Справа № 752/5217/25
Провадження № 2/752/4631/25
РІШЕННЯ

Іменем України

07 серпня 2025 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі головуючого судді Слободянюк А.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін, цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Житомирський меблевий комбінат» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за орендну плату,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2025 року Приватне акціонерне товариство (далі - ПрАТ) «Житомирський меблевий комбінат» через систему «Електронний суд» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути заборгованість по сплаті за оренду у розмірі 193 5050,76 грн, пеню - 6 420,15 грн, штраф - 58 051,73 грн; 3% річних - 683,90 грн, а всього стягнути 258 661,54 грн; вирішити питання стягнення витрати по сплаті судового збору та професійної правничої допомоги.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 05 липня 2024 року між ПрАТ «Житомирський меблевий комбінат» та ОСОБА_1 було укладено Договір № 1АЖМК240091 оренди житла, відповідно до якого відповідачу передано у тимчасове оплачуване користування мебльоване житло, в саме: квартиру загальною площею 194,4 кв.м АДРЕСА_1 .

Відповідно до п. 4.2. договору плата за оренду нараховується орендареві з дати підписання сторонами акта № 1, плата за оренду сплачується орендарем щомісяця, не пізніше 5-го числа поточного (оплачуваного) місяця.

Однак відповідачкою не виконуються умови договору в частині здійснення орендних платежів.

Орендодавцем було виставлено орендарю рахунок-акт № /2024 від 31 січня 2025 (плата за оренду за січень 2025 року) на суму 193 505,76 грн, однак даний рахунок не було сплачено. На момент звернення до суду у відповідача утворилася заборгованість перед позивачем по сплаті за орендну плату за січень 2025 року в розмірі 193 505,76 грн.

Крім того, п. 6.2. договору оренди сторонами була передбачена пеня за затримку з боку орендаря в перерахуванні будь-яких платежів, передбачених договором, у розмірі офіційно встановленої подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочення, за кожен день прострочення від суми заборгованості. Загальна сума заборгованості у вигляді пені становить 6 420,15 грн.

Також позивач вказує, що до відповідача необхідно застосувати додаткову відповідальність у вигляду штрафу у розмірі 58 051,73 грн згідно з п. 6.2 договору оренди, що становить 30 % від простроченої суми заборгованості.

У позові вказується про попередній (орієнтовний) розрахунок витрат за надання професійної правничої допомоги, вказавши орієнтовний розмір у сумі 20 000,00 грн. Заява буде надана в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України, а саме протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 04 березня 2025 у справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) осіб з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив (а.с.31,32).

Суд за зареєстрованою адресою проживання відповідачки ( АДРЕСА_2 , а.с.30) направляв поштовим зв`язком копії ухвали про відкриття провадження, поштове відправлення повернулось до суд без вручення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.36).

Згідно з положеннями частини сьомої та восьмої статті 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином, відповідач вважається належним чином повідомленим про розгляд його справи судом, процесуальним правом подати відзив на позовну заяву не скористався.

Згідно вимог ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

У відповідності до ч.8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, керуючись частиною другою статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази на підтвердження таких обставин в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що 05 липня 2024 року між ПрАТ «Житомирський меблевий комбінат» (орендодавець) та ОСОБА_1 (орендар) укладено Договір № 1АЖМК240091 оренди житла, відповідно до якого остання прийняла у тимчасове оплачуване користування мебльоване житло, а саме: квартиру загальною площею 194,4 кв.м АДРЕСА_1 . Балансова вартість 1 кв.м з у рахування індексації складає 48 354,01 грн (п.1.7.); квартира передається винятково для проживання (п.1.3.), (а.с.12-14).

Згідно з п. 3.1.1. договору оренди орендодавець зобов`язаний передати орендарю квартиру, майно та ключі на умовах та строках, передбачених договором, в орендне користування.

Відповідно до пунктів 4.1, 4.2. договору оренди, орендар зобов`язаний вносити плату за користування об`єктом оренди в розмірах та строках, обумовлених цим договором. Плата за оренду нараховується з дати підписання сторонами Акта №1 (а.с.17 зв.).

Згідно з п. 4.3., п.4.4. договору оренди якщо інше не передбачено цим договором, плата за оренду сплачується орендарем щомісяця, не пізніше 5-го числа місяця, наступного (оплачуваного) місяця. Орендар має зобов`язання перерахувати на поточний рахунок орендодавця протягом 1 календарного дня з моменту підписання договору грошові кошти в розмірі плати за оренду за повний місяць строку оренди. Орендодавець виставляє орендареві рахунок-акт на оплату плати за оренду, розрахований відповідно до додатку № 2 до договору. Обов`язок отримання рахунку-акта покладається на орендаря.

