Дата документу 29.08.2025
Справа № 334/6839/25
Провадження № 2/334/3679/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2025 року м. Запоріжжя

Суддя Дніпровського районного суду м. Запоріжжя Коломаренко К.А., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ :

21 серпня 2025 року до Дніпровського районного суду м. Запоріжжя засобами поштового зв`язку надійшла позовна заява ОСОБА_1 , подана за підписом представника позивача адвоката Ковальова Д.В. (діє на підставі Ордеру серії АР №1212618 від 16.12.2024р.) до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, в якій просить: визначити позивачці ОСОБА_1 додатковий строк тривалістю у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після сестри ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Запоріжжя від 25.08.2025 року позовна заява залишена без руху, надано позивачу строк на усунення недоліків.

28.08.2025 року до суду надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Дослідивши матеріали позовної заяви, вважаю, що позовна заява підлягає направленню до іншого суду за підсудністю, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України, що встановлено ст. 5ЦПК України.

За загальним правилом, визначеним ч. 1ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч.2 ст. 27 ЦПК позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Як зазначено позивачем, після смерті сестри ОСОБА_3 відкрилася спадщина на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що розташована на території Хортицького району м. Запоріжжя.

Таким чином, зі змісту позовної заяви вбачається, що предметом позову є визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відносно спадщини, що складається із нерухомого майна, а саме квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що розташована на території Хортицького району м. Запоріжжя.

ВССУ у своєму листі №6-47/0/9-12 від 10.07.2012 (далі лист ВССУ №6-47/0/9-12) зазначає, що територіальна підсудність визначається колом цивільних справ у спорах, вирішення яких віднесено до повноважень суду першої інстанції (ст. 108-114 ЦПК України). Ст. 109 ЦПК України визначає підсудність справ за місцезнаходженням відповідача, а ст. 114 ЦПК України правила виключної підсудності. Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи щодо спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність в матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, встановленому ст. 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається, що він прийняв спадщину. Відповідно до ст. 66 ЗУ Про нотаріат, свідоцтво про право на спадщину видається за місцем відкриття спадщини. На позови спадкоємця про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини поширюються правила виключної підсудності, і вони пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини, якщо такі позови виникають з приводу нерухомого майна.

Відповідно до положень ч.1ст. 30 ЦПК України, яка визначає виключну підсудність, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Відповідно до п. 42 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01.03.2013 № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» передбачено, що виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті364,367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті370,372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Згідно із Законом України Про внесення зміни до пункту 3-1розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення "Закону України "Про судоустрій і статус суддів" щодо територіальної юрисдикції місцевих судів на території України до прийняття закону щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку із утворенням (ліквідацією) районів від 16.11.2021, № 1874-IX, розділ XII "Прикінцеві та перехідні положення " Закону України "Про судоустрій і статус суддів" викладено в такій редакції: до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів: 1) відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України "Про утворення та ліквідацію районів" від 17 липня 2020 року N 807-IX, але не довше ніж один рік з дня припинення чи скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року N 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року N 2102-IX;

Відповідно до листа Ради суддів України від 22.07.2020 № 9рс-466/20-вих, до зміни системи судоустрою та приведення її у відповідність до нового адміністративно-територіального устрою шляхом утворення, реорганізації чи ліквідації судів, місцеві загальні суди продовжують здійснювати розгляд справ в межах раніше утворених районів та раніше визначеного адміністративно-територіального устрою.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач просить визначити додатковий строк на прийняття спадщини, яка знаходиться в Хортицькому районі м. Запоріжжя.

Таким чином, оскільки спір пов`язаний із об`єктом нерухомого майна, права та обов`язки сторін виникли з приводу нерухомого майна, суд вважає, що вказана справа підлягає передачі на розгляд до Хортицького районного суду м. Запоріжжя, при цьому, суд враховує висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 11.07.2019 р. у справі № 462/7217/18, про те, що виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, тобто спір може стосуватися як правового статусу нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном.

Згідно ч.9ст.187 Цивільного процесуального кодексу України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1ст. 31 Цивільного процесуального кодексу України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 ЦПК України, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана. (ст.32 Цивільного процесуального кодексу України).

Таким чином, суд дійшов висновку, що зазначена справа не підсудна Дніпровському районному суду м. Запоріжжя та підлягає передачі для розгляду за підсудністю до Хортицького районного суду м. Запоріжжя, як до суду територіальна юрисдикція (підсудність) за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Керуючись ст.27,31 ЦПК України, суддя,-

постановив:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщинипередати за виключною підсудністю до Хортицького районного суду м. Запоріжжя.

Передачу справи здійснити не пізніше п`яти днів після закінчення строку на оскарження цієї ухвали, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення скарги без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Коломаренко К. А.