Справа № 468/1730/20
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
УХВАЛА

04.08.2025 року Баштанський районний суд Миколаївської області в складі судді Янчук С.В., розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи заяву адвоката Голоденко Лесі Олегівни, яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Баштанського районного суду Миколаївської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, яким позивач просила, в порядку поділу майна подружжя: визнати за нею право власності на 2/3 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , а за відповідачем - на1/3 частину даного будинку, виділити відповідачу автомобіль Skoda Oktavia, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2006 року випуску та автомобіль марки ВАЗ 2121, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 1981 року випуску, двоспальне ліжко (ручна робота) та стіл офісний, а їй (позивачу) ліжко двоспальне, туалетний стіл, комп`ютер, гардероб, комод та 2 крісла.

31.07.2025 року до Баштанського районного суду Миколаївської області надійшла заява адвоката Голоденко Лесі Олегівни, яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, якою заявник просила:

- накласти арешт та заборонити ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ), а також будь-яким іншим особам відчуження в будь-який спосіб (продавати, дарувати, закладати, переуступка права вимоги, заміни сторони у зобов`язанні та інші способи) житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 118,70 кв.м. (реєстраційний номер №6040383).;

- накласти арешт та заборонити ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ), а також будь-яким іншим особам відчуження в будь-який спосіб (продавати, дарувати, закладати, переуступка права вимоги, заміни сторони у зобов`язанні та інші способи) автомобіля марки ВАЗ 2121, 1981 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 ;

- заборонити суб`єктам, уповноваженим на вчинення реєстраційних дій, у тому числі нотаріусам та територіальним підрозділам Головного сервісного центру МВС, вчиняти будь-які реєстраційні дії (реєстрацію прав власності, скасування реєстрації права власності та інших речових прав, у тому числі реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, будь-якого іншого обтяження та інше) відносно вищевказаного нерухомого майна та автомобіля до набрання рішенням законної сили.

Заява обґрунтована тим, що в провадженні суду знаходиться справа №468/1730/20-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя. Наведений вище перелік майна є предметом спору. Заявник вказує, що майно є спільною сумісною власністю сторін і може бути відчужене без згоди позивача на користь третіх осіб, отже у разі невжиття заходів забезпечення позову, це утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду. На теперішній час відповідач вже відчужив спірний автомобіль Skoda Oktavia, реєстраційний номер НОМЕР_1 згідно договору купівлі-продажу від 22.02.2022 року на користь третьої особи без згоди позивача. На думку заявника, існує об`єктивна загроза, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на залишене майно, заборони його відчуження та реєстраційних дій може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав позивача (у разі задоволення позову), за захистом яких він звертається до суду, оскільки у разі, якщо до закінчення розгляду даної справи відповідачем буде реалізовано будинок та автомобіль, то позивач не зможе захистити або поновити свої права в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду, що істотно ускладнить чи взагалі унеможливить поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Дослідивши заяву про забезпечення позову та долучені до неї матеріали, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується:, серед іншого, накладенням арешту на майно та забороною вчиняти певні дії. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до статті 1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року № ETS № 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»).

Відповідно до статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

При цьому ЄСПЛ у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» ЄСПЛ зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При чому, як наголошується у рішенні ЄСПЛ, ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі № 753/22860/17 зазначено, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Отже, застосовуючи заходи забезпечення позову, суд має перевірити відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому, під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову. Суд повинен лише пересвідчиться, що між сторонами виник спір.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач, посилаючись на те, що набуте майно є спільним сумісним її та відповідача, просить, серед іншого, виділити їй у власність 2/3 частини вищевказаного спірного житлового будинку, а відповідачу 1/3 частину будинку з виділенням у частку останньому вищевказаних транспортних засобів.

Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Судом встановлено, що між сторонами у справі дійсно виник спір щодо рухомого та нерухомого майна і його поділу.

При невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи, і відповідне свідчить, що між сторонами дійсно існує спір.

Припущення заявника про те, що незастосування заходів по забезпеченню позову може утруднити або унеможливити виконання рішення суду про поділ майна подружжя, є обґрунтованим, і суд враховує, що автомобіль, який є предметом позову, вже є відчуженим.

Враховуючи майновий характер позовних вимог, відповідач має об`єктивну можливість розпорядитися належним йому майном на власний розсуд, зокрема, відчужити його в будь-який спосіб, що може призвести до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду про поділ майна подружжя в разі задоволення позову.

Вирішуючи заяву сторони позивача про забезпечення позову, суд вважає, що накладення арешту на майно, як вид забезпечення позову, у даному випадку є обґрунтованим та такими, що дозволить виконати рішення суду у разі задоволення або часткового задоволення позовних вимог, адже відчуження спірного майна чи його подальше обтяження або інші види розпорядження майном, які можуть бути застосовані стороною відповідача, з урахуванням наявності спору щодо майна, тобто наявності правової невизначеності щодо прав на майно, дійсно призведе до ускладнення або ж взагалі неможливості виконання рішення суду (у разі задоволення/часткового задоволення позову), в залежності від способу здійснення розпорядження цими правами, ураховуючи також, що на даний час відповідач не обмежений у можливості розпорядження майном.

Ураховуючи, що позовними вимогами є визнання за позивачем майнових прав на частину спірного майна, накладення арешту на таке спірне майно та заборона вчиняти реєстраційні дії щодо спірного майна забезпечить неможливість його відчуження/обтяження, що сприятиме можливості розгляду справи у розумні строки, та у разі задоволення або часткового задоволення позову забезпечить можливість виконання рішення суду та ефективний захист прав позивача, оскільки за умови зміни власника або застосування обтяження відповідне утруднить виконання рішення суду та породить необхідність подальших звернень позивача до суду за захистом своїх прав, отже в такому випадку захист порушених прав не буде ефективним (у разі якщо судом буде встановлено порушення прав позивача та необхідність їх захисту).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заява підлягає задоволеню.

Керуючись ст. ст.149,150,151,152,153,154,260 Цивільного процесуального Кодексу України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Заяву адвоката Голоденко Лесі Олегівни, яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя - задовольнити.

1. Накласти арешт та заборонити ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ), а також будь-яким іншим особам відчуження в будь-який спосіб (продавати, дарувати, закладати, переуступка права вимоги, заміни сторони у зобов`язанні та інші способи) житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

2. Накласти арешт та заборонити ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ), а також будь-яким іншим особам відчуження в будь-який спосіб (продавати, дарувати, закладати, переуступка права вимоги, заміни сторони у зобов`язанні та інші способи) автомобіля марки ВАЗ 2121, 1981 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

3. Заборонити суб`єктам, уповноваженим на вчинення реєстраційних дій, у тому числі нотаріусам та територіальним підрозділам Головного сервісного центру МВС, вчиняти будь-які реєстраційні дії (реєстрацію прав власності, скасування реєстрації права власності та інших речових прав, у тому числі реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, будь-якого іншого обтяження та інше) відносно житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та автомобіля марки ВАЗ 2121, 1981 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 до набрання рішенням законної сили.

Ця ухвала є виконавчим документом.

Стягувачем за даним виконавчим документом є ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ).

Боржником за даним виконавчим документом є: ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Строк пред`явлення ухвали до примусового виконання до 04 серпня 2028 року включно.

Копію ухвали направити (вручити) учасникам справи.

Відповідно вимог ч.2 ст. 157 ЦПК України примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя