Справа № 168/725/25
Провадження № 2/168/333/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2025 року сел. Стара Вижівка

Старовижівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого-судді Малюти А.В.,

секретаря судових засідань Сулеви Н.С.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Дубечненської сільської ради Ковельського району Волинської області, ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_4 , про визнання права власності на нерухоме майно,

учасники справи в судове засідання не з`явилися,

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позиції позивача та відповідача

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до відповідачів, в якому просили визнати за ними право власності по 17/100 частки за кожним у нежитловому приміщенні (А-1), загальною площею 63,5 кв.м., з яких 48,6 кв.м. основна площа, а 14,9 кв.м. підсобна площа, по АДРЕСА_1 . Крім цього просили залишити у спільному користуванні співвласників коридор № 1 площею 6,2 кв.м. та коридор № 3, площею 3,5 кв.м. по АДРЕСА_1 . Судові витрати позивачі залишили за собою.

Позов мотивований тим, що 29 січня 1993 року було створено МП «Еллона». Засновниками МП «Еллона» були ОСОБА_1 (позивачка), ОСОБА_2 (позивач) та ОСОБА_3 (відповідачка). 28 лютого 1996 року між представником Фонду державного майна України в Старовижівському районі та товариством покупців МП «Еллона» було укладено договір купівлі-продажу державного майна при викупі. Що підтверджується актом передачі державного майна від 30 березня 1996 року. Фактична вартість нерухомого майна склала 50 000 000,00 карбованців. 07 грудня 1999 року розпорядженням № 387 першого заступника голови Старовижівської РДА було скасовано державну реєстрацію МП «Еллона». Проте, в результаті ліквідації підприємства не було вирішено питання щодо нерухомого майна, яке рахувалось за підприємством. Відповідно до технічного паспорта приміщення (А-1) по АДРЕСА_1 складається з: №1 коридор площею 6,2 кв.м., №2 кладова площею 5,2 кв.м., №3 коридор площею 3,5 кв.м., №4 кімната площею 10,8 кв.м., №5 кімната площею 14,8 кв.м., № 6 кімната площею 11,7 кв.м., №7 кімната площею 11,3 кв.м. Всього по будівлі: 63,5 кв.м., з яких 48,6 кв.м. основна площа,14,9 кв.м. підсобна площа.

Згідно довідки про розрахунок частки об`єкта нерухомого майна МП «Еллон» приміщення по АДРЕСА_1 складається: приміщення № 6 - кімната площею 11,7 кв.м., що становить 34,00%.

66/100 частки нежитлового приміщення по АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_4 .

Тому позивачі просили визнати за ними право власності по 17/100 частки за кожним на частину нежитлового приміщення в будинку АДРЕСА_1 . Судові витрати позивачі залишили за собою.

Відповідачі відзиву на позов не подали.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача пояснень щодо позову не надала.

Заяви (клопотання) учасників справи.

Представник позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 адвокат Півень Г.В. подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позов підтримав та просив його задовольнити.

Від відповідача - Дубечненської сільськоїради до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутності їхнього представника. Не заперечили щодо вирішення справи в користь позивачів, за умови достатніх правових підстав.

Від відповідачки ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд справи у її відсутності. Не заперечила щодо задоволення позову.

Від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_4 надійшла заява про розгляд справи у її відсутності. Не заперечила щодо задоволення позову.

Інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду 04 серпня 2025 року відкрито провадження у справі. Цією ж ухвалою прийнято рішення про розгляд у порядку загального позовного провадження. Запропоновано відповідачеві надати відзив на позовну заяву

Відповідачі подали до суду заяви про визнання позовних вимог. Дана обставини, в силу вимог статті 206 ЦПК України, серед інших, є підставою для задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Відповідно до частин 3, 4 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, суд розглядає справу в порядку, встановленому частиною 2 статті 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Фактичні обставини встановлені Судом.

04 серпня 1992 року розпорядженням першого заступника голови Старовижівської районної державної адміністрації № 118 було створено мале підприємство «Еллон». Директор- Бондар Наталія Семенівна.

З довідки Волинського обласного управління статистики від 29 січня 1993 року вбачається, що МП «Еллон» зареєстровано в системі загальносоюзного класифікатора підприємств і установ (свідоцтво № 1380).

Загальними зборами членів трудового колективу від 20 вересня 1995 року МДП «Еллона» ухвалено подати заяву на приватизацію приміщення, в якому розміщене МП «Еллона», створено товариство покупців, затверджено угоду про спільну діяльність, обрано головою товариства покупців ОСОБА_1 .

