Справа № 732/66/25
Провадження № 6/732/6/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2025 року м.Городня

Городнняський районний суд Чернігівської області у складі: головуючого судді Карпинської Н.М., секретар Воропаєва К.В., за участі ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Городня заяву ОСОБА_1 (заінтересовані особи: стягувач у виконавчому провадженні Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика», приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Палігін Олександр Петрович) про відстрочку виконання рішення суду,-

ВСТАНОВИВ:

У суді зареєстрована заява ОСОБА_1 , в якій він просить відстрочити виконання рішення Городнянського районного суду Чернігівської області від 03 квітня 2025 року про стягнення з нього на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» заборгованості за договором позики № 469941-КС-001 в загальному розмірі 51686,12 грн та судового збору в сумі 2422,40 грн.

Вказує, що виконання рішення суду ускладнено скрутним матеріальним станом, який викликаний тривалим лікуванням його дружини, яка померла від онкологічного захворювання, та який викликаний його лікуванням.

Представник ТОВ «Бізнес Позика» Виноградов Ю.Е. подав заперечення на заяву ОСОБА_2 (а.с.86-92), вказуючи, що нема підстав вважати, що ОСОБА_1 взагалі має намір сплатити заборгованість після відстрочки виконання судового рішення. На думку представника стягувача заява боржника спрямована на уникнення ним цивільно-правової відповідальності за договором. Доказів, які б були підставою для задоволення заяви ним не подано, він не був позбавлений права на врегулювання між сторонами кредитної заборгованості, однак у наданий строк самоусунувся від врегулювання спору. У задоволенні заяви про відстрочення виконання рішення суду стягувач просив відмовити. Розгляд заяви просив здійснювати за письмовими матеріалами без особистої участі представника стягувача.

У судовому засіданні Мазунін В.В. підтримав свою заяву і просив її задовольнити. Додатково просив врахувати суд його невиконані зобов`язання перед іншими кредиторами та зважити на стан його здоров`я. Вказував, що за позовом "Ідея Банк" з нього стягнуто 154084,10 грн також стягнуто борг і на користь ТОВ ФК "Європейська агенція з повернення боргів". Зазначав, що у воєнний час значно знизилася його заробітна плата, скасовані додаткові пільги, він сплачує дороговартісні комунальні послуги.

Заслухавши ОСОБА_1 , вивчивши мотиви заявленого клопотання та документи до нього додані, оцінивши заперечення стягувача, суд підстав для відстрочення рішення не знаходить.

Встановлено, що 03 квітня 2025 року задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором. Стягнуто із ОСОБА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА заборгованість за Договором № 469941-КС-001 про надання кредиту від 11.07.2023 в сумі 51686,12 гривень, що включає 14414,90 грн прострочених платежів по тілу кредиту та 37271,22 грн прострочених платежів по процентам. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА 2422,40 грн сплаченого позивачем судового збору.

17.06.2025 приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Палігіним Олександром Петровичем відкрито виконавче провадження № 783961 про примусове виконання вказаного рішення суду за виконавчим листом № 732/66/25 виданим 12.05.2025.

17.06.2025 приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Палігіним Олександром Петровичем накладено арешт на грошові кошти/електронні гроші на відкритих рахунках/електронних гаманцях у межах суми звернення стягнення 59959,02 грн.

Судом враховується, що документи про стан здоров`я дружини ОСОБА_1 подані за період, який не відноситься до часу укладеного договору, за яким стягнуто борг, а сама дружина ОСОБА_1 померла за три місяці до дати укладеного між ОСОБА_3 і ТОВ «Бізнес позика» кредитного договору.

Згідно частини 3 статті 435 ЦПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

З аналізу вказаної норми права вбачається, що підставою для відстрочки рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим судом способом. При вирішенні питання про відстрочку виконання рішення враховуються, зокрема, матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.

Відстрочення виконання рішення є правом, а не обов`язком суду, яке реалізується виключно у виняткових випадках за наявності підстав, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, та доказів, що підтверджують наявність таких підстав.

