ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

04 серпня 2025 року м.Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі судді Агєєва О.В. ознайомившись з апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 травня 2025 року у цивільній справі №185/10481/24 за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я на виробництві,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 травня 2025 року задоволено частково позов ОСОБА_1 до ПрАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я на виробництві.

Із вказаним рішенням суду не погодився відповідач ПрАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ», в особі Мойсеєнко Г.В. подав апеляційну скаргу безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

На виконання ухвали Дніпровського апеляційного суду про витребування справи, із Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області до Дніпровського апеляційного суду надійшла цивільна справа №185/10481/24.

Вирішуючи питання щодо можливості відкриття провадження за апеляційною скаргою та призначення її до апеляційного розгляду, апеляційний суд дійшов наступного.

Відповідно до положень частини 1 статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду першої інстанції ухвалено 30 травня 2025 року, апеляційна скарга, відповідно до даних номеру трекінгу поштового відправлення на поштовому конверті: 767, згідно відомостей офіційного сайту «Укрпошта»: https://track.ukrposhta.ua/tracking_UA, прийнята на відділенні поштового зв`язку 23 червня 2025 року. Тобто, строк на апеляційне оскарження визначений ч. 1 ст. 354 ЦПК України «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» не пропущено.

Положеннями статті 356 ЦПК України визначено вимоги які пред`являються до форми і змісту апеляційної скарги.

Частиною 3 статті 356 ЦПК України встановлено, що апеляційна скарга підписується особою, яка її подає, або представником такої особи.

Згідно із пунктом 1 частини 4 статті 356 ЦПК України, до апеляційної скарги додаються: довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо апеляційна скарга подана представником і ці документи раніше не подавалися.

Встановлено, що апеляційна скарга підписана і подана Мойсеєнко Г.В. як представником за довіреністю №3-ПУ/ШУТр/2025 від 03 січня 2025 року, копія якої додана до матеріалів скарги.

Здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи (частина 1 статті 47 ЦПК України)

Сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника (частини 1, 3 статті 58 ЦПК України).

Повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені довіреністю фізичної або юридичної особи (пункт 1 частини 1 статті 62 ЦПК України).

Самопредставництво юридичної особи - це право одноосібного виконавчого органу (керівника) чи голови (уповноваженого члена) колегіального виконавчого органу безпосередньо діяти від імені такої особи без довіреності, представляючи її інтереси в силу закону, статуту, положення.

Для визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи (органу державної влади) без додаткового уповноваження (довіреності) (позиція про що викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 серпня 2023 року у справі №740/2873/22 (провадження №61-8685св23).

У пунктах 18, 20, 25 ухвали Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2022 року у справі №303/4297/20 (провадження №14-105цс21), вказано, що «починаючи з 29 грудня 2019 року, самопредставництво юридичної особи допускає можливість вчинення у суді процесуальних дій від її імені не тільки керівником або членом виконавчого органу, але й будь-якою іншою особою, уповноваженою на такі дії за законом, статутом, положенням або трудовим договором (контрактом). Тому можливість участі у справі за правилами самопредставництва юридичної особи того, хто не є її керівником або членом її виконавчого органу, слід підтверджувати або приписом відповідного закону, або приписом статуту чи положення цієї особи, або умовами трудового договору (контракту), зокрема посадовою інструкцією (у разі, якщо такого договору у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника). Якщо інше не передбачено саме цими документами, уповноважений діяти у суді за правилами самопредставництва юридичної особи, має всі права відповідного учасника справи. Зазначене не виключає можливості додаткового подання до суду довіреності юридичної особи, проте самостійно вона не підтверджує повноваження діяти за правилами самопредставництва.

Інакше кажучи, процесуальні закони визначили, що представники сторін, третіх осіб, а також осіб, які за законом мають право звертатися до суду в інтересах інших, можуть діяти у судовому процесі або за правилами самопредставництва, або як власне представники. Останніми можуть бути: адвокати, законні представники, а у випадках, визначених у процесуальних законах, зокрема у малозначних справах, справах незначної складності, - інші особи (стаття 60 ЦПК України, стаття 58 ГПК України, стаття 57 КАС України). Повноваження саме цих представників підтверджують документи, визначені у частинах першій і четвертій статті 62 ЦПК України, частинах першій і четвертій статті 60 ГПК України, частинах першій і четвертій статті 59 КАС України. Тому неприйнятним є аргумент підписанта про те, що для самопредставництва юридичної особи достатньо виданої нею на ім`я одного з працівників довіреності.

