ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

05 серпня 2025 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 750/12641/24

Головуючий у першій інстанції Маринченко О. А.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/966/25

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі:

головуючого-судді: Онищенко О.І.

суддів: Висоцької Н.В., Шитченко Н.В.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»

Відповідач: ОСОБА_1

Особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_1

Розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 14 березня 2025 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості (суддя Маринченко О.А.), ухвалене у м.Чернігів,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2024 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося з позовом до ОСОБА_1 з вимогою про стягнення заборгованості за кредитними договорами у розмірі 66 280,40 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що 20 серпня 2023 року між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики №4864385, право вимоги за яким відповідно до укладеного договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Так, позивач набув права грошової вимоги до відповідачки в розмірі 27 500 грн, з яких: 8 000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 19 500 грн сума заборгованості за відсотками. Також 04 вересня 2023 року між ТОВ «Селфі кредит» і ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №980626, право вимоги за яким відповідно до укладеного договору факторингу №30052024 від 30 травня 2024 року перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Позичальниця взяті на себе за договором зобов`язання не виконує, а тому утворилась заборгованість у розмірі 6226,2 грн, з яких: 900 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 5326,2 грн сума заборгованості за відсотками. Крім того, 05 серпня 2023 року між ТОВ «Аванс кредит» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №06104-08/2023, право вимоги за яким відповідно до укладеного договору факторингу №21032024 від 21 березня 2024 року перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Заборгованість відповідачки за вказаним кредитним договором становить 6679,2 грн, з яких: 6630,36 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 48,84 грн - сума заборгованості за відсотками. 13 вересня 2023 року між ТОВ «Стар файненс груп» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №04576-09/2023, право вимоги за яким також перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на підставі договору факторингу №26022024 від 26 лютого 2024 року. ОСОБА_1 всупереч умовам кредитного договору не виконала свої зобов`язання, в результаті чого виникла заборгованість у розмірі 25 875 грн, з яких 5 000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 20 875 грн - сума заборгованості за відсотками. Відповідач в позасудовому порядку відмовляється від виконання взятих на себе зобов`язань, а тому позивач змушений звернутись з даним позовом до суду.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 14 березня 2025 року позов задоволено частково; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за договором позики № 4864385 (з фіксованою диференційованою процентною ставкою) від 20 серпня 2023 року в сумі 9500 грн; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за договором № 980626 про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort» від 04 вересня 2023 року в сумі 6226 грн 20 коп.; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за договором про надання фінансового кредиту № 06104-08/2023 від 05 серпня 2023 року в сумі 6679 грн 20 коп.; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за договором про надання фінансового кредиту № 04576-09/2023 від 13 вересня 2023 року в сумі 25 875 грн; у задоволенні решти вимог відмовлено; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 2205 грн 60 коп. у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачка свої зобов`язання за укладеними договорами № 980626 про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort» від 04 вересня 2023 року та договорів про надання фінансового кредиту № 06104-08/2023 від 05 серпня 2023 року і № 04576-09/2023 від 13 вересня 2023 року належним чином не виконувала, не повернула отримані кредитні кошти та не сплатила проценти за користування ними як позивачу, так і первісним кредиторам. Також суд з урахуванням строку користування позикою, визначеного договором позики № 4864385 від 20 серпня 2023 року (30 днів), доказів про продовження якого матеріали справи не містять, дійшов висновку, що нарахування процентів за користування позикою після спливу цього строку є безпідставним і з відповідача вони стягненню не підлягають. А тому, з відповідача підлягає стягненню заборгованість за договором позики № 4864385 від 20 серпня 2023 року в сумі 9500 грн (8000 грн сума кредиту та 1500 грн проценти за користування кредитом).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати зазначене рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог. Апеляційна скарга мотивована тим, що до позовної заяви не додано доказів отримання позивачем прав вимоги за відповідними договорами (не надано підтвердження оплати попереднім кредиторам за відповідними договорами факторингу коштів, копій реєстрів боржників, доказів наявності права вимоги у попередніх кредиторів тощо). За доводами відповідачки, позивачем не доведено факту видачі їй якихось коштів, отже не доведено право вимагати їх повернення, оскільки відсутні виписки, ордери і детальний розрахунок боргу по відповідним договорам. Вважає, що наданий ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» розрахунок заборгованості є внутрішнім документом фінансової установи і не містить відомостей, які б дозволили суду перевірити, чи передавалися в дійсності кошти позичальнику в кредит. Крім того, такі розрахунки не є первинними бухгалтерськими документами, оскільки не відповідають вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Також ОСОБА_1 вказує, що стягувана позивачем заборгованість є незаконною, оскільки не відповідає Закону України «Про споживче кредитування» (максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 1%).

