Справа №705/6715/16-ц
2/705/33/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2025 року м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Годік Л.С.

при секретарі судового засідання Запорожченко О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Умань цивільну справу за позовом Агрофірми «Хлібороб» до ОСОБА_1 , ТОВ «Дукра Агро» про визнання недійсним договору оренди землі та визнання укладеною додаткової угоди,

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2016 року представник ТОВ «Чорна Кам`янка» звернувся до Уманського міськрайонного суду з позовами до ОСОБА_1 , ТОВ «Дукра Агро» про визнання недійсним договору оренди землі та визнання укладеною додаткової угоди. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 01.04.2006 між ТОВ «Чорна Кам?янка» та ОСОБА_1 був укладений договір оренди землі №78, відповідно до якого ТОВ «Чорна Кам?янка» у користування була передана земельна ділянка площею 3,6753га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. За його умовами, строк дії договору 10 років, договір набирає чинності після підписання його сторонами та державної реєстрації, яка була проведена Уманським районним відділом Черкаської регіональної філії Центру державного земельного кадастру 27.06.2006 за №52. Як передбачено зазначеним договором, після закінчення його строку, орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому випадку орендар повинен не пізніше, ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Маючи намір продовжити договірні відносини з ОСОБА_1 , ТОВ «Чорна Кам?янка» листом-повідомленням за вих. № 25540 від 21.05.2016 звернулося до останньої з пропозицією поновити договір оренди земельної ділянки. До вказаного листа було долучено додаткову угоду від 12.05.2016, в якій прописувалися основні пункти договору, в тому числі було запропоновано збільшити орендну плату за користування земельною ділянкою. Також запропоновано було визначити строк дії договору до 31.12.2026. Лист-повідомлення та додаткову угоду було направлено ОСОБА_1 поштовим відправленням, що підтверджується описом вкладення в цінний лист, адресованим орендодавцю. Відповіді на запропоновані умови від відповідача на адресу товариства не надходило, що означало її згоду. Проте, товариству згодом стало відомо про реєстрацію 30.06.2016 договору оренди землі на зазначену земельну ділянку з іншою юридичною особою, а саме з ТОВ «ДУКРА агро» на умовах, які ОСОБА_1 в порушення вимог ст. 33 ЗУ «Про оренду землі» не було запропоновано товариству, яке має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк та які в разі отримання відповідної пропозиції були б ним беззаперечно прийняті. Такі дії ОСОБА_1 не відповідають ні умовам договору оренди землі, ні положенням земельного законодавства та порушують переважне право позивача на поновлення оренди землі. У зв?язку із зазначеним позивач вважає, що такими діями орендодавця порушене його право, тому з даним позовом звернувся до суду, в якому просить визнати недійсним договір оренди землі від 30.06.2016, укладений між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДУКРА агро», зареєстрований державним реєстратором Саморуха Володимиром Олександровичем, номер запису про інше речове право №15207877 від 30.06.2016 та визнати укладеною, без підпису сторін, додаткову угоду до договору оренди землі №78 від 01.04.2006, зареєстрованого 27.06.2006 за №52, з моменту набрання чинності судового рішення на умовах визначених додатковою угодою.

За вх. №9942 від 11.05.2017 від відповідача ОСОБА_1 надійшло заперечення на позовну заяву, в якому зазначено, що позовні вимоги є безпідставними, такими, що порушують її законні права та інтереси, суперечать вимогам чинного законодавства, оскільки будь-якої пропозиції про укладення договору оренди землі чи додаткової угоди до закінчення договору землі від позивача їй не надходило. Крім того, орендар неналежно виконував свої обов?язки за договором, у зв?язку з чим було колективне звернення власників земельних ділянок переданих в оренду, в тому числі і її, до орендаря з приводу вчасної виплати орендної плати та з проханням не засівання земельних ділянок після збирання врожаю у 2015 році та з попередженням про відмову у заключенні в подальшому договору оренди землі. Після закінчення терміну дії договору орендаря було повідомлено відповідним листом про передачу належної їй земельної ділянки іншому орендарю. Тобто, позивач був обізнаним про її позицію щодо відмови на поновлення з ним договору оренди землі. Тому, відповідач вважає, що відсутні підстави для поновлення договору оренди землі з підстав та за умов, на які посилається позивач, які нібито ним були виконані, у зв?язку з чим просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

За вх. №13011 від 22.05.2018 від представника ТОВ «Дукра агро» Наумець О.І. надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що він заперечує проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що посилання позивача на те, що він відповідно до ЗУ «Про оренду землі» має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі) та на те, що позивач належним чином виконав умови ст. 33 ЗУ «Про оренду землі» є помилковим, оскільки на момент, коли позивач виконував на його думку вимоги ст. 33 ЗУ «Про оренду землі», вказана земельна ділянка вже вибула з його користування (оренди), що підтверджується технічною документацією із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та актом прийомки-передачі межових знаків на зберігання, тому позовні вимоги не підлягають до задоволення.