Орендар компенсує орендодавцю витрати на комунальні послуги на підставі виставлених рахунків, а також у випадку встановлення лічильників - на підставі їх показників (п. 4.7.2. договору оренди). Перерахування компенсації витрат на комунальні послуги на підставі виставлених орендодавцем рахунків-актів здійснюється не пізніше 10 числа місяця, наступного за оплачуваним місяцем (п.4.7.3. договору оренди).

Відповідно до п. 4.13. договору оренди зобов`язання щодо здійснення платежів за цим договором будуть вважатись виконаними належним чином у момент, коли суми грошових коштів, які відповідають повному розміру платежів, будуть зараховані на поточний рахунок орендодавця.

Строк оренди починається з моменту отримання орендарем квартири за актом № 1 і закінчується 04 липня 2025 року (п.7.2. договору оренди).

У пункті 8.8. визначено, що підписуючи цей договір, орендар підтверджує, що ознайомлений та зобов`язується виконувати правила проживання в житловому комплексі, що розміщено на веб-сайті https://аtlantic-residences-kyiv.com/uk/.

Додатком № 2 від 05 липня 2024 року до Договору оренди житла № 1АЖМК240091 від 05 липня 2024 року сторони узгодили розмір плати за оренду та порядок розрахунків. Зокрема, п. 1.2. додатку до договору визначено, що плата за оренду квартири за кожен місяць складається з двох частин: орендної плати та додаткової плати. Орендна плата за кожний місяць визначається на момент виставлення рахунку за формулою: базова орендна ставка (170 292,36 грн в т.ч ПДВ 20%) х Індекс К (співвідношення встановленого НБУ офіційного курсу гривні до долара США на дату складання орендодавцем розрахунку на оплату орендної плати, до курсу гривні до долара США, який на 05 липня 2024 складає 40,5458 грн) + ДМ (фіксована плата за проживання довгострокових мешканців в квартирі у розмірі 8 109,16 грн) х ОСОБА_2 . Додатковою платою є вартість експлуатаційних витрат (а.с. 16 зв, 17).

Додатковою угодою № 1 від 05 липня 2024 року до договору оренди житла № 1АЖМК240091 від 05 липня 2024 року сторони узгодили розмір плати за оренду та порядок розрахунків та внесли зміни до 1.2.1. договору, зокрема: орендна плата за кожний місяць визначається на момент виставлення рахунку за формулою: базова орендна ставка (170 292,36 грн в т.ч ПДВ 20%) х Індекс К (співвідношення встановленого НБУ офіційного курсу гривні до долара США на дату складання орендодавцем розрахунку на оплату орендної плати, до курсу гривні до долара США, який на 05 липня 2024 складає 40,5458 грн) + ДМ (фіксована плата за проживання довгострокових мешканців в квартирі у розмірі 8 109,16 грн в т.ч. ПДВ 20%) х Індекс К + ФП (фіксована плата за розміщення 1 автомобіля орендаря у розмірі 8 109,16 грн в т.ч. ПДВ 20%) х КА (кількість автомобілів орендаря, 1 автомобіль) х Ікдекс К (а.с.19).

На виконання договору орендодавець передав, а орендар прийняв в оренду мебльоване житло, а саме: квартиру загальною площею 194,4 кв.м АДРЕСА_1 , про що сторонами 05 липня 2024 року складено акт № 1 приймання-передачі (а.с. 17 звор.). Акт підписаний представником орендодавця та орендарем, в акті зафіксовані показники засобів обліку.

Так, відповідно до рахунку-акта № /2024 від 31 січня 2025 позивачем визначений розмір орендної плати за січень 2025 року, що включає додаткову плату, у розмірі 193 505,76 (а.с. 20).

Як визначає ч. 1 ст. 627 Цивільного Кодексу (далі - ЦК) України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За змістом ч. 1 ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 759 ЦК України встановлено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 760 ЦК України, предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ).

Згідно ч. 1 ст. 762 ЦК України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Статтею 815 ЦК України встановлено, що наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за найм житла. Наймач зобов`язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму.

Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Враховуючи, що тягар доказування виконання зобов`язання в частині сплати заборгованості за договором оренди житлового приміщення в даному випадку покладено на відповідача, і останній не надав суду доказів погашення боргу, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимоги позивача про стягнення з відповідача 193 505,76 грн орендних платежів, та задовольняє її в повному обсязі.

