Справа № 463/7784/25
Провадження № 2-о/463/236/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2025 року року м. Львів

Личаківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого-судді Бобрової Ю.Ю.

за участі секретаря судових засідань Нараза Р.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Львова цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , заінтересована особа Стрийський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління юстиції про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся в інтересах ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту смерті її колишнього чоловіка, батька її дитини ОСОБА_4 .

В обґрунтування заяви посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 46 років помер ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець смт. Верхній Рогачик Каховський району Херсонської області, який є колишнім чоловіком ОСОБА_1 та батьком її дочки ОСОБА_2 .

Шлюб між ОСОБА_1 та померлим було розірвано на підставі рішення Верхньорогачицького районного суду Херсонської області від 11 травня 2016 року № 651/167/16-ц.

Заявник звертається із даною заявою в інтересах своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , яка приходиться померлому донькою.

Встановлення факту смерті ОСОБА_4 їй необхідно для отримання свідоцтва про смерть встановленого зразка.

Родинний зв`язок між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , відповідно до якого ОСОБА_4 є батьком ОСОБА_2 .

Факт смерті ОСОБА_4 підтверджується довідкою про причини смерті від 06.08.2025, виданою закладом охорони здоров`я на тимчасово окупованій території України, свідоцтвом про смерть НОМЕР_2 від 06.08.2025 виданим окупаційною владою.

Просив суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт смерті громадянина України ОСОБА_4 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; уродженця смт. Верхній Рогачик, Каховський р-н, Херсонська області, РНОКПП НОМЕР_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 46 років, який помер у смт. Каланчак Скадовського району Херсонської області.

У судове засідання заявниця та її представник не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи. У поданій до суду заяві просили суд розглянути справу без їх участі.

Заінтересована особа Стрийський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління юстиції про час та день слухання справи був повідомлений належним чином, до суду не з`явився, причини неявки суду невідомі.

Дослідивши докази, у їх сукупності, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається із ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника в силу вимог ст. ч. 1 ст. 317 ЦПК України.

Із Довідки від 30.08.2022 № 1304- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи слідує, що заявниця будучи зареєстрованою АДРЕСА_1 , фактично проживає по АДРЕСА_2 .

Із свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 03.06.2011 слідує, що ОСОБА_4 записаний як батько доньки заявниці ОСОБА_2 .

Рішенням Верхньорогачицького районного суду Херсонської області від 11 травня 2016 року у справі № 651/167/16-ц шлюб між ОСОБА_1 та померлим було розірвано.

Із Свідоцтва про смерть НОМЕР_5 від 06.08.2025, виданого окупаційною владою та Довідки про смерть № С-00821 від 06.08.2025 причиною смерті ОСОБА_4 численні травми Е07Х.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, Указом Президента України Про введення воєнного стану в Україні від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX, із 05.30 год. 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який згідно Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 13172 продовжено до 07.08.2025.

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 № 75 затверджено Перелік територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 10 грудня 2022 року Каланчацька селищна територіальна громада Скадовського району Херсонської області є тимчасово окупованою територією України.

Згідно із ч. 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року №1207-VII будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

У ч. 3 ст. 9 зазначеного Закону (із змінами, внесеними Законом України від 21 квітня 2022 року №2217-IX, що набрали чинності 07 травня 2022 року) встановлено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01 липня 2010 року №2398-VI державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1)документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2)рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

За змістом п. 1 розділу І, п. 1 глави 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року №52/5 (у редакції наказу від 24 грудня 2010 року №3307/5), державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Підставою для державної реєстрації смерті є: лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о); рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час.

Відповідно до ст.ст. 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян.

Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

Європейський суд з прав людини послідовно розвиває цей принцип у своїй практиці. Так, якщо у справі «Лоізіду проти Туреччини» (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45) ЄСПЛ обмежився коротким посиланням на відповідний пункт названого висновку Міжнародного суду, то у справах «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. theRepublicofMoldovaandRussia, 23.02.2016) він приділив значну увагу аналізу цього висновку та подальшої міжнародної практики. При цьому ЄСПЛ констатував, що «Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих defacto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим [ЄСПЛ]. Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001, §96). При цьому, за логікою цього рішення, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001, §92). Спираючись на сформульований у цій справі підхід, ЄСПЛ у справі «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» наголосив, що «першочерговим завданням для прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони [тобто є окупованою]» (Mozer v. theRepublic of Moldova and Russia, 23.02.2016, §142).

Таким чином, суд вважає за можливе застосувати названі загальні принципи («Намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, в контексті оцінки документів про смерть особи, виданих закладами, що знаходяться на окупованій території, як доказів, оскільки суд розуміє, що можливості збору доказів смерті особи на окупованій території можуть бути істотно обмеженими, у той час як встановлення цього факту має істотне значення для реалізації цілої низки прав людини, включаючи право власності (спадкування), право на повагу до приватного та сімейного життя тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 77, ст. ст. 79, 80 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, враховуючи наведені обставини справи, суд вважає вставленим факт смерті громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт. Верхній Рогачик Каховський р-н Херсонська області, а тому заява ОСОБА_3 , подана в інтересах ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту смерті її колишнього чоловіка, батька її дитини ОСОБА_4 є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Факт смерті ОСОБА_4 судом встановлений для проведення державної реєстрації смерті даної особи у порядку, визначеному законодавством України.

Згідно із ч. 4 ст. 317, п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, підлягає негайному виконанню, однак може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому ЦПК України. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 5, 10, 13, 76, 77, 79, 80, 89, 259, 263 265, 293, 315, 317, 319, 430 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , заінтересована особа Стрийський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління юстиції про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити.

Встановити факт смерті громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; уродженця смт. Верхній Рогачик, Каховський р-н, Херсонська області, РНОКПП НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 46 років, який помер у смт. Каланчак Скадовського району Херсонської області, причина смерті численні травми Е07Х.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Оскарження даного рішення не зупиняє його виконання.

СУДДЯ Юлія БОБРОВА