Справа № 515/671/25
Провадження № 2/515/945/25
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2025 року м. Татарбунари

Татарбунарський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Луцюка В.О.,

при секретарі судового засідання Комерзан Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Дімітренка Валерія Євстафійовича до Дивізійської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

09 травня 2025 року позивачка ОСОБА_1 через свого представника адвоката Дімітренка В.Є. звернулася до суду із позовною заявою до Дивізійської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позовні вимоги обґрунтувала наступним.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Біляївка Одеського району Одеської області померла мати позивачки ОСОБА_2 .

Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,88 га, в межах території Дивізійської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, що належала спадкодавиці на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії ІV-ОД № 075570, виданого Татарбунарською районною державною адміністрацією 16 липня 2003 року.

Рішенням Татарбунарського районного суду від 03 березня 2008 року її матір було знято з реєстрації у будинку її батьків за адресою: АДРЕСА_1 і вона поїхала із села, тому позивачка фактично не знала нічого про свою матір: де зареєстрована, де проживає та чим займається. Лише на початку вересня 2023 року позивачка випадково дізналася про смерть матері - ОСОБА_2

12 вересня 2023 року позивачка звернулася до Саратської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, де їй було надано інформацію, що фактичне місце проживання та реєстрації останньої АДРЕСА_2 у будинку безпритульних. Звернувшись за останньою адресою місця реєстрації матері, позивачка отримала свідоцтво про смерть спадкодавці, в якому місце смерті було зазначено м. Біляївка Одеського району Одеської області.

Позивачка звернулася до нотаріуса м.Біляївка Одеської області з приводу прийняття спадщини, однак з даного питання їй було рекомендовано звернутись до державного нотаріуса Суворівського району Одеської області.

Позивачка є дочкою спадкодавиці та спадкоємцем першої черги за законом.

Листом державного нотаріуса Суворівського району Одеської області від 17 квітня 2025 року їй було відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , через пропуск позивачкою шестимісячного строку для прийняття спадщини та ненадання доказів на підтвердження спільного проживання разом із спадкодавцем на день відкриття спадщини.

Позивачка вважає, що нею пропущено строк для прийняття спадщини після смерті матері з поважних причин, оскільки з 2008 року ОСОБА_2 вибула до м. Одеси, не проживала разом із позивачкою та не бажала з нею спілкуватись. Крім того, матір позивачки зловживала алкогольними напоями та не піклувалась про неї, тому її виховала бабуся. Через те, що матір фактично приховувалась та не тримала зв`язку із дочкою, остання навіть не знала про день її смерті.

Враховуючи викладене, позивачка просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

Позивачка та його представник в судове засідання не з`явились, були повідомлені належним чином про дату та час розгляду справи. До суду представник позивачки направив заяву про розгляд справи за його та позивачки відсутність. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити (вх.№ 3858/25 від 07.08.2025-Вх ).

Представник відповідача Дивізійської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області у судове засідання також не з`явився, подав суду заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги визнав (вх. №3798/25 від 04.08.2025-Вх ).

У відповідності до ч.3 ст.211, ст.223 ЦПК України, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності сторін, належним чином повідомлених про день, місце та час розгляду справи на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом.

Статтями 15, 16 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

27 липня 2022 року Біляївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , згідно якого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка с.Вишневе Татарбунарського району Одеської області, померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Біляївка Одеського району Одеської області, про що складено актовий запис №602 від 27 липня 2022 року (а.с.10).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,88 га, в межах території Вишнівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, що належала спадкодавиці на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії ІV-ОД № 075570, виданого Татарбунарського районною державною адміністрацією 16 липня 2003 року та зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №7818 (а.с. 12).

Позивачка є рідною дочкою спадкодавиці та спадкоємцем першої черги за законом.

На підтвердження факту родинних відносин між нею та спадкодавицею, позивачкою надано копію свідоцтва про своє народження серії НОМЕР_2 , виданого Вишнівською сільською радою Татарбунарського району Одеської області на підставі актового запису №5 від 24 січня 1989 року; відомості про батьків: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 (а.с.6) та копію свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 , виданим 25 лютого 2011 року.

