сімдесят дві) грн. 59 коп. та про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Акціонерного товариства «Сенс-Банк» (ідентифікаційний код юридичної особи 23494714, вул. В.Васильківська, 100, м. Київ, 03150) судових витрат у виді судового збору в сумі 42627 (сорок дві шістсот двадцять сім) грн. 36 коп.

Із матеріалів справи вбачається, що на примусовому виконанні приватного виконавця виконавчого округу Київської області Сидорчука Андрія Анатолійовича знаходяться відкриті щодо Бучацького А.В. виконавчі провадження:

- ВП №78695127 відкрите 23.07.2025 по примусовому виконанню виконавчого листа № 138/2930/16-ц, виданого 08.07.2025 Могилів-Подільським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Сенс Банк» заборгованості за договором кредиту № 975/46-69 від 17.08.2007 в розмірі 2841872,59 грн.;

- ВП № 78695285, відкрите 23.07.2025 по примусовому виконанню виконавчого листа № 138/2930/15-ц, виданого 08.07.2025 Могилів-Подільським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Сенс Банк» судових витрат у виді судового збору в сумі 42627,36 грн.

Постановою приватного виконавця від 23.07.2025 в межах виконавчого провадження ВП №78695127 винесено постанову про арешт коштів боржника та постановлено накласти арешт на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках /електронних гаманцях, а також на кошти /електронні гроші на рахунках /електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів /електронних грошей, що містяться на рахунках /електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та /або звернення стягнення на які заборонено законом та належать боржнику ОСОБА_1 в межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору /основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, яка становить 3126409,94 грн.

Також постановою приватного виконавця від 23.07.2025 в межах виконавчого провадження ВП №78695285 винесено постанову про арешт коштів боржника та постановлено накласти арешт на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках /електронних гаманцях, а також на кошти /електронні гроші на рахунках /електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів /електронних грошей, що містяться на рахунках /електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та /або звернення стягнення на які заборонено законом та належать боржнику ОСОБА_1 в межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору /основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, яка становить 47240,19 грн.

Звертаючись до суду з даною скаргою, представник скаржника просить суд визнати незаконними та скасувати вказані вище постанови приватного виконавця, посилаючись на те, що приватний виконавець не мав права накладати арешт на грошові кошти, які перебувають на рахунках, відкритих для отримання боржником заробітної плати, а саме на рахунок IBAN НОМЕР_1 , відкритий в АТ «Ощадбанк» на ім`я ОСОБА_1 .

Разом з тим, як встановлено судом, оскарженими постановами приватного виконавця накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті в банківських установах на ім`я ОСОБА_1 без зазначення конкретних номерів рахунків. Крім того, приватний виконавець визначив порядок виконання зазначених постанов, із застереженням щодо неможливості накладення арешту на рахунки та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

При цьому, представником скаржника до скарги не додано будь-яких доказів, які б містили відомості про те, що на момент винесення вказаних постанов приватний виконавець мав інформацію, що відповідний рахунок в АТ «Ощадбанк» є «зарплатним» та/або на нього зараховується заробітна плата і про розмір коштів, що складають заробітну плату на вказаному рахунку.

Отже, зміст винесених приватним виконавцем постанов від 23.07.2025 про арешт коштів боржника відповідає приписам статей 18, 48 Закону України "Про виконавче провадження" та визначеним Законом повноваженням державного виконавця, зокрема в частині заборони накладення арешту та звернення стягнення на кошти, які містять на рахунках із спеціальним режимом використання. За таких обставин відсутні підстави в задоволенні вимог скарги адвоката Марченка М.М. про визнання неправомірними постанов від 23 липня 2025 року про арешт коштів, що містяться на відкритих рахунках, які належать боржнику ОСОБА_1 .

Щодо вимог про визнання протиправною бездіяльності приватного виконавця та зобов`язання вчини дії.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на кошти, що знаходяться на цьому рахунку, заборонено законом.

Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону (абзац другий частини другої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження»).

Отже, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі знаходження на рахунку коштів, накладення арешту на які заборонено, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (частина четверта статті 59 Закону України «Про виконавче провадження»).

Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі № 905/361/19 (провадження № 12-28гс20) (пункти 7.14, 7.15 постанови).

При цьому, передбачене абзацом другим частини другої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» зобов`язання виконавця зняти арешт на підставі повідомлення банку не виключає зняття такого арешту на підставі повідомлення боржника, та за наслідками здійснення контролю за правильністю стягнення на підставі наданих звітів про стягнення, оскільки у відповідності до підпункту 1 частини четвертої статті 59 цього закону підставами для зняття виконавцем арешту з майна боржника або його частини є отримання ним документального підтвердження, що звернення стягнення на такі кошти боржника заборонено законом.