Наказом представництва Фонду державного майна України у Старовижівському районі від 29 вересня 1995 року № 10 зареєстровано товариство покупців, створене членами трудового колективу МП «Еллона».

29 вересня 1995 року представництвом ФДМУ у Старовижівському районі затверджено Угоду про спільну діяльність.

Позивачка ОСОБА_1 є власником майнового сертифіката МДП «Еллона» №0622195. Позивач ОСОБА_2 є власником майнового сертифіката МДП «Еллона» №0622321. Що підтверджується реєстрами іменних приватизаційних майнових сертифікатів.

З акту прийому-передачі майна державного підприємства від 30 березня 1996 року вбачається, що представництво Фонду державного майна України у Старовижівському районі в особі начальника Гаврилюк О.П. передало, а товариство покупців МДП «Еллона» в особі Глови В.С. прийняло, продане 28 лютого 1996 року шляхом викупу приміщення (одна кімната) загальною площею 11,6 кв.м. по АДРЕСА_1 , вартістю 50 млн. карб. Передача проводилась згідно з договором купівлі-продажу від 28 лютого 1996 року, засвідченим нотаріально 28 лютого 1996 року в Старовижівській державній нотаріальній конторі та зареєстрованим Старовижівською районною державною адміністрацією.

З доручень № 191 від 26 грудня 1995 року, № 67 від 28 березня 1996 року (на погашення та зарахування готівкових приватизаційних майнових сертифікатів) вбачається, що регіональне відділення фонду держмайна по Волинській області доручило товариству покупців МДП «Еллона» погасити та подати погашені готівкові приватизаційні майнові сертифікати для зарахування до позабюджетного фонду приватизації згідно з договором купівлі-продажу. Загальна сума 50 млн карб. Що також підтверджується вимогами на передачу приватизаційних майнових сертифікатів державному фонду майна - № 1 від 21 грудня 1995 року серії ВК № 0622195 та № 4 від 20 березня 1996 року серії ВК № 0622321.

Розпорядженням першого заступника голови Старовижівської районної державної адміністрації від 07 грудня 1999 року № 387 скасовано державну реєстрацію МП «Еллона».

З довідки Дубечненської сільської ради вбачається, що МП «Еллона» було виділено земельну ділянку комунальної власності орієнтовною площею 0,03 за по АДРЕСА_1 , для обслуговування приміщення. Рішення про розробку землевпорядної документації на дану земельну ділянку Дубечненською сільською радою не приймалось. Приміщення колишнього МП «Еллона» не перебуває в управлінні (на балансі) Дубечненської сільської ради.

Рішенням Старовижівського районного суду Волинської області від 19 листопада 2024 року позов ОСОБА_4 до Дубечненської сільської ради Ковельського району Волинської області про визнання права власності на нерухоме майно - задовольнили повністю. Визнали за ОСОБА_4 право власності на частину нежитлового приміщення (А-1) в будинку АДРЕСА_1 , яке складається з кладової № 2 площею 5,2 м2., кімнати № НОМЕР_1 площею 10,8 м2., кімнати № 5 площею 14,8 м2., кімнати № 7 площею 11,3 м2, (загальна площа частини нежитлового приміщення (А-1) становить 42,1 м2 , що у відсотковому відношенні становить 66,0 відсотків).

Позивачкою виготовлено технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна по АДРЕСА_1 .

Відповідно до технічного паспорта приміщенні (А-1) по АДРЕСА_1 складається з: №1 коридор площею 6,2 кв.м., №2 кладова площею 5,2 кв.м., №3 коридор площею 3,5 кв.м., №4 кімната площею 10,8 кв.м., №5 кімната площею 14,8 кв.м., № 6 кімната площею 11,7 кв.м., №7 кімната площею 11,3 кв.м. Всього по будівлі: 63,5 кв.м., з яких 48,6 кв.м. основна площа,14,9 кв.м. підсобна площа.

МП «Еллона» належить приміщення № 6 кімната площею 11,7 кв.м. Що у відсотковому відношенні становить 34%. Приміщення коридор № 1 площею 6,2 кв.м. та коридор № 3 площею 3,5 кв.м. перебувають у спільному користуванні.

Вартість нерухомого майна (кімнати АДРЕСА_2 становить 16 288,00 грн.

Оцінка Суду

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до статтей 321, 328, 392 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно зі статтею 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно із статтею 1 Закону України «Про приватизацію державного майна», який втратив чинність 07 березня 2018 року та діяв на час виникнення спірних правовідносин, приватизація державного майна (далі приватизація) це платне відчуження майна, що перебуває у державній власності, у тому числі разом із земельною ділянкою державної власності, на якій розташований об`єкт, що підлягає приватизації, на користь фізичних та юридичних осіб, які можуть бути покупцями відповідно до цього Закону, з метою підвищення соціально-економічної ефективності виробництва та залучення коштів для здійснення структурної перебудови економіки.

