ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 686/18805/23

Провадження № 22-ц/820/1676/25

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Ярмолюка О.І. (суддя-доповідач), Грох Л.М., Янчук Т.О.,

секретар судового засідання Плінська І.П.,

з участю позивачки ОСОБА_1 ,

представника позивачки ОСОБА_2 ,

представниці відповідачів ОСОБА_3 ,

представниці відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , Головного управління Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у Хмельницькій області про скасування державної реєстрації земельної ділянки з припиненням права власності за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 8 травня 2025 року,

встановив:

1.Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2023 року ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , Головного управління Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у Хмельницькій області (далі Держгеокадастр) про скасування державної реєстрації земельної ділянки з припиненням права власності.

ОСОБА_5 зазначила, що вона є власницею квартири АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,0526 га з кадастровим номером :01:006:0016 (далі земельна ділянка :01:006:0016) по АДРЕСА_2 . Земельна ділянка площею 0,0377 га з кадастровим номером :01:006:0129 за тією ж адресою (далі земельна ділянка :01:006:0129) належить на праві власності ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Ці земельні ділянки були сформовані в результаті поділу земельної ділянки між власниками квартир АДРЕСА_3 і АДРЕСА_1 по капітальній стіні будинку. Координати поворотних точок меж земельних ділянок у технічній документації із землеустрою не відповідають фактичному землекористуванню, оскільки на земельній ділянці відповідачів частково розташована квартира позивачки. Наразі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відмовляються добровільно внести зміни до відомостей Державного земельного кадастру. Оскільки передача у власність належної відповідачам земельної ділянки :01:006:0129 була здійснена незаконно, то слід скасувати державну реєстрацію цієї ділянки як об`єкта цивільних прав з одночасним припиненням права власності ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на земельну ділянку.

За таких обставин ОСОБА_5 просила суд скасувати державну реєстрацію земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) з кадастровим номером :01:006:0129, що належить на праві власності ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з припиненням права власності останніх на цю ділянку.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 8 травня 2025 року в позові відмовлено.

Суд першої інстанції керувався тим, що за договором купівлі-продажу від 17 січня 2020 року ОСОБА_6 і ОСОБА_7 придбали земельну ділянку :01:006:0129, яка була вільною від забудови. ОСОБА_5 як суміжний землекористувач здійснила самочинне будівництво на частині цієї ділянки. Рішенням суду в іншій цивільній справі зобов`язано ОСОБА_5 усунути перешкоди у користуванні спірною земельною ділянкою та здійснити демонтаж самочинного будівництва. Позивачкою не доведено порушення свого права, внаслідок чого підстави для скасування державної реєстрації земельної ділянки з припинення права власності відсутні.

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що належна ОСОБА_6 і ОСОБА_7 земельна ділянка :01:006:0129 накладається на земельну ділянку, яка перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_5 . Відтак передача у власність земельної ділянки :01:006:0129 була здійснена незаконно, внаслідок чого слід скасувати державну реєстрацію цієї ділянки як об`єкта цивільних прав з одночасним припиненням права власності ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на земельну ділянку. Суд першої інстанції не застосував правильно норми чинного законодавства, не дав належної оцінки дослідженим доказам і дійшов помилкового висновку про необґрунтованість позову. Також суд помилково визнав преюдиціальним рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 31 серпня 2023 року у справі №686/22497/21.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Держгеокадастр, ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , не подали відзив на апеляційну скаргу.

2.Мотивувальна частина

Позиція суду апеляційної інстанції

Статтею 375 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши учасників судового процесу та дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Встановлені судами першої та апеляційної інстанції обставини

ОСОБА_5 є власницею квартири АДРЕСА_4 , та земельної ділянки :01:006:0016.

Суміжна земельна ділянка :01:006:0129 належить ОСОБА_6 і ОСОБА_7 на праві спільної часткової власності в рівних частках. На цій земельній ділянці розміщено належний ОСОБА_6 і ОСОБА_7 житловий будинок «А-4» загальною площею 710,9 кв.м, житловою площею 179,0 кв.м.

Належні ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 земельні ділянки були сформовані в результаті поділу земельної ділянки площею 0,0907 га між власниками квартир АДРЕСА_3 і АДРЕСА_4 . Одна із меж земельних ділянок проходила по капітальній стіні будинку, яка розділяла квартири.