Для боржника надання вищевказаних підтверджуючих документів є процесуальною можливістю відновити свої права, порушені у зв`язку накладенням незаконного арешту, а для виконавця зняття такого арешту є здійсненням повноважень для усунення спричинених негативних наслідків. Однак це не виключає зобов`язання банку при виконанні приписів державного та/або приватного виконавця окремо від боржника повідомити виконавця про неможливість накладення арешту на грошові кошти боржника у зв`язку з забороною встановленою законом.

Одночасно слід звернути увагу, що наявність у виконавчому провадженні звітів підприємства, установи, організації, фізичної особи-підприємця, що здійснюють боржнику певні виплати про нарахування доходів та розмір утримань з цього доходу на погашення боргу, надає можливість виконавцю здійснювати не тільки контроль за правильністю такого утримання, а й можливість визначення розміру коштів, які складають дохід боржника, з якого здійснення стягнення неможливе.

Враховуючи викладене вище, у випадку, коли на стадії накладення арешту на грошові кошти боржника-фізичної особи, що знаходяться на рахунку боржника та є заробітною платою (стипендією, пенсією тощо) боржника, виконавцю не вдалось виявити правову природу (статус) цих грошових коштів, як коштів на які накладення арешту заборонено законом, то арешт на такі грошові кошти підлягає зняттю на підставі відповідного повідомлення банку або заяви боржника з наданням ним відповідних документів на підтвердження цього та/або за результатами перевірки зазначених звітів.

До таких висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 квітня 2022 року у справі № 756/8815/20 (провадження № 14-218цс21).

Судом встановлено, що 26.07.2025 представник боржника ОСОБА_1 адвокат Марченко М.М. звернувся до приватного виконавця виконавчого округу Київської області А.Сидорчука з заявою, в якій просив вчинити відповідні дії щодо зняття арешту з банківського рахунку IBAN НОМЕР_1 , відкритому в АТ «Ощадбанк» на ім`я ОСОБА_1 для отримання ним заробітної плати, а також з грошових коштів, які містяться на даному рахунку. Мотивуючи вказану заяву, представник послався на висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.04.2022 у справі № 756/8815/20, згідно якої державний чи приватний виконавець не може накласти арешт на кошти, які є заробітною платою боржника, якщо з неї вже здійснено утримання за виконавчими документами. Окрім того, арешт не може бути накладено на всі кошти, які перебувають на картковому рахунку, відкритому для перерахування заробітної плати. Також, представник зазначив, що боржник працює та отримує заробітну плату на вказаний вище банківський рахунок. На підтвердження обставин, викладених в заяві, представник додав копію розпорядження Гостомельської селищної ради військової адміністрації Бучанського району Київської області «Про переведення ОСОБА_2 » від 02.06.2025 № 277-к, копію довідки від 25.07.2025 за № 21, копію довідки від 25.07.2025 за № 100.40/712-23/392.

Приватний виконавець виконавчого округу Київської області Сидорчук А.А. на вказану вище заяву надав представнику боржника адвокату Марченку М.М. відповідь за вих. № 15426 від 30.07.2025. Зі змісту вказаної відповіді вбачається, що приватний виконавець з інформації, зазначеній в заяві представника не зміг встановити, що рахунок IBAN НОМЕР_1 є рахунком зі спеціальним режимом використання. Також приватний виконавець звернув увагу представника на можливість звернутись із заявою про визначення рахунку боржника для здійснення видаткових операцій на підставі п. 10-2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження».

Суд встановив, що представником боржника до заяви про зняття арешту з банківського рахунку, відкритого на ім`я ОСОБА_1 в АТ «Ощадбанк» для отримання ним заробітної плати, а також з грошових коштів, які містяться на даному рахунку були додані наступні документи: розпорядження Гостомельської селищної військової адміністрації Бучанського району Київської області від 02.06.2025 № 277-к про переведення ОСОБА_3 на посаду завідувача сектору реєстрації транспортних засобів Центру надання адміністративних послуг Гостомельської селищної ради Бучанського району Київської області, за його згодою, з 02 червня 2025 року з посадовим окладом згідно тимчасового штатного розпису; довідку № 21 видану Гостомельською селищною військової адміністрацією Бучанського району Київської області від 25.07.2025, відповідно до якої трудові відносини ОСОБА_1 з Гостомельською селищною радою було відновлено 02.06.2025 на умовах безстрокового трудового договору та кошти по заробітній платі ОСОБА_1 продовжує отримувати на свій банківський рахунок IBAN НОМЕР_1 , відкритий в АТ «Ощадбанк»; довідку АТ «Ощадбанк» вих. № 100.4/712-23/392 від 25.07.2025 про те, що в ТВБВ № 10026/0712 філії Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» на ім`я ОСОБА_1 відкрито 13.01.2023 картковий рахунок IBAN НОМЕР_1 .