Відповідно до частини 1, 4 статті 27 зазначеного закону при приватизації об`єкта державної власності шляхом його викупу, продажу на аукціоні, за конкурсом між продавцем і покупцем укладається відповідний договір купівлі-продажу. Договір купівлі-продажу підлягає нотаріальному посвідченню та у випадках передбачених законом, державній реєстрації. Права власності на об`єкт переходить до покупця після сплати в повному обсязі ціни продажу об`єкта.

Відповідно до частини 1 статті 23 Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)», який втратив чинність 07 березня 2018 року та був чинним на час виникнення спірних правовідносин, право волосності на державних майно підтверджується договором купівлі-продажу, який укладається між покупцем та уповноваженим представником відповідного органу приватизації, а також актом приймання-передачі зазначеного майна. Договір купівлі-продажу державного майна підлягає нотаріальному посвідченню та у випадках, передбачених законом, державний реєстрації.

Згідно з частиною 5 статті 23 зазначеного закону договір купівлі-продажу є підставою для внесення коштів у банківську установу на обумовлений договором рахунок як оплату за придбаний об`єкт приватизації. Покупець зобов`язаний внести зазначені платежі протягом 30 календарних днів з моменту нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу.

.Згідно зі статтею 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини 3 статті 640 ЦК України договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення.

Відповідно до статті 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом, при цьому право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Отже, в результаті приватизації майна МП «Еллона» було використано два приватизаційні сертифікати, які належали позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Як голова товариства покупців ОСОБА_1 , при приватизації об`єкта державної власності шляхом його викупу уклала відповідний договір купівлі-продажу із представництвом фонду державного майна, який посвідчений нотаріально. Що стало підставою для внесення коштів у банківську установу на обумовлений договором рахунок як оплату за придбаний об`єкт приватизації. Тобто відбулось повне виконання умов договору. ОСОБА_4 є єдиним власником майна МП «Обнова». З моменту ліквідації підприємства не було вирішено питання щодо нерухомого майна. Проте, позивачка не припиняла фактично володіти та користуватись вищевказаним нежитловим приміщенням. Але правовстановлюючідокументи на це майно у неї відсутні.

Суд, давши мотивовану оцінку кожному аргументу, наведеному позивачкою в позовній заяві, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, дійшов висновку про задоволення позовних вимог повністю.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи клопотання позивачки, витрати по сплаті судового збору залишити за позивачкою.

Керуючись статтями 321, 328, 334, 392, 638, 640, 655 ЦК України,

Законами України «Про приватизацію державного майна», «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)»,

статтями 12, 81, 141, 200, 206, 229, 247, 352-355 ЦПК України,

суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Дубечненської сільської ради Ковельського району Волинської області, ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_4 , про визнання права власності на нерухоме майно- задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 17/100 частки нежитлового приміщення (А-1) загальною площею 63,5 кв.м., з яких 48,6 кв.м. основна площа, 14,9 кв.м. підсобна площа ( у спільному володінні та користуванні перебуває кімнати № 6 площею 11,7 кв.м.) в будинку АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 17/100 частки нежитлового приміщення (А-1) загальною площею 63,5 кв.м., з яких 48,6 кв.м. основна площа, 14,9 кв.м. підсобна площа ( у спільному володінні та користуванні перебуває кімнати № 6 площею 11,7 кв.м.) в будинку АДРЕСА_1 .

У спільному користуванні співвласників залишити такі нежитлові приміщення: коридор № 1 площею 6,2 кв.м. та коридор № 3 площею 3,5 кв.м. в будинку АДРЕСА_1 .

Витрати по сплаті судового збору залишити за позивачами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення ухвалене і надруковане,, перебуваючи в нарадчій кімнаті, 20 серпня 2025 року в єдиному екземплярі.

Ім`я (найменування) сторін :

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_3 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 16.05.1997 року Старовижівським РВ УМВС України у Волинській області; РНОКПП НОМЕР_3 .

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса проживання: АДРЕСА_3 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий 15.05.1997 року Старовижівським РВ УМВС України у Волинській області; РНОКПП НОМЕР_5 .

Відповідач: Дубечненська сільська рада Ковельського району Волинської області, юридична адреса: с.Дубечне вул.Незалежності,20, Ковельський район, Волинська область. Код .

Відповідач: ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_6 , АДРЕСА_4 ;

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_4 , АДРЕСА_5 , РНОКПП: НОМЕР_7 .

Суддя А.В.Малюта