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справ.

Відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною 1 ст.368 ЦПК України встановлено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

За нормами ст. 268 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону частково не відповідає судове рішення суду першої інстанції.

По справі встановлено, що 20 серпня 2023 року між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» (позикодавець) та ОСОБА_1 (позичальник) укладено договір позики №4864385 (з фіксованою диференційованою процентною ставкою), за умовами якого позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики (а.с.11-14 т.1). Сума позики становить 8 000 грн, строк позики - 30 днів, базова процентна ставка з другого дня користування позикою до дати повернення позики (фіксована) - 2,50%.

14 червня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (фактор) і ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» (клієнт) укладено договір факторингу №14/06/21, за яким фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту (а.с.15-16 т.1).

Згідно з додатковими угодами №2 (від 28 липня 2021 року) та №20 (від 27 лютого 2024 року) до договору факторингу №14/06/21 та Актом прийому-передачі реєстру боржників №19 від 27 лютого 2024 року клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників №19 кількістю 8053, після чого з урахуванням пункту 1.2. Договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року, від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей (а.с.17, 18, 19 т.1).

Витяг з Реєстру боржників №19 містить інформацію про боржника ОСОБА_1 , номер договору позики 4864385, загальна сума заборгованості 27 500 грн, з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу 8 000 грн, сума заборгованості за відсотками 19 500 грн (а.с.20 т.1).

Також 04 вересня 2023 року між ТОВ «Селфі Кредит» (товариство) і ОСОБА_1 (споживач) укладено Договір №980626 про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort», за умовами якого товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором (а.с.29-32 т.1). Сума кредиту (загальний розмір) складає 900 грн, тип кредиту кредит, строк кредиту 360 днів, стандартна процентна ставка становить 2,2% в день.

На підставі договору факторингу №30052024 від 30 травня 2024 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (фактор) зобов`язалося передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Селфі Кредит» (клієнт) (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту (а.с.33-35 т.1).

Актом прийому-передачі Реєстру боржників за Договором факторингу №30052024 від 30 травня 2024 року підтверджується передача позивачу реєстру боржників (а.с.36 т.1).

Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №30052024 від 30 травня 2024 року в ньому значиться боржником ОСОБА_1 за кредитним договором 980626, загальна сума заборгованості 6226,20 грн, з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу 900 грн, сума заборгованості за відсотками 5 326,20 грн (а.с.37 т.1).

05 серпня 2023 року між ТОВ «Аванс Кредит» (товариство) і ОСОБА_1 (клієнт) укладено Договір про надання фінансового кредиту №06104-08/2023, відповідно до умов якого товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 4700 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором (а.с.44-46 т.1). Тип кредиту: кредит; мета отримання кредиту: на власні потреби клієнта; процентна ставка становить 2,50% в день; кредит надається строком на 360 днів; дата погашення кредиту 29 липня 2024 року.

Згідно з Договором факторингу №21032024 від 21 березня 2024 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (фактор) зобов`язалося передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Аванс Кредит» (клієнт) (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту (а.с.52-54 т.1).

Відповідно до акту прийому-передачі Реєстру боржників від 21 березня 2024 року ТОВ «Аванс Кредит» передав, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» прийняв Реєстр боржників кількістю 7771, після чого, з урахуванням п.1.2. Договору факторингу №21032024 від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей (а.с.55 т.1).

Витяг з Реєстру боржників від 21 березня 2024 року містить інформацію про боржника ОСОБА_1 , номер кредитного договору 06104-08/2023, загальна сума заборгованості 6679,20 грн, з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу 6630,36 грн, сума заборгованості за відсотками 48,84 грн (а.с.56 т.1).

Крім того, 13 вересня 2023 року між ТОВ «Стар файненс груп» (товариство) і ОСОБА_1 (клієнт) укладено Договір про надання фінансового кредиту №04576-09/2023, за умовами якого товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 5000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором (а.с.60-62 т.1). Тип кредиту: кредит; мета отримання кредиту: на власні потреби клієнта; кредит надається строком на 360 днів; дата надання кредиту 13.09.2023; дата погашення кредиту 06.09.2024; процентна ставка становить 2,50% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.2 цього договору.

За договором факторингу №26022024 від 26 лютого 2024 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» зобов`язувалося передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Стар файненс груп» (ціна продажу) за плату, а останнє - відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить ТОВ «Стар файненс груп» (а.с.67-68 т.1).