За вх. 2284710 від директора ТОВ «Чорна Кам?янка» Кізяєва І.О. надійшла відповідь на відзив, в якому зазначено, що надана відповідачем ТОВ «Дукра агро» технічна документація не спростовує, а навпаки доводить той факт, що ТОВ «Дукра агро» не приступило до користування земельною ділянкою з дати реєстрації договору, оскільки користувався нею позивач. Наполягає на тому, що він все ж таки мав переважне право на укладення нового договору оренди землі на новий строк, але відповідач ОСОБА_1 допустила невизнання такого переважного права, внаслідок чого відбулось укладення нового договору оренди землі з іншим орендарем, тому він з даним позовом звернувся до суду.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду від 12.12.2024 залучено до участі у справі правонаступника позивача ТОВ «Чорна Кам`янка» - Агрофірму «Хлібороб» у формі товариства з обмеженою відповідальністю.

В матеріалах справи наявне клопотання директора Агрофірми «Хлібороб» у формі ТОВ Кізяєва І.О., в якому він просить справу розглядати у його відсутність та наполягає на задоволенні позовних вимог.

Від представника ТОВ Дукра агро» - адвоката Наумець О.І. надійшла заява про розгляд справи у його відсутність.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з?явилася, причини її неявки суду не відомі.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до положень ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Способи захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють як закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Згідно з положеннями ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

01.04.2006 між ТОВ «Чорна Кам?янка» та ОСОБА_1 був укладений договір оренди землі №78, відповідно до якого ТОВ «Чорна Кам?янка» у користування була передана земельна ділянка площею 3,6753га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. За його умовами, строк дії договору 10 років, договір набирає чинності після підписання його сторонами та державної реєстрації, яка була проведена Уманським районним відділом Черкаської регіональної філії Центру державного земельного кадастру 27.06.2006 за №52.

Відповідно до умов договору, після закінчення його строку, орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому випадку орендар повинен не пізніше, ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Позивач зазначає, що маючи намір продовжити договірні відносини з ОСОБА_1 , ТОВ «Чорна Кам?янка» листом-повідомленням за вих. № 25540 від 21.05.2016 звернулося до останньої з пропозицією поновити договір оренди земельної ділянки.

До вказаного листа було долучено додаткову угоду від 12.05.2016, в якій прописувалися основні пункти договору, в тому числі було запропоновано збільшити орендну плату за користування земельною ділянкою. Також запропоновано було визначити строк дії договору до 31.12.2026.

Лист-повідомлення та додаткову угоду було направлено ОСОБА_1 поштовим відправленням, що підтверджується описом вкладення в цінний лист, адресованим орендодавцю.

Відповіді на запропоновані умови від відповідача на адресу товариства не надходило.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна щодо об?єкта нерухомого майна, 30.06.2016 відбулась реєстрація договору оренди землі від 30.06.2016 на зазначену земельну ділянку з юридичною особою ТОВ «Дукра агро».

Відповідач ОСОБА_1 у поданому запереченні на позовну заяву зазначила, що орендар ТОВ «Чорна Кам?янка» неналежно виконував свої обов?язки за договором, у зв?язку з чим було зкеровано колективне звернення власників земельних ділянок переданих в оренду, в тому числі і її, до орендаря з приводу вчасної виплати орендної плати та з проханням не засівання земельних ділянок після збирання врожаю у 2015 році та з попередженням про відмову у заключенні в подальшому договору оренди землі. На підтвердження зазначеного відповідачем надано копії відповідних заяв, що були адресовано ТОВ «Чорна Кам?янка».

Із зазначеного слідує, що оскільки між ТОВ «Чорна Кам?янка» та ОСОБА_1 не було досягнуто домовленості щодо продовження договору оренди землі №78, строк якого закінчився 27.06.2016, то відповідач після його закінчення 30.06.2016 уклала договір оренди землі з іншим орендарем ТОВ «Дукра агро», який був зареєстрований 30.06.2016.

Згідно ст. 79 Земельного кодексу України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Відповідно до частини першої статті 93 ЗК України та ст. 1 Закону України «Про оренду землі», право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Відповідно до частини другої статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов`язані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі».