Згідно зі статтею 1220 Цивільного кодексу спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Під відкриттям спадщини розуміється настання певних юридичних фактів, зумовлюють виникнення спадкових правовідносин.

При цьому як юридичний факт відкриття спадщини характеризується двома параметрами: (1) часом відкриття; (2) місцем відкриття. Час відкриття спадщини має важливе значення, оскільки на час відкриття спадщини визначаються, зокрема: склад спадщини; коло спадкоємців; матеріальний закон, який буде застосовуватись до спадкових відносин.

Відповідно до ст. 1261 ЦК у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Позивачка як спадкоємиця першої черги після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася до державного нотаріуса Суворівської державної нотаріальної контори у м.Одеса Мойсеєвої С.О. із заявою про прийняття спадщини. Однак, 17 квітня 2024 року нотаріусом відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 та у відкритті спадкової справи, у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини та ненадання доказів на підтвердження спільного проживання разом із спадкодавцем на день відкриття спадщини (а.с. 17,54).

Як вбачається з відмови державного нотаріуса Суворівської державної нотаріальної контори у м.Одеса Мойсеєвої С.О. та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 75860341 станом на 17 квітня 2024 року, спадкова справа після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , не заводилася.

Інші спадкоємці, окрім позивача, відсутні.

Згідно зі ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Обов`язок доведення поважності пропущеного строку покладається на спадкоємця.

За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17.

Згідно з п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008року №7 надано роз`яснення про те, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Також при вирішенні даної справи суд зауважує, що відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Тобто, законодавство України не містить вичерпного переліку поважних причин пропуску строку на прийняття спадщини, а також чітко не вказує які причини є поважними.

У разі пропущення шестимісячного строку для прийняття спадщини, може бути встановлено додатковий строк для її прийняття з наступних підстав: за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину; на підставі судового рішення про встановлення додаткового строку, достатнього для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 27 липня 2022 року Біляївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с.Вишневе Татарбунарського району Одеської області, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Біляївка Одеського району Одеської області, про що складено актовий запис №602 від 27 липня 2022 року (а.с.10).

Крім того, позивачка проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , за якою також до 03 квітня 2008 року була зареєстрована та проживала і сама спадкодавиця ОСОБА_2 , однак на підставі рішення Татарбунарського районного суду Одеської області від 03 березня 2008 року була знята з реєстрації(а.с.13-14).

Згідно з повідомленням ВОМІРМП УПГПРЕ ГУДМС України в Одеській області за № 5188/1565 від 15.09.2023 та довідкою про реєстрацію місця проживання особи ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка с.Вишневе Татарбунарського району Одеської області ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.15,16), отже місцем відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 є м.Одеса, що стало підставою для звернення позивачки до державного нотаріуса Суворівської державної нотаріальної контори у м.Одеса із заявою про прийняття спадщини.

Враховуючи, що ОСОБА_1 є спадкоємицею першої черги на спадкування за законом майна після смерті матері ОСОБА_2 , на час смерті спадкодавиці позивачка не проживала разом з нею, оскільки остання з 2008 року вибула до м. Одеси та місце реєстрації її не було відомо, не бажала з нею спілкуватись, спадкодавиця ОСОБА_2 фактично не тримала зв`язку із дочкою, тому позивачка не мала змоги дізнатись про день та місце її смерті, що є об`єктивними та істотними труднощами, тому суд дійшов висновку, що причина пропуску позивачкою встановленого законом строку для подання заяви про прийняття спадщини є поважною.

За такого, зважаючи на викладені обставини, зокрема на те, що на час звернення позивачки до суду спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2 , ніхто не прийняв, і відумерлою вона не визнана, факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування, враховуючи, що відповідач позовні вимоги визнав повністю, а також те, що позивачка пропустила строк подачі заяви для прийняття спадщини з поважних причин, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 77, 81, 211, 259, 247, 263-265, 268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Дивізійської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженці с.Вишневе Татарбунарського району Одеської області, РНОКПП НОМЕР_4 , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Біляївка Одеський район, Одеська область, терміном три місяці з дня набрання судовим рішенням законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду подається у строк протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду, який відраховується з дати складання повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 07.08.2025.

Суддя В.О. Луцюк