Актом прийому-передачі Реєстру боржників за Договором факторингу №26022024 від 26 лютого 2024 року підтверджується передача позивачу реєстру боржників кількістю 2195 (а.с.69 т.1).

Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №26022024 від 26 лютого 2024 року заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором 04576-09/2023 становить 25 875 грн, з яких: 5000 грн заборгованість за основною сумою боргу, 20 875 грн сума заборгованості за відсотками, 0 грн сума заборгованості за пенею (а.с.70 т.1).

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частина 3 статті 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України).

Частина 3 статті 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.1, 2 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. 79, 80 ЦПК України).

Частина 1 статті 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст.89 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.2 ст.530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч.1 ст.1055 ЦК України).

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.

Таким чином, будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що відповідає письмовій формі правочину (ст.ст. 205, 207 ЦК України).

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно зі ст.3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч.3 ст.11 вказаного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч.ч.4, 5 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно з ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Відповідно до ч.8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Положеннями статті 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ст.1046 ЦК України).

Відповідно до ч.2 ст.1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

У справі встановлено, що ОСОБА_1 укладено договори: 20 серпня 2023 року з ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» договір позики №4864385 на суму 8 000 грн; 04 вересня 2023 року з ТОВ «Селфі Кредит» договір про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort» №980626 на суму 900 грн; 05 серпня 2023 року з ТОВ «Аванс Кредит» договір про надання фінансового кредиту №06104-08/2023 на суму 4700 грн; 13 вересня 2023 року з ТОВ «Стар файненс груп» договір про надання фінансового кредиту №04576-09/2023 на суму 5000 грн.

Оскільки ОСОБА_1 свої зобов`язання за укладеними договорами щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів в обумовлені договорами строки належним чином не виконувала, утворилася заборгованість.

Доводи апеляційної скарги про відсутність доказів видачі відповідачці кредитних коштів за вказаними договорами спростовуються матеріалами справи.

Так, у пункті 1 договору позики №4864385 від 20 серпня 2023 року його сторони дійшли згоди, що грошові кошти передаються позичальникові шляхом їх перерахування на банківський рахунок останнього. У пункті 28 «Юридичні адреси та реквізити сторін» договору зазначено рахунок позичальника ОСОБА_1 НОМЕР_1 .

Пунктом 2.1. договору №980626 від 04 вересня 2023 року встановлено, що кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_2 .

У договорі про надання фінансового кредиту №06104-08/2023 від 05 серпня 2023 року його сторони погодили (п.1.6.), що кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта, уключаючи використання реквізитів платіжної картки №5167-80хх-хххх-6164, протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту.

Відповідно до п.1.6. договору про надання фінансового кредиту №04576-09/2023 від 13 вересня 2023 року кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта, включаючи використання реквізитів платіжної картки №5167-80хх-хххх-6164, протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту.

Згідно з листом ТОВ «Універсальні платіжні рішення» товариство надає послуги з переказу коштів в національній валюті без відкриття рахунків. Між ТОВ «Аванс Кредит» і ТОВ «Універсальні платіжні рішення» укладено договір на переказ коштів, на виконання умов якого останнім було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта 05 серпня 2023 року 14:35:07 на суму 4700 грн, маска картки НОМЕР_3 , номер транзакції в системі iPay.ua 269999788, призначення платежу «зачисление 4700 грн на карту НОМЕР_3 » (а.с.200 т.1).

На виконання ухвали суду першої інстанції АТ «Державний ощадний банк України» надав відомості про те, що на ім`я ОСОБА_1 відкрито банківські рахунки, які обслуговуються за допомогою банківських платіжних карток №766480 та №826164 (а.с.235 т.1).

Відповідно до виписки щодо руху коштів за вказаними рахунками відповідачки 06 серпня 2023 року здійснено зарахування коштів у розмірі 4700 грн з позначкою «credit» (а.с.236 т.1), 04 вересня 2023 року у розмірі 900 грн (а.с.237 зворот), 14 вересня 2023 року у розмірі 5000 грн (а.с.239 зворот).

Згідно з відповіддю АТ КБ «ПриватБанк» на запит суду першої інстанції на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_4 (а.с.243 т.1), на яку, зокрема 20 серпня 2023 року здійснено зарахування переказу в розмірі 8000 грн (а.с.244-245 т.1).

З викладеного вбачається, що на виконання умов кредитних договорів відповідачка отримала визначені суми коштів шляхом їх зарахування на банківські картки.