Отже, з 29 грудня 2019 року самопредставництво юридичної особи, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування (в адміністративному судочинстві - також суб`єкта владних повноважень, який не є юридичною особою) у цивільному, господарському й адміністративному судочинствах можуть здійснювати будь-які фізичні особи, уповноважені на це саме відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту). У разі, якщо такого договору (контракту) у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника (наприклад, є посилання на посадову інструкцію), то поряд із підтвердженням наявності трудових відносин, такий працівник подає відповідний документ юридичної особи (зокрема, посадову інструкцію), у якому визначений його обов`язок представляти інтереси цієї особи в суді (діяти за правилами її самопредставництва), а за наявності - також обмеження відповідних повноважень. Наявність або відсутність у ЄДР даних про такого працівника, який поряд із керівником має право вчиняти дії від імені юридичної особи, не впливає на обов`язок останньої підтвердити повноваження цього працівника діяти у судовому процесі на підставі закону, статуту, положення, трудового договору (контракту), зокрема обсяг цих повноважень».

Подібні висновки викладені Верховним судом в ухвалах від 10 березня 2023 року у справі №185/8512/21; від 12 вересня 2024 року у справі №761/26091/23; від 06 липня 2023 року у справі №541/1799/19.

Зі змісту апеляційної скарги та доданих до неї додатків вбачається, що підписант цієї апеляційної скарги ОСОБА_2 не є керівником ПрАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ», а отже, повноваження ПрАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ», у порядку самопредставництва, можуть випливати виключно із закону, статуту, положення, трудового договору (контракту). Однак, таких документів, які б підтверджували право Мойсеєнко Г.В. діяти у порядку самопредставництва ПрАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ», апеляційному суду не надано, у матеріалах цивільної справи зазначені документи також відсутні.

Додана до апеляційної скарги довіреність №3-ПУ/ШУТр/2025 від 03 січня 2025 року на ім`я Мойсеєнко Г.В. не підтверджує наявність трудових відносин між ОСОБА_2 із ПрАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» та входження до кола її трудових обов`язків здійснення самопредставництва цієї юридичної особи.

Статтею 131-2 Конституції України встановлено, що виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення. Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Частиною 2 статті 15 ЦПК України передбачено, що представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Частиною 1 статті 60 ЦПК України визначено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Частиною 4 статті 62 ЦПК України передбачено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Частина 2 статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлює, що ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.

Разом із цим, частина 2 статті 60 ЦПК України встановлює, що під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 274 ЦПК України встановлено, що у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи; 2) що виникають з трудових відносин; 3) про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд.

Згідно частини 3 статті 274 ЦПК України, при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: ціну позову; значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; кількість сторін та інших учасників справи; чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно пунктів 1, 2 частини 6 статті 19 ЦПК України, із змінами внесеними Законом України «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України та Кодексу адміністративного судочинства України щодо гарантування права на судовий захист у малозначних спорах» №3831-IX від 19 червня 2024 року, визначено, що для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Спір у цій справі №185/10481/24 виник у зв`язку з відшкодуванням моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я на виробництві, яку позивач оцінює в сумі 255 600 грн.

Позовна заява була подана до суду першої інстанції у 2024 році.

Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 3028 грн, таким чином, тридцять розмірів прожиткового мінімуму буде складати 90 840 грн., що значно менше заявленої ціни позову.

Згідно п. 3, 4, 5 ст. 19 ЦПК України, малозначними справами є: справи про стягнення аліментів, збільшення та зменшення їх розміру, припинення стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства); справи про розірвання шлюбу; справи про захист прав споживачів, ціна позову в яких не перевищує шістдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, розгляд цієї справи не можливий як малозначної справи, або в порядку спрощеного позовного провадження, визначеного вказаними вище положеннями ЦПК України.

В Єдиному державному реєстрі адвокатів за веб-посиланням https://erau.unba.org.ua, в мережі інтернет, не містяться відомості про те, що Мойсеєнко Г.В. має право на зайняття адвокатською діяльністю, наявні матеріали апеляційної скарги та матеріали цивільної справи таких відомостей також не містять.

Таким чином, з наявних у апеляційного суду документів, не вбачається, що Мойсеєнко Г.В. наділена визначеними законодавством повноваженнями представництва інтересів ПрАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» в Дніпровському апеляційному суді.

Крім того, пунктом 3 частини 4 статті 356 ЦПК України визначено, що до апеляційної скарги додається документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною 5 статті 354 ЦПК України визначено, якщо апеляційна скарга подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення від сплати судового збору.

Статтею 3 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання до суду апеляційної скарги на судове рішення справляється судовий збір.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно надати суду документ, що підтверджує його сплату.

Апелянтом за подачу цієї апеляційної скарги судовий збір не сплачено та заявляється про відстрочення сплати судового збору, який визначено останнім в сумі 1816,80 грн.