8 жовтня 2004 року земельна ділянка :01:006:0016 зареєстрована як об`єкт цивільних прав у Державному земельному кадастрі (категорія земель землі житлової та громадської забудови, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), код цільового призначення 02.01).

Земельна ділянка :01:006:0129 зареєстрована у Державному земельному кадастрі як об`єкт цивільних прав 9 жовтня 2009 року (категорія земель землі житлової та громадської забудови, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), код цільового призначення 02.01).

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 31 серпня 2023 року у справі №686/22497/21 зобов`язано ОСОБА_5 усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою площею 0,0377 га, кадастровий номер :01:006:0129, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована по АДРЕСА_2 , шляхом демонтажу частини нерухомого майна об`єкта, що знаходиться на території земельної ділянки площею 0,0526 га, кадастровий номер :01:006:0016, з розташуванням найбільш виступної конструкції стіни такого об`єкта не менше одного метра до межі земельної ділянки площею 0,0377 га, кадастровий номер :01:006:0129.

Згідно з висновком експерта за результатами проведення земельно-технічної експертизи від 24 лютого 2025 року №305/24-26: встановлене ФОП ОСОБА_8 в 2023 році фактичне розміщення меж земельної ділянки кадастровий номер :01:006:0016 не відповідає її геодезичним координатам, зазначеним у Державному земельному кадастрі; надати відповідь, чи являються достовірними координати місцевої системи координат поворотних точок меж земельної ділянки площею 0,0526 га, кадастровий номер :01:006:0016, та земельної ділянки площею 0,0377 га, кадастровий номер :01:006:0129, які утворилися в результаті поділу земельної ділянки між власниками квартир АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 , не можливе; фактичне проходження межі по капітальній стіні будинку, яка розділяла власників квартир АДРЕСА_3 та АДРЕСА_1 між земельною ділянкою площею 0,0526 га, кадастровий номер :01:006:0016, яка знаходиться на АДРЕСА_2 , та земельної ділянки площею 0,0377 га, кадастровий номер :01:006:0129, яка знаходиться на АДРЕСА_2 , не відповідає відомостям електронних обмінних файлів; чинним законодавством передбачена можливість приведення у відповідність конфігурації та відомостей про координати поворотних точок меж земельних ділянок з кадастровими номерами :01:006:0016 та :01:006:0129 у Державному земельному кадастрі з огляду на фактичне (в натурі) користування земельними ділянками.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції

Статтею 14 Конституції України встановлено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до статті 78 Земельного кодексу України (далі ЗК України) право власності на землю це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності.

За змістом пункту «а» частини першої статті 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами .

Як передбачено частиною першою статті 38 ЗК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин), до земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки в межах населених пунктів, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об`єктів загального користування.

Статтями 125 і 126 ЗК України визначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Згідно зі статтею 2 Закону України від 1 липня 2004 року №1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі Закон №1952-IV) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі державна реєстрація прав) офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Із норм частини першої статті 4, частини першої статті 5 Закону №1952-ІV слідує, що державній реєстрації прав підлягає право власності на земельну ділянку.

Статтею 79-1 ЗК України встановлено, що формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Відповідно до статті 193 ЗК України державний земельний кадастр єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах кордонів України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.

За змістом статті 202 ЗК України державна реєстрація земельних ділянок здійснюється у Державному земельному кадастрі в порядку, встановленому Законом.

В силу статті 24 Закону України від 7 липня 2011 року №3613-VI «Про Державний земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: поділу чи об`єднання земельних ділянок; якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника; ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки. Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень).

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Із положень частини четвертої статті 82 ЦПК України слідує, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що громадяни та юридичні особи як суб`єкти права можуть набувати земельні ділянки державної або комунальної власності у приватну власність.

Громадяни можуть набувати земельні ділянки у власність на підставі цивільно-правових угод, у тому числі за договором купівлі-продажу. У власності громадян перебувають земельні ділянки, які призначені для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибні ділянки).

Право власності громадян на земельні ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права.

Земельні ділянки як об`єкти цивільних прав мають бути сформовані та зареєстровані у Державному земельному кадастрі в установленому законом порядку. Державна реєстрація земельної ділянки скасовується на підставі судового рішення внаслідок визнання судом такої реєстрації незаконною.

Землекористування в Україні здійснюється з дотриманням правового режиму використання земель. У зв`язку з цим, чинне законодавство встановлює поділ земель України на відповідні категорії на основі природних (екологічних) ознак та соціально-економічних і виробничих характеристик використання земель.

Право на звернення до суду гарантується чинним законодавством і може бути реалізоване, зокрема, коли особа вважає, що її право порушується, не визнається або оспорюється. При цьому саме на позивача покладається обов`язок довести порушення своїх прав, свобод та інтересів у спірних правовідносинах. Водночас обставини, які встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, в якій брали участь ті самі особи, не підлягають доказуванню.

Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права чи інтереси цієї особи, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Зібрані докази вказують на те, що належні сторонам земельні ділянки :01:006:0129 і :01:006:0016 утворилися в результаті поділу присадибної ділянки площею 0,0907 по АДРЕСА_2 . За наслідками поділу ці ділянки буди зареєстровані у Державному земельному кадастрі як об`єкти цивільних прав.

ОСОБА_6 і ОСОБА_7 набули право власності на земельну ділянку :01:006:0129 за договором купівлі-продажу, тобто в установленому законом порядку.

Між сторонами існує спір щодо суміжного землекористування.

Під час вирішення спору у справі №686/22497/21 за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5 , третя особа ОСОБА_7 , про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою предметом дослідження були наявність накладення земельних ділянок сторін, а також невідповідність поворотних точок меж земельних ділянок у документації із землеустрою фактичному землекористуванню.

Судом було встановлено, що ОСОБА_6 і ОСОБА_7 набули земельну ділянку :01:006:0129 правомірно, а ОСОБА_5 здійснила на частині цієї ділянки самочинне будівництво, яке порушує право ОСОБА_6 і ОСОБА_7 на користування земельною ділянкою.

Водночас суд захистив порушене право ОСОБА_6 шляхом демонтажу частини нерухомого майна зведеного ОСОБА_5 об`єкта та відступу цього об`єкта не менше одного метра від межі земельної ділянки :01:006:0129.

Отже судом в іншій судовій справі встановлено правомірність набуття ОСОБА_6 і ОСОБА_7 права власності на земельну ділянку :01:006:0129 у відповідних межах.

Ці обставини не підлягали доказуванню у справі №686/18805/23 за позовом ОСОБА_5 , яка переглядається апеляційним судом.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що ОСОБА_5 не доведено порушення свого права, внаслідок чого підстави для задоволення її позову відсутні.

Посилання ОСОБА_5 на незаконність передачі земельної ділянки :01:006:0129 у власність, у зв`язку з чим підлягає скасуванню державна реєстрація цієї ділянки як об`єкта цивільних прав з одночасним припиненням права власності ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на земельну ділянку, не ґрунтуються на нормах чинного законодавства та фактичних обставинах справи.

Суд першої інстанції з`ясував усі обставини справи, а його висновки відповідають цим обставинам. Також суд правильно визначився з правовими нормами, які регулюють спірні правовідносини. Доводи апеляційної скарги про порушення судом норм процесуального та матеріального права є безпідставними.

Крім того, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Спір щодо державної реєстрації земельної ділянки як об`єкта цивільних прав треба розглядати як спір, пов`язаний із порушенням прав позивача іншою особою, на користь якої вчинена реєстраційна дія. Така особа є належним відповідачем у справі. Участь державного реєстратора в якості відповідача (якщо позивач вважає його винним у порушенні прав) у спорі не змінює його цивільно-правового характеру.

Близьку за змістом правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду в постановах від 14 грудня 2022 року (справа №461/12525/15-ц), від 4 вересня 2018 року (справа №823/2042/16), від 1 квітня 2020 року (справа №520/13067/17).

ОСОБА_5 оскаржує реєстрацію земельної ділянки як об`єкта цивільних прав у Державному земельному кадастрі, у зв`язку з чим вона пред`явила позов до Держгеокадастру як реєстратора та адміністратора цього реєстру.

Зміст і характер спірних правовідносин свідчать про те, що спір у ОСОБА_5 виник саме з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які мають відповідати за пред`явленими вимогами.

Отже Держгеокадастр є неналежним відповідачем у справі.

3. Висновки суду апеляційної інстанції

Рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм закону, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись статтями 374, 375, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України,

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 8 травня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 11 серпня 2025 року.

Судді: О.І. Ярмолюк

Л.М. Грох

Т.О. Янчук

Головуючий у першій інстанції Мазурок О.В.

Доповідач Ярмолюк О.І. Категорія 47