Згідно з п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

За частиною 1 статті 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, правова природа договору відступлення права вимоги полягає у тому, що у конкретному договірному зобов`язанні первісний кредитор замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання.

Указані норми права визначають такі ознаки договору відступлення права вимоги: 1) предметом договору є відступлення права вимоги виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні; 2) зобов`язання, у якому відступлене право вимоги, може бути як грошовим, так і не грошовим (передача товарів, робіт, послуг тощо); 3) відступлення права вимоги може бути оплатним, а може бути безоплатним; 4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, у якому виникло відповідне зобов`язання; 5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні.

Отже, за договором відступлення права вимоги первісний кредитор у конкретному договірному зобов`язанні замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16 березня 2021 року у справі № 906/1174/18 (пункти 37, 38)).

Згідно з ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні (стаття 517 ЦК України).

Твердження відповідачки, що позивачем не додано доказів отримання ним прав вимоги за відповідними договорами, не заслуговують на увагу.

ОСОБА_1 не спростовано факту наявності у неї заборгованості за укладеними кредитними договорами, не надано доказів внесення коштів на виконання умов договорів. Відповідно відсутні підстави стверджувати, що первісні кредитори не набули права вимоги за вказаними кредитними договорами.

До всіх договорів факторингу ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» надала Акти прийому-передачі Реєстру боржників, а також витяги з реєстру боржників, які містять прізвище боржника ОСОБА_1 , номери договорів та суми заборгованостей. Також позивачем було надано реєстри боржників, підписані попередніми кредиторами (а.с.164-165, 172-173, 181-182, 189-190 т.1).

Крім того, в ході розгляду справи судом першої інстанції позивач надав платіжні інструкції: від 22 березня 2023 року №21039 про оплату ним на користь ТОВ «Аванс кредит» за відступлення прав вимоги згідно Договору факторингу №21032024 від 21 березня 2024 року (а.с.166 т.1); від 28 лютого 2024 року №20904 про оплату на користь ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» за відступлення права вимоги згідно Додаткової угоди №20 від 27 лютого 2024 року до Договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року (а.с.174 т.1); від 31 травня 2024 року №21391 про оплату на користь ТОВ «Селфі кредит» за відступлення прав вимоги згідно Договору факторингу №30052024 від 30 травня 2024 року (а.с.183 т.1); від 29 лютого 2024 року №20911 про оплату на користь ТОВ «Стар файненс груп» за відступлення прав вимоги згідно договору факторингу №26022024 від 26 лютого 2024 року (а.с.191 т.1).

Таким чином, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» надало належні докази переходу до нього прав вимоги за укладеними відповідачкою кредитними договорами.

Оскільки за укладеними договорами факторингу ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги за договором позики №4864385 від 20 серпня 2023 року, договором №980626 про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort» від 04 вересня 2023 року, договором про надання фінансового кредиту №06104-08/2023 від 05 серпня 2023 року, договором про надання фінансового кредиту №04576-09/2023 від 13 вересня 2023 року на тих умовах, на яких було укладено ці договори з позичальником, то позивач має право на стягнення з ОСОБА_1 на свою користь заборгованості за вказаними кредитними договорами.

Проте суд апеляційної інстанції вважає такими, що заслуговують на увагу, посилання відповідачки на положення Закону України «Про споживче кредитування».

Відповідно до ч.5 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.

Статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» доповнено частиною п`ятою Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-IX від 22 листопада 2023 року, який набрав чинності з 24 грудня 2023 року.

Положення частини 5 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» щодо обмеження максимального розміру денної процентної ставки вводяться в дію поетапно.

Пунктом 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.

Відповідно до п.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» дія пункту 5 розділу I цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.

Оскільки договір позики №4864385 від 20 серпня 2023 року укладено до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» строком на 30 днів (тобто також до набрання чинності вказаним законом), положення вищевказаного Закону не застосовуються до цього договору. З урахуванням строку користування позикою, відсутності доказів про продовження договору, суд першої інстанції обгрунтовано стягнув з відповідачки на користь позивача заборгованість за договором позики №4864385 від 20 серпня 2023 року в розмірі 9500 грн.

Договір №980626 про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort» від 04 вересня 2023 року укладено до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», однак після набрання чинності цим Законом строк дії договору продовжувався, відтак положення цього Закону застосовуються до вказаного договору.

Аналіз наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором №980626 від 04 вересня 2023 року про надання коштів на умовах споживчого кредиту (а.с.38-40 т.1) свідчить про те, що проценти за користування кредитними коштами нараховано в межах строку дії кредитного договору (з 04 вересня 2023 року по 30 травня 2024 року) та за процентною ставкою, встановленою договором 2,2%.