На обґрунтування відстрочення сплати судового збору апелянт зазначає на положення ч. 2, ч. 2 ст. 136 ЦПК України, п.п. 3 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», а також на те, що у зв`язку з введення воєнного стану в Україні ПрАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» знаходиться у вкрай важкому стані для оплати судового збору.

Вирішуючи заяву апелянта про відстрочення сплати судового збору, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Згідно положень ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу за попередній календарний рік фізичної особи, яка подає позовну заяву, іншу заяву, скаргу, апеляційну чи касаційну скаргу; або 2) особами, які подають позовну заяву, іншу заяву, скаргу, апеляційну чи касаційну скаргу, є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю; або 4) заявником (позивачем) у межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) є юридична або фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, яка перебуває у судових процедурах розпорядження майном, санації або реструктуризації боргів, за клопотанням арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією) або боржника.

Проте, документів майнового стану ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», до матеріалів апеляційної скарги не додано, що позбавляє апеляційний суд, відповідно до вимог статті 136 ЦПК України, статті 8 Закону України «Про судовий збір», надати аналіз майнового стану ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» для вирішення питання про відстрочення апелянтові сплату судового збору, як це прямо передбачено у вказаними положеннями процесуального та спеціального законів.

Щодо посилань представника апелянта на введення воєнного стану в Україні, слід зазначити, що стаття 8 Закону України «Про судовий збір» не містить змін, до її застосування, з підстав введення в Україні воєнного стану.

Таким чином, за зазначених апелянтом підстав та за відсутності доказів на їх доведення, апеляційним судом не встановлено обставин для відстрочення апелянтові сплати судового збору за звернення з апеляційною скаргою у даній справі.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно п.п. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання позовної заяви майнового характеру поданою фізичною особою становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму на одну працездатну особу.

Згідно п.п. 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання, у тому числі, апеляційної скарги на рішення суду, становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Згідно ч. 4 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Позивачем ОСОБА_1 заявлялось у позові до стягнення з відповідача ПрАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» моральної шкоди заподіяної ушкодженням здоров`я на виробництві в розмірі 255600 грн, оскаржуваним рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 травня 2025 року, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково та призначено стягнення з ПрАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» на його користь у відшкодування моральної шкоди завданої ушкодженням здоров`я 80000 грн, 1% від якої становить 800 грн.

ПрАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» просить зменшити розмір моральної шкоди, що підлягає стягненню на користь позивача у зв`язку з ушкодженням здоров`я до 40000 грн., 1% від зазначеної суми становить 400 грн, що є менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 1211,20 грн (3 028 грн. х 0,4).

Враховуючи наведене вище, апелянту слід сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 1 816,80 грн (1 211,20 грн. х 150%) та подати документ який підтверджує його сплату.

Належними реквізитами для сплати судового збору є наступні: Отримувач коштів - ГУК у Дн-кiй обл/Шев.р/ 22030101, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37988155, Банк отримувача - Казначейство України (ел. адм. Подат.), Код банку отримувача (МФО) 899998, Рахунок отримувача - UA0004628, Код класифікації доходів бюджету 22030101, Призначення платежу *101 ____(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб); Сплата судового збору, за позовом _____ (назва позивача), на рішення від______ (Дата оскаржуваного рішення) по справі _____ (Номер справи), Дніпровський апеляційний суд.

Частиною 2 статті 357 ЦПК України визначено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Відповідно до положень частини 1 статті 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Вказані вище обставини перешкоджають відкриттю апеляційного провадження за цією апеляційною скаргою, у зв`язку з чим, апеляційну скаргу слід залишити без руху надавши апелянтові десятиденний строк для усунення встановлених вище недоліків апеляційної скарги наступним шляхом.

Апелянтові слід подати апеляційному суду документи визначені частиною 3 статті 58 ЦПК України, які можуть підтвердити повноваження Мойсеєнко Г.В. діяти від імені ПрАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» за правилами самопредставництва, або її повноваження на представлення інтересів ПрАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» в апеляційному суді в розумінні частини 2 статті 60 ЦПК України, або, у разі їх відсутності, подати апеляційну скаргу за підписом особи яка наділена визначеними законодавством повноваженнями додавши належні докази які це підтверджують; подати документ про сплату судового збору в сумі 1 816,80 грн для долучення його до матеріалів апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 185, 354, 356, 357 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 травня 2025 року у цивільній справі №185/10481/24 - залишити без руху.

Надати Приватному акціонерному товариству «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» десятиденний строк, з дня вручення копії цієї ухвали, для усунення вказаних в ухвалі недоліків зазначеним шляхом.

У разі невиконання ухвали і не усунення встановлених недоліків у визначений строк, апеляційна скарга вважатиметься не поданою і буде повернута особі, яка її подала.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.В. Агєєв