Справа № 367/7486/25
Провадження №2/367/5245/2025
УХВАЛА

Іменем України

15 серпня 2025 року м. Ірпінь

Суддя Ірпінського міського суду Київської області Шестопалова Я.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Служби у справах дітей та сім`ї Бучанської міської ради Київської області, третя особа: Бучанський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання батьківства,

в с т а н о в и в:

До Ірпінського міського суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Служби у справах дітей та сім`ї Бучанської міської ради Київської області, третя особа: Бучанський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання батьківства.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 28 липня 2025 року позов був залишений без руху через певні недоліки - позивачем визначено відповідачем-2 - Службу у справах дітей та сім`ї Бучанської міської ради Київської області, однак прохальна частина позову не містила позовних вимог до Служби у справах дітей та сім`ї Бучанської міської ради Київської області, а також позивачем не було надано документів, що посвідчують особу відповідачки ОСОБА_2 . Позивачу надано строк для усунення недоліків зазначених в ухвалі судді - 10 днів з дня отримання даної ухвали.

13.08.2025 року від ОСОБА_1 надійшла уточнена позовна заява, де позивач просить прийняти позов до розгляду і вказує, що державна реєстрація народження дитини - ОСОБА_3 була проведена за заявою саме служби у справах дітей, адже відповідач 1 - ОСОБА_2 не мала (і не має на даний час паспорту), який потрібно було пред?являти при реєстрації народження дитини у відділі РАЦС. Служба у справах дітей та сім?ї є структурним підрозділом Управління соціальної політики Бучанської міської ради. Враховуючи, що структурний підрозділ не є юридичною особою, належним відповідачем буде Управління соціальної політики Бучанської міської ради. Відомості про батька при реєстрації народження були записані зі слів заявника, яким і була служба у справах дітей. Позивач звертається до суду з позовом щодо визнання його батьківства відносно сина - ОСОБА_3 , тому Управління соціальної політики Бучанської міської ради буде відповідачем 2 по даному позову (оскільки заявником при реєстрації народження мого сина не була відповідач 1, а була служба у справах дітей та сім?ї). Батько був записаний зі слів заявника, а вимоги позову стосуються визнання позивача біологічним батьком дитини і внесення змін до актового запису про народження ОСОБА_3 , тому заявлені вимоги стосуються відповідача 2, як заявника при реєстрації народження сина. Отже, прохальна частина позову містить вимоги про внесення змін до актового запису, який був внесений за заявою відповідача 2. Також вказує, що справа підсудна Ірпінському міському суду Київської області, оскільки відповідач 1 не мала і не має реєстрації місця проживання, дані з єдиного демографічного реєстру стосуються іншої особи, у якої також співпадає прізвище, ім?я та по-батькові. Крім прізвища, імені та по батькові у відповідача 1 є ще й інші дані, такі як дата, місяць, рік народження, та ідентифікаційний номер. Також, підсудність можна визначити за одним з відповідачів, а оскільки відповідач 2 зареєстрований в м. Буча, то справа підсудна Ірпінському міському суду Київської області. Щодо ідентифікації відповідачки 1 та її материнства, вказує, що вимоги не стосуються визнання материнства чи ідентифікації матері дитини. Мати дитини вказана, як відповідач 1, оскільки у свідоцтві про народження в графі "мати" вказано ОСОБА_2 , однак на розгляд справи про визнання позивача батьком дитини ідентифікація жінки, яка народила дитину та її материнство не впливає. Доказом батьківства позивача може бути судово-генетична експертиза, яка визначить походження сина від позивача. Крім того, у поясненнях містяться твердження про те, що відповідачка ніколи не проживала у Болградському районі, а відомості з державного реєстру стосуються іншої людини, та, на припущення позивача, - співпадають з даними іншої людини.

Суд, дослідивши уточнену позовну заяву, прийшов до висновку, що недоліки позовної заяви, зазначені в ухвалі суду про залишення позову без руху від 28 липня 2025 року, не було усунуто в повному обсязі виходячи з наступного.

Судом встановлено, що до Ірпінського міського суду Київської області вже надходила позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Бучанський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про встановлення факту батьківства, в якій позивач просив суд: визнати ОСОБА_1 , батьком народженого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , змінити прізвище ОСОБА_3 , з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 », ім?я та по батькові залишити без змін, внести відповідні зміни до актового запису № 59 від 04.04.2020 про народження ОСОБА_3 , складеного Бучанським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

У справі №367/3370/24 було встановлено з відповіді №562522 від 25.04.2024 року з Єдиного державного демографічного реєстру, що ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 30 квітня 2024 року було направлено справу №367/3370/24 за підсудністю до Болградського районного суду Одеської області.

Ухвалою Болградського районного суду Одеської області від 08 липня 2024 року було залишено позовну заяву без руху та надано позивачу 5-ти денний строк на усунення недоліків позовної заяви: надання суду документів, які підтверджують особу матері дитини, щодо якої він, позивач, бажає встановити батьківство, надання відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі здійснювалися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору, а саме - відмова відповідного відділу державної РАЦС у задоволенні спільної заяви батька і матері дитини, адже у позові стверджується, що спір та заперечення стосовно факту батьківства відсутні.

19.08.2024 року до Болградського районного суду Одеської області від позивача надійшла заява з письмовими поясненнями, та уточненнями до позову, де позивач просив відкрити провадження за його позовом і розглянути його, стверджуючи, що відповідачка не заперечує проти задоволення вимог позову судом, адже фактичного спору в них немає, однак у позасудовому порядку вони не можуть зареєструвати факт батьківства його, позивача, стосовно дитини відповідачки, адже відповідачка не паспортизована. У додаткових письмових поясненнях та уточненому позові позивач також наполягає, що, на його думку, встановлення особи відповідачки не має суттєвого значення для прзначення генетичної експертизи та визнання судом вимог позову, оскільки предметом позову є особа дитини, а не її матері - відповідачки.

Крім того, у поясненнях містяться твердження про те, що відповідачка ніколи не проживала у Болградському районі, а відомості з державного реєстру стосуються іншої людини, та, на його, заявника, припущення, - співпадають з даними іншої людини.

Також, цими ж письмовими поясненнями позивач стверджував, що ОСОБА_2 є реально існуючою людиною, уродженкою с. Житково Ленінградської області, РСФСР, на території України проживає з 1996 року, наразі проживає в м. Буча Київської області разом з позивачем, є його, позивача, співмешканкою, народила їх спільну дитину, проте зареєструвати шлюб вони не можуть через відсутність у відповідачки паспорту, оскільки відповідачка не володіє інформацією про свою матір, адже проживала з бабусею і дідусем (не зазначено де саме), - у зв`язку з чим не можуть зареєструвати у позасудовому порядку його, позивача, батьком дитини, але це не заважає відкриттю судом провадження за вищевказаним позовом, призначенню судом генетичної експертизи і визнання батьківства його, позивача, стосовно дитини, яку народила відповідачка, оскільки проти цього відповідачка не заперечує.

Водночас, ОСОБА_1 у тексті самого позову, стверджуючи, що позивач просить визнати його батьком народженого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , - якого від позивача народила співмешканка позивача - відповідачка ОСОБА_2 , стверджуючи, що вони - позивач з відповідачкою проживають разом - у фактичних шлюбних стосунках без реєстрації шлюбу, але у відповідачки відсутні документи, що посвідчують її особу, і їй відмовлено у видачі таких документів, що підтверджується відмовою ДМС, яка додана до позову.

У суду виникли сумніви щодо особи відповідачки, яка є матір`ю дитини і несе за неї відповідальність як законний представник, що має право знати про здійснення будь-яких дій стосовно дитини, і думку якої суд обов`язково має врахувати вирішуючи клопотання стосовно дитини.

Відтак, ухвалою Болградського районного суду Одеської області від 09 вересня 2024 року позов було повернуто позивачу через наявність недоліків позову, які не усунуті позивачем (його представником) після постановлення судом ухвали про залишення позову без розгляду.

ОСОБА_1 повторно звернувся до Ірпінського міського суду Київської області з позовом про визнання батьківства.

Як вбачається із уточненої позовної заяви, позивачем визначено відповідачем-2 - Управління соціальної політики Бучанської міської ради, однак прохальна частина позову не містить позовних вимог до Управління соціальної політики Бучанської міської ради.

Позивач вказує, що прохальна частина позову містить вимоги про внесення змін до актового запису, який був внесений за заявою відповідача 2.

Натомість жодного обґрунтування позовних вимог до Управління соціальної політики Бучанської міської ради, яке підпадає під норми законодавства позивачем не наведено.

Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Також позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 Кодексу.

Статтею 129 Кодексу встановлено, що особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. Таке право особа може реалізувати протягом року від дня, коли вона дізналася або могла дізнатися про своє батьківство.

Пунктом 4 частиною 2 статті 44 ЦПК України, залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, до яких, зокрема, віднесено необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи, або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою.

Згідно ч. 3 ст. 44 ЦПК України, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Частиною 4 ст. 44 ЦПК України передбачено, що суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Суд вважає, що позивач за відсутності позовних вимог до Управління соціальної політики Бучанської міської ради, завідомо необґрунтовано залучає дану юридичну особу як відповідача з метою зміни підсудності справи, що є зловживанням процесуальними правами.

Щодо ідентифікації відповідачки ОСОБА_2 , суд зазначає наступне.

Позивач стверджує, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не має документів, що посвідчують її особу, але вона проживає на території України з 1996 року.

За вказаними анкетними даними відповідачки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у Єдиному державному демографічному реєстрі знайдено особу, місце проживання якої зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з демографічного реєстру № 1588963 від 21.07.2025 року.

Позивач впевнений, що відомості з державного реєстру стосуються іншої людини, та вважає, анкетні дані ОСОБА_2 співпадають з даними іншої людини.

Таким чином, суд позбавлений можливості встановити особу відповідачки, і, у зв`язку з цим - встановити факт того, що вона є матір`ю дитини.

Згідно з підпунктом "а" пункту 1 частини першої статті 13 Закону України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" паспорт громадянина України відноситься до документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України і оформлення яких передбачається цим Законом із застосуванням засобів Єдиного державного демографічного реєстру.

Частиною першою статті 4 вказаного Закону передбачено, що Єдиний державний демографічний реєстр ведеться з метою ідентифікації особи для оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсними та знищення передбачених цим Законом документів. Єдиний державний демографічний реєстр у межах, визначених законодавством про свободу пересування та вільний вибір місця проживання, використовується також для обліку інформації про реєстрацію місця проживання чи місця перебування.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 3 Закону України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" ідентифікація особи - встановлення особи шляхом порівняння наданих даних (параметрів), у тому числі біометричних, з наявною інформацією про особу в реєстрах, картотеках, базах даних тощо.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 2 Закону України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" розпорядник Реєстру - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів.

Пунктом 1 Положення про Державну міграційну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 360, визначено, що Державна міграційна служба України є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року № 302 затверджено Порядок оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України (далі - Порядок № 302).

У пунктах 38-40 Порядку № 302 передбачено, що після прийняття до розгляду заяви-анкети та доданих до неї документів працівник територіального підрозділу Державної міграційної служби України здійснює заходи з ідентифікації особи, на ім`я якої оформляється паспорт. Ідентифікація особи здійснюється на підставі даних, отриманих з баз даних Реєстру. Ідентифікація особи, на ім`я якої оформляється паспорт і стосовно якої відсутня інформація в базах даних Реєстру, здійснюється відповідно до наявних державних та єдиних реєстрів, інших інформаційних баз, що перебувають у власності держави або підприємств, установ та організацій.

У виключних випадках за результатами перевірок, за якими особу не ідентифіковано, проводиться процедура встановлення особи (пункт 43 Порядку № 302).

Зокрема, цим пунктом визначено, що у разі неподання особою, яка досягла 18-річного віку, документів з фотокартками, проводиться процедура встановлення особи шляхом надсилання запитів щодо перевірки документів та інформації, зазначеної заявником у письмовому зверненні, зокрема до Мін`юсту, територіальних органів Національної поліції, ДПС, навчальних закладів, військових частин, територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, установ виконання покарань, для отримання інформації з наявних державних та єдиних реєстрів, інших інформаційних баз, що перебувають у власності держави або підприємств, установ та організацій, у тому числі фотокартки особи, яка дасть змогу ідентифікувати особу. В процесі перевірки береться до уваги вся інформація, яку повідомив заявник. Одночасно проводиться перевірка за даними обліку територіальних органів та територіальних підрозділів ДМС. Перевірка стосовно осіб, які проживають на тимчасово окупованій території України проводиться, зокрема за даними Державного реєстру виборців шляхом надсилання запитів до відповідних відділів ведення Державного реєстру виборців. У разі відсутності документів з фотокарткою/відцифрованим образом обличчя особи, отриманих з державних, єдиних реєстрів, інших інформаційних баз, що перебувають у власності держави або підприємств, установ та організацій, та за результатами перевірок, за якими особу не ідентифіковано, проводиться процедура встановлення особи шляхом опитування свідків, які були зазначені заявником. Свідками можуть бути дієздатні один із членів сім`ї особи (у тому числі колишня дружина/чоловік), близька особа або сусід, які досягли 14-річного віку та мають документи, що посвідчують особу, які підлягають обов`язковому пред`явленню. Для підтвердження того, що особа є членом сім`ї або близькою особою, подаються документи, що посвідчують відповідні факти (свідоцтво про шлюб, свідоцтво про розірвання шлюбу, свідоцтво про народження, рішення суду та інші документи). У разі відсутності зазначених документів такі відомості перевіряються за наявними даними державних та єдиних реєстрів, інших інформаційних баз, що перебувають у власності держави або підприємств, установ та організацій. Для підтвердження зареєстрованого місця проживання сусіди особи подають довідку про реєстрацію місця проживання, видану органом реєстрації в установленому законодавством порядку, або витяг з реєстру територіальної громади, а в разі їх відсутності такі відомості перевіряються за наявними даними відомчої інформаційної системи ДМС або за відомостями, внесеними до документа, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, або документа, що посвідчує особу та підтверджує спеціальний статус. За результатами опитування свідків складається акт встановлення особи за формою, визначеною МВС. У разі встановлення працівником територіального органу/територіального підрозділу ДМС факту невідповідності відомостей, що містяться в документах, поданих заявником та/або свідками, відомостям, що містяться в наявних обліках ДМС, інших державних та єдиних реєстрах, інших інформаційних базах, що перебувають у власності держави, процедура встановлення особи не проводиться.

