Справа № 466/4736/25
Провадження № 2-с/466/118/25
У Х В А Л А

про скасування судового наказу

«20» серпня 2025 року м. Львів

Суддя Шевченківського районного суду м. Львова Глинська Д.Б. розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу у справі №466/4736/25,

В С Т А Н О В И В :

19 серпня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просить суд скасувати судовий наказ від 20 травня 2025 року у справі № 466/4736/25.

В обґрунтування заяви заявник вказує, що заявлені вимоги ЛМКП «Львівтеплоенерго» є необґрунтованими, оскільки з 2007 року квартира, в якій вона проживає, відключена від мережі централізованого теплопостачання. Вважає, що між сторонами наявний спір про право, а тому просить скасувати судовий наказ від 20 травня 2025 року у справі № 466/4736/25.

Дослідивши заяву про скасування судового наказу, матеріали додані до неї, приходжу до висновку про задоволення заяви про скасування судового наказу, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього кодексу.

Судом встановлено, що 20 травня 2025 року Шевченківським районним судом м. Львова у цивільній справі № 466/4736/25 видано судовий наказ, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ЛМКП «Львівтеплоенерго» заборгованість за послуги з централізованого опалення у розмірі 2 506,78 грн., пеню у розмірі 70,79 грн., інфляційні нарахування у розмірі 59,65 грн. та 3 % річних у розмірі 12,50 грн. за період з 01.12.2021 по 31.03.2025, а також 302,80 грн. судового збору.

Як вбачається із матеріалів справи 23 червня 2025 року на адресу суду повернувся конверт із відміткою «закінчення терміну зберігання», в якому боржнику було скеровано заяву про видачу судового наказу із додатками та копію судового наказу від 20 травня 2025 року.

17 липня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про скасування судового наказу у справі №466/4736/25 за заявою Львівського міського комунального підприємства "Львівтеплоенерго" про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з централізованого опалення, пеню, інфляційні нарахування та 3% річних.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 18 липня 2025 року вищевказану заяву було повернуто ОСОБА_1 без розгляду, у зв`язку з неналежним оформленням заяви.

Копію ухвали від 18 липня 2025 року, а також заяву про видачу судового наказу із додатками та копію судового наказу від 20 травня 2025 року боржник ОСОБА_1 отримала 11 серпня 2025 року, що підтверджується матеріалами справи.

19 серпня 2025 року ОСОБА_1 повторно звернулася до суду із заявою про скасування судового наказу від 20 травня 2025 року.

Відтак, встановлено, що подана заявником заява про скасування судового наказу відповідає вимогам ст.170 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 171 ЦПК України, у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно з Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» №14 від 23 грудня 2012 року наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Виходячи з того, що наказне провадження є безспірним, тобто в його порядку задовольняються тільки ті вимоги заявника, що мають безспірний характер, заперечення боржника проти вимог стягувача означає наявність спору про право та при цьому закон не зобов`язує перевіряти наявні матеріали справи, то відповідна заява боржника є єдиною підставою для скасування судового наказу.

Враховуючи вищевикладені обставини та вимоги процесуального законодавства, вважаю за необхідне скасувати судовий наказ від 20 травня 2025 року у справі №466/4736/25.

Керуючись ст.ст. 170-171, 258-261 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В :

заяву задовольнити.

Судовий наказ від 20 травня 2025 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Львівського міського комунального підприємства "Львівтеплоенерго" заборгованості за послуги з централізованого опалення у розмірі 2 506,78 грн., пеню у розмірі 70,79 грн., інфляційні нарахування у розмірі 59,65 грн. та 3 % річних у розмірі 12,50 грн. за період з 01.12.2021 по 31.03.2025, а також 302,80 грн. судового збору скасувати.

Роз`яснити Львівському міському комунальному підприємству "Львівтеплоенерго" його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Копію ухвали направити стягувачу та боржнику для відома.

Ухвала остаточна та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: Д. Б. Глинська