Справа № 197/786/25
Провадження № 2-о/197/42/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2025 року с-ще Широке

Широківський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Панчука М.В.,

за участі секретаря судового засідання Гетьманенко О.І.,

заявниці ОСОБА_1 ,

представника заявниці - адвоката Горовенка С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у с-щі Широке цивільну справу за заявою представника - адвоката Горовенка Сергія Володимировича, поданою в інтересах ОСОБА_1 , заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, про встановлення факту, що має юридичне значення,

встановив:

представник заявниці - адвокат Горовенко С.В. звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Заява мотивується тим, що ОСОБА_1 11.07.2025 звернулася до місцевого представництва Пенсійного фонду України (далі - ПФУ) із заявою про призначення їй пенсії за віком, надавши при цьому всі необхідні документи. Після розгляду такого звернення, на підставі рішення Головного територіального управління ПФУ в Запорізькій області від 18.07.2025 №94, в задоволенні такого останній було відмовлено з посиланням на відсутність у неї необхідного страхового стажу. Так, визнавши право заявниці на призначення їй пенсії за віком лише після досягнення 60-річного віку і одночасно, за наявності у неї належно підтвердженого страхового стажу не менше 32 років, уповноважений на те орган ПФУ, за результатами розгляду наданих йому документів частково зарахував його останній лише згідно з даними реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, починаючи з 01.01.2004, у загальній кількості 22 роки і 4 дні, при цьому відмовивши в зарахуванні до її загального трудового стажу як період роботи останньої, підтверджений записами в Трудовій книжці серії НОМЕР_1 , так і період навчання згідно виданого заявниці Диплому про вищу освіту, серії НОМЕР_2 . При цьому, вказана вище відмова була обґрунтована у прийнятому ним 18.07.2025 рішенні під №94.

Згідно рішення ПФУ, єдиною підставою для не зарахування до її загального страхового стажу, необхідного їй для призначення пенсії за віком, періоду трудової діяльності починаючи з 03.07.1980 і до 01.04.2003, що підтверджений наявною у неї на руках Трудовою книжкою серії НОМЕР_3 , стала невідповідність запису її прізвища російською мовою як « ОСОБА_2 », в наданому нею свідоцтві про шлюб, з аналогічним записом останнього теж на російській мові в паспортному документі заявника, як « ОСОБА_3 », і, відповідно, пов`язаної з цим недостатності у неї мінімально необхідного для призначення цього виду пенсії страхового (трудового) стажу, починаючи з 01.01.2025 для такої категорії людей має становити не менше 32 років.

Трудовий стаж заявниці, дошлюбне прізвище якої ОСОБА_4 , почався з 03.07.1980, коли останню вперше було прийнято на роботу обліковцем птахокомплексу Широківської Птахофабрики Дніпропетровського обласного спеціалізованого тресту ПТАХОФАБРИК і ПТАХОРАДГОСПІВ, де ще на її дівоче ім`я, на російській мові як « ОСОБА_5 », в установленому законом порядку було заведено Трудову книжку серії НОМЕР_4 . У зв`язку з одруженням заявниці, що мало місце 24.08.1991, а також пов`язаною з цим зміною нею свого дошлюбного прізвища " ОСОБА_6 " на прізвище чоловіка, яке в Свідоцтві про укладення ними шлюбу, серії НОМЕР_5 від 24.08.1994, російською мовою було записано як « ОСОБА_7 », і до сьогодні її нове післяшлюбне прізвище як в цьому (шлюбному) свідоцтві, так і безпосередньо в зазначеній вище трудовій книжці останньої, поряд з її перекресленим дошлюбним прізвищем на російській мові " ОСОБА_6 ", також російською мовою записано як " ОСОБА_7 ". Проте, при уважному огляді першої (титульної) сторінки її трудової книжки не можна не помітити, що до зазначеного на ній теперішнього прізвища заявника російською мовою були внесені чуть помітні виправлення його третьої за рахунком літери, а саме з її первинної російської букви "е", шляхом її заокруглення та зміни на букву "о", що є помітним із-за товщини та кольору такого виправлення. Сам факт такого виправлення лише однієї голосної літери, побічно підтверджується також і наявністю зліва на внутрішній палітурці трудової книжки заявника наступним, належно не підписаним та ніким не засвідченим, записом російською мовою (цитую дослівно): «… Сменить фамилию Пащук на Вчерашняя согласно свидетельства о браке IV-КИ №408172, выданного 24 августа 1991 г. …», згідно якого є очевидним, що первинно російською мовою в трудовій книжці прізвище заявниці було записано саме як " ОСОБА_7 ", а вже потім невідомо ким виправлено на " ОСОБА_8 ".

Саме тому, виходячи з фактору неможливості позасудового усунення всіх перелічених вище недоліків та розбіжностей у правовстановлюючих документах ОСОБА_1 , що були виявлені як представниками Пенсійного фонду України, так і безпосередньо стороною заявника в ході підготовки цього позову, які в першу чергу стосується її Трудової книжки (серія НОМЕР_4 від 03.07.1980), а тому на сьогодні унеможливлюють своєчасне призначення та виплату останній, як особі, що вже досягла граничного 60-річного віку для виходу на пенсію, її трудової пенсії, представниками Відділу обслуговування громадян №13 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян ГУ Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, останній, одночасно з врученням відповідного рішення про відмову у призначенні цієї пенсії №94 від 18.07.2025, в усній формі було рекомендовано з вирішення цього питання звернутися до місцевого суду щодо підтвердження факту належності їй вказаного вище правовстановлюючого документу (трудової книжки).

Враховуючи вищевикладене, заявниця просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме підтвердити належність ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_6 ), уродженці с. Степове, Широківського району, Дніпропетровської області, яка зареєстрована та мешкає в АДРЕСА_1 , такого, необхідного їй для призначення пенсії за віком після досягнення 60-річного віку, правовстановлюючого документу як Трудова книжка серії НОМЕР_4 , перша сторінка якої російською мовою спершу була заповнена на її дошлюбне прізвище " ОСОБА_6 ", яке перекреслене з одночасною заміною його на її післяшлюбне прізвище " ОСОБА_9 (з видимими в останньому слідами виправлення його третьої голосної літери "е" на "о"); дата народження вказана " ІНФОРМАЦІЯ_2 "; освіта - "н/среднее"; професія, спеціальність "рабочая"; дата її заповнення " ІНФОРМАЦІЯ_3 " та позначкою " ОСОБА_10 ", де також наявна печатка державного сільськогосподарського підприємства - "ПТАХОФАБРИКА "ШИРОКІВСЬКА" УПРАВЛІННЯ ДЕРЖАГРОПРОМУ УКРАЇНСЬКОЇ РСР".

Ухвалою суду від 31 липня 2025 року було прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

Представник заявниці - адвокат Горовенко С.В. подав у судовому засідання клопотання у якому просив викликати у якості свідків: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ; ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , яке було задоволене судом.

Позивачка у судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити, вказавши, що неточності виникли через переклад з російської на українську мову.

Представник заявниці - адвокат Горовенко С.В. у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду клопотання про розгляд справ за відсутності заінтересованої особи.

Свідок ОСОБА_11 у судовому засіданні заявив, що знає, що ОСОБА_1 працювала на ОСОБА_13 та підтвердив, що трудова книжка серії НОМЕР_1 належить саме їй, інших сіб із такими персональними даними у селі не проживає.

Свідок ОСОБА_12 у судовому засіданні заявила, що особисто знайома із заявницею та підтвердила, що остання працювала тривалий час на ОСОБА_13 та те, що трудова книжка серії НОМЕР_1 належить заявниці ОСОБА_1 .

Суд, заслухавши сторін справи, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.ст. 293, 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 "Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення" (далі постанови Пленуму) із змінами та доповненнями від 25.05.1998, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до п. 7 постанови Пленуму № 5 суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , 11 липня 2025 року звернулася до місцевого представництва Пенсійного фонду України із заявою про призначення їй пенсії за віком, після розгляду якої, на підставі рішення Головного територіального управління ПФУ в Запорізькій області від 18.07.2025 №94, в її задоволенні останній було відмовлено з посиланням на відсутність у неї необхідного страхового стажу.