Згідно з частиною першою статті 10 Закону України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" у разі неможливості встановити особу розпорядником реєстру особа встановлюється за рішенням суду про встановлення факту, що має юридичне значення, для видачі документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України. До завершення процедури встановлення особи державною міграційною службою України та (або) прийняття відповідного рішення суду, документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, не видаються.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 березня 2024 року у справі № 760/10717/22 вказано: «надання адміністративної послуги з оформлення паспорта громадянина України регламентовано Законом України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус», Законом України «Про громадянство України». Згідно з підпунктом «а» пункту 1 частини першої статті 13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» паспорт громадянина України відноситься до документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України і оформлення яких передбачається цим Законом із застосуванням засобів Єдиного державного демографічного реєстру. Частиною першою статті 4 вказаного Закону передбачено, що Єдиний державний демографічний реєстр ведеться з метою ідентифікації особи для оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсними та знищення передбачених цим Законом документів. Єдиний державний демографічний реєстр у межах, визначених законодавством про свободу пересування та вільний вибір місця проживання, використовується також для обліку інформації про реєстрацію місця проживання чи місця перебування. Відповідно до пункту 6 частини першої статті 3 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» ідентифікація особи - встановлення особи шляхом порівняння наданих даних (параметрів), у тому числі біометричних, з наявною інформацією про особу в реєстрах, картотеках, базах даних тощо.

Згідно з вимогами вказаного законодавства України у разі якщо Державна міграційна служба України не змогла встановити особу після проведення процедури ідентифікації, то встановлення такого факту проводиться у судовому порядку. До місцевого загального суду подається заява про встановлення факту, що має юридичне значення, для видачі документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України. Основними документами, які дозволяють особі звернутися до суду, мають бути свідоцтво про народження особи та рішення Державної міграційної служби України про неможливість встановити особу після проведення процедури ідентифікації. У своїй заяві до суду заявник має вказати, який факт він просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують цей факт (показання свідків, біографічні дані заявника та будь-які документи, які надають можливість перевірити інформацію щодо його особи). Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 19 жовтня 2022 року у справі № 511/409/20 (провадження № 61-20060св21).

Таким чином, у разі, якщо ДМС України не змогла встановити особу після проведення процедури ідентифікації, то встановлення такого факту проводиться у судовому порядку.

Схожі за змістом правові висновки у подібних правовідносинах містяться у постанові Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі № 755/16248/18 (провадження № 61-8022св21), від 09 липня 2025 року у справі № 203/2326/23 (провадження № 61-2322св24).

Як вказано вище, 13.08.2025 р. від позивача на виконання ухвали від 28.07.2025 р. надійшла уточнена позовна заява про встановлення факту батьківства, яку суд не може визнати усуненням недоліків, оскільки нових достатніх відомостей і доказів стосовно обставин справи вони не містять, не було викладено вимоги до Управління соціальної політики Бучанської міської ради, не надано документів, які підтверджують особу ОСОБА_2 , зокрема рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, тобто у встановлений законом строк недоліки, зазначені в ухвалі суду, не усунуті, тому позов підлягає поверненню позивачу.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Згідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Служби у справах дітей та сім`ї Бучанської міської ради Київської області, третя особа: Бучанський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання батьківства, - слід вважати не поданою і необхідно повернути позивачу.

Керуючись ст.ст. 185, 353-355 ЦПК України, суддя,-

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Служби у справах дітей та сім`ї Бучанської міської ради Київської області, третя особа: Бучанський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання батьківства - вважати не поданою та повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в 15-денний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://ip.ko.court.gov.ua/sud1013/.

Суддя: Я.В. Шестопалова