РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2025 року

м. Рівне

Справа № 569/19023/24

Провадження № 22-ц/4815/914/25

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий: суддя Боймиструк С.В.,

судді: Ковальчук Н.М., Шимків С.С.,

секретар судового засідання: Ковальчук Л.В.,

за участю: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні з викликом учасників справи апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 адвоката Штогрін Вікторії Святославівни на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 30 квітня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна та визнання майна спільним майном подружжя,

в с т а н о в и в:

У поданій 18 квітня 2025 року заяві про забезпечення позову представник позивача адвокат Власик В.Я. вказує, що з 01 березня 2010 року і до 10 лютого 2023 року ОСОБА_2 проживала однією сім`єю з ОСОБА_4 , між сторонами нині існує спір щодо поділу спільного рухомого майна загальною ринковою вартістю 12223366 грн. Позивач має право на виділ їй майна вартістю 6111683 грн. В наявності є 8 транспортних засобів, які можуть бути поділені між сторонами, загальною вартістю 4085977,03 грн, натомість 12 транспортних засобів загальною вартістю 8137388 97 грн відповідачем було без згоди позивача відчужено. З метою забезпечення позову в частині стягнення з відповідача грошової компенсації ринкової вартості відчужених транспортних засобів просить накласти арешт на транспортні засобі, які були придбані відповідачем ОСОБА_4 після припинення проживання з позивачкою однією сім`єю, з метою уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при його виконанні у випадку задоволення позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача грошової компенсації за відчужені автомобілі.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 30 квітня 2025 року заяву задоволено.

Вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арештуна транспортні засоби, які зареєстровані за ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ):

- напівпричіп тентований SCHWARZMUELLER J-SERIE, 2012 року випуску, червоний, реєстраційний номер НОМЕР_2 ;

- вантажний автомобіль SCANIA R440 12742, білий, 2014 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 ;

- напівпричіп тентований FRUEHAUF TX 34CSK8ЕAA, сірий, 2009 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4 .

На вказану ухвалу суду ОСОБА_4 , в інтересах якого діє адвокат Штогрін Вікторія Святославівна, посилаючись на порушення місцевим судом норм процесуального права, неповне встановлення обставин справи, подав апеляційну скаргу.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що арешт накладено на майно, яке, на переконання апелянта, не може бути предметом поділу між сторонами, оскільки набуте за межами періоду, який позивачка вважає часом їх спільного проживання. Крім того, апелянт вказує на наявність подвійного застосування арешту як заходу забезпечення, що на його думку, є недопустимим.

Просить скасувати оскаржувану ухвалу та відмовити у задоволенні заяви.

Згідно ч.ч.1,2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Положеннями ст.150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору;зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

При поданні позову з майновими вимогами, без застосування заходів забезпечення позову, можливість відповідача в будь-який момент відчужити майно, яке знаходиться у його власності, є беззаперечною, що в майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача. За таких умов вимога надання доказів щодо очевидних речей (доведення нічим необмеженого права відповідача в будь-який момент розпорядитися своїм майном) свідчить про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін (вказана правова позиція викладена у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 березня 2023 року у справі №905/448/22).

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для вжиття заходів забезпечення позову у даній справі, оскільки між сторонами існує спір стосовно поділу майна на яке, як доводить позивач, поширюється режим спільної сумісної власності, а невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Під час вирішення питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу. Суд повинен ураховувати інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги щодо неможливості забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, яке не може бути предметом поділу, оскільки частина транспортних засобів вже була відчужена, а питання щодо компенсації частки її вид та розмір, за наявності підстав, підлягає вирішенню при розгляді справи по суті. Навіть за умови, що арешт накладений на приватне майно відповідача, яке на його думку не підлягає поділу, це не перешкоджає можливості забезпечити виконання потенційного судового рішення на користь позивача за рахунок такого майна.

Встановлено, що ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 07 жовтня 2024 року у цій справі заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову - задоволено.