Орган ПФУ, за результатами розгляду наданих йому документів частково зарахував заявниці трудовий стаж лише згідно з даними реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, починаючи з 01 січня 2004 року, у загальній кількості 22 роки і 4 дні, при цьому відмовивши в зарахуванні до її загального трудового стажу як період роботи останньої, підтверджений записами в Трудовій книжці, серії НОМЕР_1 , так і період навчання згідно виданого заявниці Диплому про вищу освіту, серії НОМЕР_2 . При цьому, вказана вище відмова була обґрунтована у прийнятому ним 18.07.2025 року рішенні під №94.

Згідно названого вище рішення ПФУ, підставами для не зарахування ОСОБА_1 , до її загального страхового стажу, необхідного їй для призначення пенсії за віком, періоду трудової діяльності починаючи з 03 липня 1980 року і до 01 квітня 2003 року, стала невідповідність у Трудовій книжці, серії НОМЕР_1 запису її прізвища російською мовою, як " ОСОБА_2 " та наявність незастережених виправлень.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_7 , виданого Запорізькою сільською радою Широківського району Дніпропетровської області від 03 серпня 1965 року народження, актовий запис №45, ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_7 .

24 серпня 1991 року ОСОБА_4 уклала шлюб з ОСОБА_14 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_8 , виданим відділом РАЦС Широківського району Дніпропетровської області, актовий запис № 99 від 24 серпня 1991 року. Відповідно до зазначеного свідоцтва після укладення шлюбу ОСОБА_4 присвоєне прізвище " ОСОБА_2 " на мові оригіналу документу - російській.

03 липня 1980 року на ім`я ОСОБА_4 було видано трудову книжку НОМЕР_1 . Пізніше до Трудової книжки НОМЕР_1 додано незастережений запис про виправлення, далі мовою оригіналу документу російською: "Сменить фамилию Пащук на Вчерашняя согласно свидетельства о браке НОМЕР_8 выданого 24 августа 1991 г.". Проте на першій сторінці трудової книжки прізвище " ОСОБА_15 " перекреслене та рядком нижче зазначене прізвище " ОСОБА_3 ".

Згідно паспорту громадянина України НОМЕР_9 , виданого Широківським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 16 січня 1997 року прізвище заявниці зазначене як " ОСОБА_3 " українською мовою та " ОСОБА_2 " російською мовою.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. З метою практичної реалізації вказаних завдань стаття 4 ЦПК України передбачає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. При цьому, згідно п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає також справи і про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно роз`яснень пленум Верховного Суду України у своїй постанові "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" № 5 від 31.03.1995, суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті у зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.

При цьому, згідно роз`яснень, що містяться в п. 12 даної постанови Верховного Суду України, при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Відповідно до п. 3 та п. 26 Постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній" від 12.08.1993 № 637 (далі Порядок № 637) підтвердження наявного трудового стажу у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження приймаються, крім іншого, довідки та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. Якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи я паспортом або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку.

Відповідно до статті 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788- XII від 05.11.1991 (далі - Закон № 1788) до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерви.

Відповідно до ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пункт 1 Порядку № 637 зазначає про те, що основним документом, що підтверджує загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з п. 26 Порядку № 637 якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує стаж роботи, не збігаються з іменем, по батькові або прізвищем особи за паспортом громадянина України або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено в судовому порядку.

Дослідивши докази, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви повністю, виходячи з наступного.