За загальним правилом і з урахуванням статей 641 та 642 ЦК України моментом, з якого договір вважається укладеним, є момент досягнення сторонами згоди з усіх істотних умов договору, тобто повного і безумовного прийняття однією стороною пропозиції другої сторони укласти договір на визначених і добровільно погоджених ними умовах.

Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснювати свої права та виконати обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Отже, сторони договору, дійшовши згоди щодо всіх істотних умов договору оренди землі, складають і підписують договір, надаючи згоду встановленої форми.

Разом із тим цивільні права та обов`язки, на досягнення яких було спрямоване волевиявлення сторін при укладенні спірного договору, набуваються після відповідної державної реєстрації.

Ці висновки ґрунтуються на положеннях правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 19.02.2014 року по справі № 6-162цс13, постанові від 25.12.2013 року по справі № 6-118цс13, постанові від 13.06.2016 року по справі № 6-643цс16.

Частиною четвертою статті 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

За змістом частини другої статті 792 ЦК України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, щодо договору, договору найму регулюються актами земельного законодавства Земельним кодексом України, Законом України «Про оренду землі».

Законом України «Про оренду землі» визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі.

Відповідно до ч. 1-5 статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк. Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов?язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

З досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що між орендарем ТОВ «Чорна Кам?янка» та орендодавцем ОСОБА_1 не було досягнуто домовленості та узгодженості щодо продовження раніше заключного між ними договору оренди землі №78, строк дії якого закінчувався, орендодавець про це повідомляв орендаря, тому після закінчення дії цього договору оренди землі відповідач ОСОБА_1 , дотримуючись чинного законодавства та на законних підставах, уклала новий договір оренди належної їй земельної ділянки з новим орендарем ТОВ «Дукра агро».

Відповідно до ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, крім іншого, свобода договору.

Згідно ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ч. 4 ст. 373 ЦК України власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення.

Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі (ст. 203 ч. 3 ЦК України).

Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України при ухваленні постанови від 25.02.2015 року дійшла висновку про те, що реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена ст. 33 ч. 1 Закону України «Про оренду землі», можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін.

Аналізуючи вищевказане, суд дійшов переконання, що для реалізації переважного права необхідна наявність двох складових в їх сукупності - дотримання встановленої законом процедури та наявності волевиявлення сторін.

В даному випадку одна з даних складових - волевиявлення зазначених відповідачів відсутня.

За таких умов суд не вправі всупереч ст.ст. 3, 203 ч. 3, 373, 627 ЦК України, ст. 16 ЗУ «Про оренду землі» примушувати відповідача укладати договір оренди належної йому земельної ділянки з позивачем.

Таким чином, з урахуванням зазначеного, суд не вбачає підстав для визнання недійсним договору оренди землі, укладеного між ОСОБА_1 та новим орендарем ТОВ «Дукра агро», а також визнання укладеною додаткової угоди запропонованої ТОВ «Чорна Кам?янка».

На позивача покладений обов`язок з врахуванням предмету і підстав позову довести в суді ті обставини на які він посилається, як на підставу своїх позовних вимог і відповідно, що є підстави до застосування до спірних правовідносин відповідних положень чинного законодавства України. Тобто, відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Однак, таких доказів він не надав.

Повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх наданими доказами, які оцінені за вимогами ст. 89 ЦПК України, суд дійшов висновку про те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що діями відповідача ОСОБА_1 права позивача порушені, тобто позивач не довів своїх позовних вимог, що є його процесуальним обов`язком (ст.ст. 12, 81 ЦПК України), тому позовні вимоги не підлягають до задоволення.

Стосовно позовних вимог в частині визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі, то в цій частині позов також не підлягає задоволенню, враховуючи, що відповідно до положень ст.33 закону «Про оренду землі» реалізація переважного права на поновлення договору оренди землі можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін.

Суд дійшов до переконання, що для реалізації переважного права необхідна наявність двох складових в їх сукупності - дотримання встановленої законом процедури та наявності волевиявлення сторін.

В даному випадку позивачем не доведено існування таких домовленостей та узгодженості між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 .

За таких умов суд не вправі всупереч ст.ст. 3, 203 ч. 3, 373, 627 ЦК України, ст. 16 ЗУ «Про оренду землі» примушувати відповідачів укладати договір оренди належних їм земельних ділянок з позивачем, шляхом визнання укладеними додаткових угод.

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 76-83, 89, 258, 259, 263, 264, 265, 354-355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Агрофірми «Хлібороб» до ОСОБА_1 , ТОВ «Дукра Агро» про визнання недійсним договору оренди землі та визнання укладеною додаткової угоди відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Головуючий суддяЛеся Сергіївна Годік