Відповідно до приписів ст.ст. 12,81 ЦПК України саме на заявника покладається обов`язок доведення існування відповідних обставин.

Обставини усвідомленого недодержання добровільно взятих на себе кредитних зобов`язань, чи відсутність у боржника необхідних коштів, не звільняють боржника від відповідальності за порушення зобов`язання (стаття 617 Цивільного кодексу України). За таких обставин і подані документи про захворювання заявника не можуть бути прийняті за основу рішення суду про відстрочку виконання судового рішення. Розмір комунальних послуг та існування інших кредитних зобов`язань мав враховувати позичальник перед оформленням чергового кредиту.

Повідомлені ОСОБА_1 причини не є самостійними та достатніми підставами для відстрочення виконання судового рішення. У зв`язку із наведеним слід зазначити, що питання відстрочення рішення суду знаходиться у площинні процесуального права. Разом з тим, підстави, а саме наявність обставин, що ускладнюють виконання судового рішення залежать від предмету спору, тобто у межах спірних правовідносин залежать від правової природи виниклого, утвореного боргу.

Необхідною умовою задоволення заяви про відстрочення виконання рішення суду є з`ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін, а тому повинні досліджуватися та оцінюватися доводи та заперечення як позивача, так і відповідача.

Негативні фінансові показники у теперішньому стані ОСОБА_1 як клієнта кількох банків та інших кредитних організацій, де у нього утворилися борги, стали наслідком вираження його волі, а не чинником непереборних обставин, які не залежали від волі позичальника. Кредитні організації діють на основі платності наданих кредитів та не ведуть діяльність як благодійні фонди. Цього в силу життєвого досвіду, віку, набутих знань і освіти ОСОБА_1 не міг не усвідомлювати під час укладення численних договорів.

При цьому суд враховує, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 року № 11-рп/2012); відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Greece), від 19.03.1997 року, пункт 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-II); за певних обставин затримка з виконанням судового рішення може бути виправданою, але затримка не може бути такою, що спотворює сутність гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції права (рішення у справі "Іммобільяре Саффі" проти Італії", № 22774/93, п. 74, ECHR 1999-V).

Враховуючи те, що існування заборгованості, підтверджене обов`язковим та таким, що підлягає виконанню, судовим рішенням, яке надає особі, на чию користь воно було винесено, "легітимні сподівання" на те, що заборгованість буде йому сплачено та така заборгованість становить "майно" цієї особи у розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції (рішення у справі "Пономарьов проти України" від 03.04.2008), то з метою недопущення порушення гарантованих Конституцією України та Конвенцією права на справедливий суд та права на повагу до приватної власності суд, який надає відстрочку чи розстрочку у виконанні рішення, у кожному конкретному випадку повинен встановити: 1) чи затримка у виконанні рішення зумовлена особливими і непереборними обставинами; 2) чи передбачена домовленістю сторін чи у національному законодавстві компенсація "потерпілій стороні" за затримку виконання рішення, ухваленого на його користь судового рішення, та індексації присудженої суми; 3) чи не є період виконання рішення надмірно тривалим для стягувача як "потерпілої сторони"; 4) чи дотримано справедливий баланс інтересів сторін у спорі.

У цьому контексті для виправдовування затримки виконання рішення суду недостатньо лише зазначити про відсутність у боржника коштів. Обов`язково мають враховуватися і інтереси іншої сторони спору, на користь якої прийнято рішення. Тобто відстрочення виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника.

В даному випадку задоволення заяви ОСОБА_1 при недоведеності ним, що затримка у виконанні рішення зумовлена особливими і непереборними обставинами, а також за відсутності домовленості сторін, неодмінно порушить справедливий баланс інтересів сторін у спорі.

За таких обставин у задоволенні вимог заяви ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись ст..ст.435,261 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відстрочку виконання рішення Городнянського районного суду Чернігівської області від 03 квітня 2025 року.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Датою складення повного тексту ухвали суду є 06 серпня 2025 року.

Суддя Карпинська Н.М.