Справа № 185/896/20
Провадження № 2/185/2663/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2025 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Перекопського М.М.,

за участю секретаря судового засідання Приходька О.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

У лютому 2020 ПАТ АБ «Укргазбанк» звернулось до суду з позовом до до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в якому просить стягнути солідарно з відповідачів на свою користь заборгованість за кредитним договором у сумі 306951,80 грн та судовий збір.

Позов обґрунтовано тим, що між позивачем та ОСОБА_1 (відповідач-1) укладено кредитний договір № 2233/18-312 від 25 листопада 2011 року, за умовами якого відповідач-1 отримав кредит у сумі 279 000 зі сплатою 15,3 % річних до 24 листопада 2031 року. В якості забезпечення зобов`язань за кредитним договором, між банком та ОСОБА_2 (відповідач-2) було укладено договір поруки № 312/18-1 від 25 листопада 2011 року. Зобов`язання за кредитним договором не виконано, у зв`язку з чим, станом на 11 січня 2020 року утворилася заборгованість на загальну суму 306951,80 грн, що складається з: 272 202,73 грн заборгованість за кредитом, 34 749,07 грн нараховані та несплачені проценти за користування кредитом за період з 01.07.2014 р. по 30.04.2015 р.

Представник позивача просив позов задовольнити в повному обсязі, підтримав доводи викладені у позовній заяві, надав для огляду оригінал кредитного договору та договору поруки, на підставі яких нарахована заборгованість. Також суду пояснив, що останній платіж був здійснений 08.07.2014 року.

Представник відповідача подав відзив, в якому просив застосувати наслідки пропуску строку позовної давності та просив відмовити у задоволенні позову.

Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 25 листопада 2011 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 2233/18-312, за умовами якого останній отримав від банку кредит в сумі 279 000 грн. зі сплатою 15,3 % річних в межах строку кредитування та 20,3 % річних за користування кредитними коштами, що не повернуті у терміни, передбачені цим договором, на строк з 25 листопада 2011 р. по 24 листопада 2031 р. (а.с.15-17).

Згідно договору поруки № 312/18-1 від 25 листопада 2011 року, підписаного позивачем та відповідачами, ОСОБА_2 зобов`язується перед кредитором відповідати за виконання позичальником зобов`язань по кредитному договору № 2233/18-312 від 25 листопада 2011 року (а.с.18).

Відповідно до ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Зобов`язання передбачені кредитним договором відповідач-1 не виконав. Станом на 11 січня 2020 року утворилася заборгованість на загальну суму 306 951,80 грн, що складається з: 272 202,73 грн заборгованість за кредитом, 34 749,07 грн нараховані та несплачені проценти за користування кредитом за період з 01.07.2014 року по 30.04.2015 року.

Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Представник відповідача просив застосувати наслідки пропуску позивачем строків позовної давності.

З розрахунку заборгованості, наданого позивачем, вбачається нарахування відсотків за період 01.07.2014 року по 30.04.2015 року.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до п. 5.8 Кредитного договору № 2233/18-312 від 25.11.2011 р. строк позовної давності за цим Договором встановлюється Сторонами у три роки, у тому числі вимоги по поверненню: процентів за користування кредитними коштами та суми заборгованості по кредиту з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, штрафів та всіх видатків, понесених Банком під час виконання умов цього Договору.

Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (стаття 253 ЦК України).

Згідно конверта позивач звернувся до суду з позовом 03.02.2020 року. Отже, задоволенню підлягають вимоги з 03.02.2017 року, а у задоволенні вимог, що передують цій даті слід відмовити у зв`язку з пропуском строку позовної давності.

Враховуючи те, що п. 3.1 договору передбачений порядок погашення заборгованості щомісячними платежами по 3738 грн та з врахуванням графіку платежів за договором, в межах позовних вимог стягнунню підлягають щомісячні платежі з лютого 2017 року по січень 2020 року, а саме за 36 місяців, що складає 36 х 3738 грн = 134568 грн. В іншій частині позовних вимог слід відмовити.

У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.2,12,19,81,89,263,265 ЦПК України, суд

ухвалив:

Задовольнити частково позов Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором №2233/18-312 від 25.11.2011, яка утворилась станом на 11 січня 2020 року в розмірі 134568 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» судові витрати в розмірі 1009,26 грн з кожного.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники:

Позивач: Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк», , місцезнаходження за адресою: м.Київ, вул.Єреванська, 1.

Відповідач 1: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач 2: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя М. М. Перекопський