У позовній заяві позивачем ставиться питання щодо стягнення з відповідача штрафних санкцій у розмірі 30 % від простроченої більше ніж 10 днів орендної плати, що становить 58 051,73 грн. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача за затримку у перерахуванні платежів пеню в розмірі офіційної встановленої подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочення та становить 6 420,15 грн.

У відповідності до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до положень ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Частиною 2 статті 551 Цивільного кодексу України визначено, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Пунктом 6 договору оренди передбачена відповідальність сторін.

У пункті 6.2 договору оренди визначено, що у випадку затримок з боку орендаря у перерахуванні будь-яких платежів, передбачених цим договором, на користь орендодавця, орендар сплачує пеню у розмірі офіційно встановленої подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочення, за кожен день прострочення від суми заборгованості.

Крім того, договором оренди встановлена додаткова відповідальність за прострочення виконання грошових зобов`язань у виді штрафу. Зокрема, якщо період прострочення становить 5 календарних днів, орендар зобов`язаний сплатити штраф у розмірі 10% від простроченої суми; за прострочення 6-9 днів штраф становить 20%; за прострочення 10 і більше днів штраф становить 30% від простроченої суми грошового зобов`язання (п.6.2.2.-п.6.2.4).

Водночас, пунктом 4.12 договору оренди передбачено, що орендар перераховує на поточний рахунок орендодавця протягом 1 календарного дня з моменту підписання договору грошові кошти в сумі 154 113,24 грн без ПДВ. Передбачено, що орендарем до укладення договору сплачено 16 179,12 грн без ПДВ, та загальна сума становитиме 170 292,36 грн без ПДВ, які є забезпеченням належного виконання орендарем негрошових зобов`язань за договором, у тому числі щодо повернення квартири у належному стані, що не є орендною платою. Грошові кошти - забезпечення можуть бути використані орендодавцем в будь-який момент впродовж дії договору у разі наявності заборгованості по сплаті неустойки (штрафу).

Перерахування відповідачем даної суми (170 292,36 грн) як грошового забезпечення під час укладання договору, позивачем у позові не оспорюється.

Отже, за умовами договору оренди, стягнення з відповідача суми штрафу та пені, зазначеної позивачем, компенсується позивачу як негативні наслідки, пов`язані з порушенням відповідачем строків оплати орендних платежів та, за умовами договору, забезпечується грошовою сумою у розмірі 170 292,36 грн, які зараховуються орендодавцем у тому числі і як сплата неустойки.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідачки пені у розмірі 6 420,15 грн та штрафу у розмірі 58 051,73 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач застосував до відповідача також таку міру відповідальності, як стягнення 3% річних, які є платою за користування коштами, що не були своєчасно оплачені боржником, які за своєю правовою природою є компенсацією за понесені збитки, спричинені знеціненням грошових коштів, що не передбачено умовами договору, однак передбачено нормами чинного законодавства.

Позивач просить суд стягнути від простроченої суми заборгованості 3% річних у розмірі 683,90 грн, відповідно до розрахунку за період з 06 січня 2025 року по 17 лютого 2025 року, з яким суд погоджується, у зв`язку із чим підлягає стягненню з відповідача зазначена сума компенсації.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Згідно положення статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на викладене, оцінивши належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності наявних у справі доказів, в розумінні ст. 76-81 ЦПК України, обставини справи, на які позивач посилались як на підставу своїх вимог, суд вважає за можливе частково задовольнити позов, стягнувши з відповідача на користь позивача 193 505,76 грн заборгованості по орендній платі та 3% річних у сумі 683, 90 грн, а всього стягнути 194 189,66 грн.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в сумі 3 103,94 грн (а.с.29).

Оскільки суд дійшов висновку про часткове задоволення позову (75,19 %), відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 333,85 грн пропорційно задоволеним вимогами.

Керуюючи ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 247, 259, 263, 264-265, 279,354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов Приватного акціонерного товариства «Житомирський меблевий комбінат» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором оренди житла, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Житомирський меблевий комбінат» заборгованість за договором оренди житла № 1АЖМК240091 від 05 липня 2024 року у розмірі 194 189 (сто дев`яносто чотири тисячі сто вісімсот дев`ять) гривень 60 коп.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Житомирський меблевий комбінат» судовий збір в сумі 2 333 (дві тисячі триста тридцять три) гривні 85 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач - Приватне акціонерне товариство «Житомирський меблевий комбінат», адреса: 01015, м. Київ, вул. Лейпцизька, б.15, .

Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , реєстраційний обліковий номер картки платника податків НОМЕР_1 .

Повний текст судового рішення складено 07 серпня 2025 року.

Суддя А.В.Слободянюк