Згідно листа ВСУ 01.01.2012 "Про судову практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення" коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте, сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Наведена правова позиція суду узгоджується з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2019 року по справі №320/948/18, Верховного Суду у постановах від 19 червня 2019 року по справі №752/20365/16-ц, від 05 грудня 2019 року по справі №750/9847/18, від 18 листопада 2020 року по справі №554/3600/19, від 25 листопада 2020 року по справі №636/4087/19, від 03 лютого 2021 року по справі №644/9753/19, від 16 червня 2021 року по справі №643/6447/19, від 15 вересня 2021 року по справі №733/324/21, п.12 постанови Пленум Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" від 31 березня 1995 року №5, листом Верховного Суду України від 01 січня 2012 року "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення".

Відповідно до п. 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України №58 від 29.07.1993 року, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів. Згідно з п. 2.2. Інструкції до трудової книжки вносяться, зокрема, відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення.

З огляду на приписи пункту 2.11, 2.12 Інструкції відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження. Після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.

На переконання суду, на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 21.02.2018 року у справі № 687/975/17, де зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.

Заявник не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у його трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто ним, більше того, недоліки її заповнення не є підставою вважати про відсутність трудового стажу заявника за спірний період. Недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для не врахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

При розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Такий правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 20 серпня 2018 року по справі №545/1472/17.

У постанові Верховного Суду від 08 лютого 2023 р. по справі №938/792/21 суд касаційної інстанції дійшов правового висновку, що законом чітко передбачено порядок заповнення трудової книжки, внесення до неї відповідних записів та змін, а саме всі необхідні дії щодо трудової книжки вчиняє роботодавець, тому лише у тому разі, коли роботодавець не виконав свого обов`язку щодо ведення трудової книжки працівника належним чином, або відмовив у зміні записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові і дату народження, то у такому випадку у суду виникнуть підстави для захисту порушеного права в судовому порядку.

Як встановлено судом, в Трудовій книжці НОМЕР_1 наявні помилки у написанні прізвища заявниці та незастережені виправлення, що є обставиною, котра перешкоджає заявниці з реалізацією її права на пенсію.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_11 заявив, що знає що ОСОБА_1 працювала на ОСОБА_13 та підтвердив, що трудова книжка серії НОМЕР_1 належить саме їй. Свідок ОСОБА_12 у судовому засіданні заявила, що особисто знайома із заявницею та підтвердила, що остання працювала тривалий час на Широківській Птахофабриці та те, що трудова книжка серії НОМЕР_1 належить заявниці ОСОБА_1 . Крім того, зазначені обставини підтверджується копією Трудової книжки з внесеними до неї відповідними записами про трудову діяльність та іншими матеріалами справи.

Оскільки метою встановлення факту, що має юридичне значення, є забезпечення можливості реалізації заявником гарантованого Конституцією України права на пенсійне забезпечення, а також те, що іншого порядку та можливості встановити факт, окрім судового, не існує, суд дійшов висновку про належність вказаних документів заявникові, тому наявні підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 у повному обсязі.

Враховуючи викладене, суд вважає, що оскільки в позасудовому порядку встановити факт належності правовстановлюючих документів неможливо, внаслідок чого ОСОБА_1 позбавлена можливості реалізувати своє право на призначення пенсії, заява підлягає задоволенню.

Як вбачається із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що відповідно до ч. 7 ст.294 ЦПК України при ухваленні судом рішення в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом та у справах окремого провадження щодо встановлення фактів, які мають юридичне значення, відсутній спір та позовні вимоги, а заявник звернулася із заявою про встановлення факту, що для неї має юридичне значення, а відтак судовий збір, сплачений при зверненні до суду необхідно залишити за заявником.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 7, 19, 23, 315, 319, 354 ЦПК України, суд

вирішив:

заяву представника - адвоката Горовенка Сергія Володимировича, подану в інтересах ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_6 , місце проживання: АДРЕСА_1 ), заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (місцезнаходження: Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул.Набережна Перемоги, 26, ), про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт належності ОСОБА_1 трудової книжки НОМЕР_10 , заведеної 03 липня 1980 року Державним сільськогосподарським підприємством "Птахофабрика "Широківська" управління птахівничої промисловості держагропрому Української РСР".

Судові витрати залишити за ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення 28.08.2025.

Суддя М.В. Панчук