Однак, вказані документи не свідчать про віднесення зазначеного рахунку до рахунків зі спеціальним чи обмеженим режимом використання, а лише повідомляють про те, що ОСОБА_1 відкрито картковий рахунок, на який зараховується заробітна плата. При цьому, дані довідки не містять підтвердження того, що вказаний рахунок використовується виключно для отримання ОСОБА_1 заробітної плати, а відтак у виконавця не було підстав для скасування арешту майна на підставі заяви боржника від 26 липня 2025 року.

Крім того, в матеріалах доданих до скарги, відсутні докази на підтвердження того, що постанова про накладення арешту на кошти боржника була надіслана до виконання, зокрема до АТ «Ощадбанк» та що банк повідомляв приватного виконавця про спеціальний режим коштів боржника та повертав виконавцю його постанову без виконання.

При цьому, з матеріалів доданих до скарги, також вбачається, що 30.07.2025, тобто лише після отримання заяви боржника про скасування арешту майна, приватний виконавець Сидорчук А.А. виніс постанову в межах виконавчого провадження ВП № 78695127, якою встановив, що згідно відповіді ПФУ про осіб-боржників, які працюють за трудовими договорами, про останнє місце роботи, боржник отримує дохід в Гостомельській селищній раді Бучанського району Київської області, а тому постановив звернути стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , що отримує дохід у Гостомельській селищній раді Бучанського району Київської області, шляхом здійснення відрахування із суми доходів боржника у відповідності до вимог чинного законодавства, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в розмірі 20% доходів щомісяця до погашення загальної суми заборгованості за виконавчим провадженням, яка складає 3126922,24 грн., в тому числі виконавчий збір /основна винагорода приватного виконавця та витрати, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій. Також вказаною постановою приватний виконавець зобов`язав підприємство, установу, організацію, фізичну особу, фізичну особу-підприємця, які здійснюють відрахування із доходів боржника, зокрема, щомісяця надсилати виконавцю звіт про здійснені відрахування та виплати за формою, встановленою Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 за № 489/20802.

При цьому, будь-яких доказів прийняття до виконання вказаної постанови приватного виконавця Гостомельською селищною радою Бучанського району Київської області до матеріалів скарги не додано.

Вказане свідчить про відсутність підстав вважати, що станом на день звернення боржника з даною скаргою до суду, за вказаною вище постановою приватного виконавця відбувались будь-які утримання із заробітної плати боржника, а тому відсутні підстави для застосування висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 20.04.2022 справі № 756/8815/20 щодо неможливості накладення арешту на кошти, які є заробітною платою боржника, якщо з неї вже здійснено утримання за виконавчими документами.

Також, в матеріалах доданих до скарги, відсутні посилання на наявність в матеріалах виконавчих проваджень звітів підприємства, яке має здійснювати боржнику певні виплати про нарахування доходів та розмір утримань з цього доходу на погашення боргу, на підставі яких приватний виконавець міг би здійснити контроль за правильністю такого утримання, та визначити розмір коштів, які складають дохід боржника, з якого здійснення стягнення неможливе. Більше того, зважаючи на дату винесення приватним виконавцем вказаної вище постанови про звернення стягнення на заробітну плату боржника, та відсутність доказів прийняття її до виконання, відсутні й підстави вважати, що вказані звіти направлялись приватному виконавцю та наявні в матеріалах виконавчого провадження.

Вказане в сукупності свідчить, що у приватного виконавця були відсутні підстави для застосування положень частини четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» та зняття арешту з рахунку, на який надходять кошти, які є заробітною платою боржника, а відтак відсутні підстави для визнання протиправною бездіяльності приватного виконавця щодо не вчинення дій стосовно зняття арешту з банківського рахунку боржника IBAN НОМЕР_1 , відкритого в АТ «Ощадбанк», який призначений для отримання ним заробітної плати та зобов`язання приватного виконавця вчинити такі дії.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що скарга адвоката Марченка Максима Михайловича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Київської області Сидорчука Андрія Анатолійовича є необґрунтованою, а отже не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1, 5, 13, 18, 26, 48, 56, 59 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 447, 449-453, 258-261 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги адвоката Марченка Максима Михайловича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Київської області Сидорчука Андрія Анатолійовича, зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення або складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Т.Ю. Холодова