Однак, враховуючи встановлений частиною 5 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, починаючи з 24 грудня 2023 року протягом перших 120 днів, тобто до 21 квітня 2024 року розмір процентної ставки для нарахування відсотків за користування кредитними коштами не міг перевищувати 2,5 % в день від залишку неповерненої суми кредиту, а з 22 квітня 2024 року 1,5 %.

Виходячи з викладеного, за період з 04 вересня 2023 року по 21 квітня 2024 року нарахований розмір процентів не перевищував максимального розміру денної процентної ставки, відповідно розмір заборгованості за цей період позивачем нараховано правильно у розмірі 4554 грн. Проте, з 22 квітня 2024 року по 30 травня 2024 року розмір процентної ставки для нарахування повинен був становити 1,5% в день від залишку неповерненої суми кредиту. Отже, за вказаний період розмір процентів становить 526,5 грн (900 грн х 1,5% х 39 днів). Загальний розмір процентів за договором №980626 про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort» від 04 вересня 2023 року в такому випадку становить 5080,5 грн (4554 + 526,5).

Договір про надання фінансового кредиту №06104-08/2023 від 05 серпня 2023 року укладено до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», однак після набрання чинності цим Законом строк дії договору продовжувався, відтак положення цього Закону застосовуються до вказаного договору.

З аналізу наданого позивачем розрахунку заборгованості на а.с. 201 т.1 вбачається, що проценти за користування кредитними коштами за період з 05 серпня 2023 року по 21 березня 2024 року нараховано за процентною ставкою, встановленою договором 2,5% в день, тобто в розмірі, встановленому законодавством. Отже, суд першої інстанції обгрунтовано стягнув з відповідачки на користь позивача заборгованість за договором про надання фінансового кредиту №06104-08/2023 від 05 серпня 2023 року в розмірі 6679,2 грн.

Договір про надання фінансового кредиту №04576-09/2023 від 13 вересеня 2023 року укладено до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», однак після набрання чинності цим Законом строк дії договору продовжувався, відтак положення цього Закону застосовуються до вказаного договору.

Аналіз наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором №04576-09/2023 від 13 вересеня 2023 року (а.с.155-157 т.1) свідчить про те, що проценти за користування кредитними коштами нараховано в межах строку дії кредитного договору (з 13 вересня 2023 року по 26 лютого 2024 року) та за процентною ставкою, встановленою договором 2,5%, тобто в розмірі, встановленому законодавством. Отже, суд першої інстанції обгрунтовано стягнув з відповідачки на користь позивача заборгованість за договором про надання фінансового кредиту №04576-09/2023 від 13 вересеня 2023 року в розмірі 25875 грн.

Здійснені позивачем розрахунки заборгованості відповідачкою не спростовано, своїх розрахунків не наведено.

Враховуючи викладене в сукупності, рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині визначеної до стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості за договором № 980626 про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort» від 04 вересня 2023 року шляхом зменшення її розміру з 6226,20 грн до 5080,5 грн. В іншій частині позовних вимог рішення суду належить залишити без змін.

Відповідно до ч.13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно з ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки позовні вимоги задоволено частково (на 71,11%), а ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору, позивачу належить компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, судовий збір у розмірі 2153,21 грн (3028 грн х 71,11%) за розгляд справи судом першої інстанції, скасувавши рішення суду першої інстанції в частині відшкодування витрат по сплаті судового збору.

У зв`язку з частковим задоволенням апеляційної скарги (на 2,37%), з ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 107,65 грн (4542 грн х 2,37%).

Керуючись ст.ст.141, 258, 263, 374, 376 ч.1 п.4, 382, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 14 березня 2025 року змінити в частині визначеної до стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суми заборгованості за договором № 980626 про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort» від 04 вересня 2023 року, зменшивши розмір заборгованості за договором з 6226 грн 20 коп. до 5080 грн 50 коп.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 14 березня 2025 року скасувати в частині відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Компенсувати Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (місцезнаходження: 01032, м.Київ, вул.Симона Петлюри, буд.30, ) за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, судовий збір у розмірі 2153 грн 21 коп за розгляд справи судом першої інстанції.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (місцезнаходження: 01032, м.Київ, вул.Симона Петлюри, буд.30, ) на користь держави судовий збір у розмірі 107 грн 65 коп. за апеляційний розгляд справи.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, протягом 30 днів з дня складення повної постанови.

Головуючий: Судді: