Справа №487/3168/25
Провадження №2/487/1994/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

28.08.2025 Заводський районний суд міста Миколаєва у складі: головуючого судді Кузьменко В.В., за участю секретаря судових засідань Спицької Н.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Чорноморського національного університету імені Петра Могили до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

До суду звернувся з позовною заявою представник Чорноморського національного університету імені Петра Могили до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Ухвалою судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 14.05.2025 року відкрито провадження у справі.

Представник позивача до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала та просила задовольнити.

Відповідач до судового засідання не з`явився, про день розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Третя особа до судового засідання не з`явилась, про день розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила.

Суд вважає за можливе ухвалити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що Позивачу відповідно до договору купівлі продажу квартири від 05.04.2019 року, посвідченого того ж дня приватним нотаріусом ММНО Горбуровим К.Є., р.№774, на праві приватної власності належить двокімнатна квартира за адресою АДРЕСА_1 .

Наказом ректорату ЧНУ ім. П.Могили від 05.04.2019 року №1/2-14 згідно з протоколом засідання ректорату №06 від 18.02.2019 року, зазначену вище квартиру було передано доценту кафедри анатомії, гістології, клінічної анатомії і оперативного лікування кандидату медичних наук ОСОБА_1 для поселення та безстрокового проживання.

05.04.2019 року ОСОБА_1 на підставі Акту прийняття передачі основних засобів прийняла від ЧНУ ім. П.Могили в користування двокімнатну квартиру за адресою АДРЕСА_1 , а пізніше зареєструвала власне місце проживання у ній.

Наказом №561-К від 27 серпня 2024 року ОСОБА_1 звільнена з займаної посади у ЧНУ ім. П.Могили за угодою сторін з 30.08.2024 року.

Наказом №13/1АГД від 02.09.2024 року ОСОБА_1 зобов`язано передати за актом приймання передачі квартиру за адресою АДРЕСА_1 та знятися з зареєстрованого у ній місця проживання в 10-ти денний строк з дня звільнення, тобто до 10.09.2024 року.

Згідно рішення розширеного ректорату ЧНУ ім. П.Могили, оформленого протоколом №25 від 02.09.2024 року на підставі наказу №13АДГ від 02.09.2024 року квартира АДРЕСА_2 передана для проживання іншому співробітнику вченому секретарю Вченої ради ОСОБА_2 , яка вселилася в зазначене житлове приміщення разом зі своєю родиною в складі трьох осіб вона, чоловік та син - і проживає в ньому до теперішнього часу.

Згідно відповіді Державної прикордоної служби України, ОСОБА_1 виїхала 07.02.2024 року з території України через пункт пропуску Шегині.

Дослідивши в сукупності надані докази, суд вважає встановленим факт відсутності ОСОБА_1 у житловому приміщенні спірної квартири, понад один рік без поважних причин.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Відповідно до підпункту 2 п. 50 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого постановою КМУ від 7 лютого 2022 р. № 265, зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) здійснюється на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житло або права користування житлом, про виселення, про зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою (у такому випадку адміністративний збір не сплачується).

Відповідно до п. 34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 р. № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, попередніми членами його сім`ї, а також членами сім`ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації.

Реалізація встановлених конституційних гарантій, поряд з іншими, відображається в збереженні житла за його власниками без обмежень, та в гарантії збереження житла за тимчасово відсутніми громадянами протягом шести місяців (ст. 71 ЖК України передбачає, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців , якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом), членів сім`ї власника жилого приміщення протягом року (ч. 2 ст. 405 ЦК України передбачає, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.).

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про те, що відповідач ОСОБА_1 втратила право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_2 , оскільки не проживає в спірному будинку без поважних причин більше строків, встановлених ст. 71 ЖК України.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3028 гривень.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 76,89,141,263-265, 280-283 ЦПК України

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Чорноморського національного університету імені Петра Могили до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Чорноморського національного університету імені Петра Могили судовий збір у розмірі 3028 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя В.В.Кузьменко