Справа № 676/4260/25
Номер провадження 2/676/2465/25
29 липня 2025 року
Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області у складі:
головуючої судді Пилипенко І.О.,
за участю секретаря судового засідання Райтаровського В.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янець-Подільський, Хмельницької області впорядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 31.08.2024 року між ТзОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено договір № 472854-КС-004 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 ЗУ «Про електронну комерцію».
Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 16.06.2025 року розгляд справи призначений в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін.
Представник ТзОВ «Бізнес позика» в судове засідання не з`явився, проте у матеріалах справи міститься клопотання представника позивача про розгляд справи без його участі, позов підтримує у повному обсязі, просив задовольнити позовні вимоги з підстав наведених у позовній заяві, проти винесення заочного рішення не заперечував.
Відповідачка в судове засідання двічі не з`явилася, причини неявки не повідомила, хоча про час і місце розгляду справи повідомлена своєчасно належним чином, в тому числі оголошенням на сайті суду, відзиву на позовну заяву до суду не подавала.
Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі відповідача, представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст.ст. 280-282 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів та ухвалити заочне рішення.
Згідно ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
З`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких мотивів.
Судом встановлено, що 31.08.2024 року між ТзОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено договір № 472854-КС-004 про надання кредиту шляхом перерахування на банківську картку позичальника № НОМЕР_1 (котра позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті), що підтверджується довідкою про видачу коштів. Даний договір укладено шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 ЗУ «Про електронну комерцію».
Порядок укладання договорів в електронній формі передбачений Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію».
Зокрема, в ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.
Відповідно до ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:
- надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;
- заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;
- вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, про зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Відповідно до п.12 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
У відповідності до ч. 1 ст. 13 ЗУ «Про споживче кредитування», договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених ЗУ «Про електронну комерцію».
Так, на виконання зазначених вимог, ОСОБА_1 було надано одноразовий ідентифікатор UA-2085, для підписання кредитного договору № 472854-КС-004 від 31.08.2024 року, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів.
Відповідно до п. 2.1 договору, кредитодавець надає Позичальнику грошові кошти в розмірі 29 000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом та комісію за надання Кредиту у порядку та на умовах, визначених цим Договором та Правилами надання споживчих кредитів.
Відповідно до п. 2.4 договору, стандартна процентна ставка за Кредитом: в день 1%, фіксована. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку (терміну) Договору. Встановлений Договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено Кредитодавцем в односторонньому порядку.
орієнтовна реальна річна процентна ставка: 9266,28 процентів, денна процентна ставка: 0,91 процентів.
Позивач звертаючись до суду вказує, що ТзОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу грошові кошти на умовах передбачених договором, натомість відповідач взяті на себе зобов`язання за договором належним чином не виконала, унаслідок чого утворилася вищевказана заборгованість, яка підлягає стягненню з відповідача.
Розглядаючи даний спір, суд виходить із того, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються загальними положення ЦК України про зобов`язання та параграфом 2 Глави 71 ЦК України "Кредит".
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
А згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
В ході розгляду судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 звернулася до ТзОВ «Бізнес Позика» з метою отримання кредитних коштів, за результатами її звернення, 31.08.2024 року було підписано договір про надання кредиту, після підписання якого у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у позивача виникло зобов`язання надати кредитні кошти відповідачу, а у відповідача виникло зобов`язання повернути кредит та сплатити проценти і комісію за користування кредитом у визначеному розмірі, який був обумовлений між сторонами умовами договору.
На підставі укладеного договору про надання кредиту відповідачу надано грошові кошти, що підтверджується відкритою у АТ «Сенс Банк» банківською карткою № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 , на яку 31.08.2024 року позивачем було перераховано відповідачу на вказану картку 29 000,00 грн., відтак ТзОВ «Бізнес Позика» прийняті на себе зобов`язання за вказаним кредитним договором виконав своєчасно і повністю, надавши кредиті ресурси в повному обсязі. У свою чергу, взяті на себе зобов`язання відповідач ОСОБА_1 належним чином не виконала, у зв`язку з чим у неї утворилася заборгованість за договором на загальну суму 82 070,00 грн.
За відсутності будь-яких інших доказів у справі щодо розміру заборгованості відповідача перед позивачем, її погашення відповідачем, суд встановлює такий розмір заборгованості виходячи з розрахунку позивача та вважає доведеним факт наявності заборгованості відповідача перед позивачем.
За таких обставин, враховуючи порушення відповідачем умов договору, а також враховуючи відсутність будь-яких заперечень щодо заявлених позовних вимог з боку відповідача, суд приходить до висновку, що цивільне (майнове) право позивача по отриманню від відповідача кредитної заборгованості, підлягає судовому захисту, тому позов ТзОВ «Бізнес Позика» про стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.
Одночасно, керуючись положеннями ст. 141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь позивача у розмірі 2 422,40 грн.
Керуючись ст. 4, 10, 76-82, 89, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд
Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданною протягом 30 днів з дня його проголошення.

Відомості про учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» ( код, юридична адреса: бульвар Лесі Українки, 26, офіс 411, м. Київ) .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП:

НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Дата складення повного судового рішення 31 липня 2025 року.

Суддя І.О. Пилипенко