Накладено арешт на транспортні засоби, які зареєстровані за ОСОБА_4 :

- транспортний засіб марки KRONE, модель SD 27, 2011 року випуску (договір купівлі-продажу № MAX-184378/2021 від 26.02.2021);

- транспортний засіб марки FRUEHAUF, модель TX38CS, 2011 року випуску (договір купівлі-продажу № MTTC-218166 від 22.11.2021);

- транспортний засіб марки RENAULT, модель MAGNUM 500, 2007 року випуску, об`єм двигуна 12800 (договір купівлі-продажу № 6329/22/1/057177 від 05.07.2022);

- транспортний засіб марки SCANIA, модель R420 LA4X2MNA, 2011 року випуску, об`єм двигуна 11705 (договір купівлі-продажу № 25.2022 вiд 29.08.2022);

- транспортний засіб марки SCANIA, модель G420, 2011 року випуску, об`єм двигуна 11705 (договір купівлі-продажу № 43-09-22 від 28.09.2022);

- транспортний засіб марки WIELTON, модель NS34, 2007 року випуску (договір купівлі-продажу № 6329/22/1/058768 від 17.12.2022);

- транспортний засіб марки TOTALTRAIL, модель FBT-39, 2010 року випуску (договір купівлі-продажу № 000116 від 11.01.2023);

- транспортний засіб марки SCANIA, модель R440, 2014 року випуску (договір купівлі-продажу № 375 від 01.04.2024);

- транспортний засіб марки SCHWARZMUELLER, модель J-SERIE, 2012 року випуску (договір купівлі-продажу № 2248 від 01.04.2024).

Заборонено ОСОБА_4 або третім особам проводити реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати відчуження, а також вчиняти будь-які дії щодо зміни стану транспортних засобів.

Ухвалою, що оскаржується в порядку забезпечення позову накладено арешт на транспортний засіб марки SCANIA, модель R440, 2014 року випуску (договір купівлі-продажу № 375 від 01.04.2024); - транспортний засіб марки SCHWARZMUELLER, модель J-SERIE, 2012 року випуску (договір купівлі-продажу № 2248 від 01.04.2024).

Частиною другою статті 150 ЦПК України передбачено, що суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Крім того, частина перша статті 158 ЦПК України забезпечує можливість суду скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Частина дев`ята статті 158 ЦПК України вказує, що у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду. Частина 1 статті 159 ЦПК України закріплює, що випадку закриття провадження або залишення позовної заяви без розгляду з інших, ніж зазначені у частині першій статті 155 цього Кодексу підстав або у випадку ухвалення рішення суду (третейського суду, міжнародного комерційного арбітражу) щодо повної або часткової відмови у задоволенні позову відповідач або інша особа, чиї права або охоронювані законом інтереси порушені внаслідок вжиття заходів забезпечення позову, має право на відшкодування збитків, заподіяних забезпеченням позову, за рахунок особи, за заявою якої такі заходи забезпечення позову вживалися.

Тобто процесуальний закон дозволяє застосовувати декілька заходів забезпечення, водночас не містить прямої заборони на повторне забезпечення шляхом накладення арешту на те ж майно.

Ключовим у даному випадку є те, що застосування судом такого заходу забезпечення в оскаржуваній ухвалі не впливає на правовий статус цього майна у порівнянні з ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 07 жовтня 2024 року.

У разі наявності шкоди від повторно застосованого заходу забезпечення сторона не позбавляється можливості захистити свої права та інтереси шляхом скасування такого забезпечення та відшкодування збитків.

Водночас суд зазначає, що правильне по суті і справедливе судове рішення не може бути скасоване лише заради правового пуризму (прагнення до чистоти, переваги форми над змістом). Рішення може бути скасоване лише з метою виправлення істотної помилки.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 адвоката Штогрін Вікторії Святославівни залишити без задоволення, а ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 30 квітня 2025 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Судді: Боймиструк С.В.

Ковальчук Н.М.

Шимків С.С.