печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2025 року

Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Хайнацького Є.С.,,

при секретарі судового засідання - Сміян А.Ю.,

за участю:

представника позивача: не з`явився,

відповідача: не з`явилася,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юкас Петроліум» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та трьох відсотків річних, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Юкас Петроліум» (далі - позивач, ТОВ «Юкас Петроліум») звертнулось до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач, ОСОБА_1 ) про стягнення заборгованості та трьох відсотків річних.

В обґрунтування позову зазначає, що 26.01.2024 року між ТОВ «Юкас Петроліум» та ОСОБА_1 було укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу № 8046/2024/4281117, згідно якого позивач передав у власність відповідача автомобіль марки Mercedes-Benz, кузов № НОМЕР_1 , рік випуску 2022, чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 .

Відповідно до пункту 3.1 договору, вартість автомобіля становить 1 320 000,00 грн. Згідно пункту п. 5.1 договору, відповідач зобов`язаний в порядку та на умовах, визначених цим договором, сплатити ціну транспортного засобу зазначену у п. 3.1. договору.

Позивач зазначає, що всупереч домовленостей про оплату в день укладання договору (26.01.2024 року), як випливає з п. 2.1 договору, відповідач порушила умови пунктів 3.1 та 5.1 договору та лише 05.02.2025 року сплатила позивачеві вартість автомобіля частково в сумі 399 000,00 грн., що підтверджується наявними платіжними документами та банківськими виписками. Таким чином, станом на 11.03.2024 року розмір непогашеної заборгованості перед позивачем за договором становить 921 000,00 грн.

Позивач свої зобов`язання виконав належним чином передавши транспортний засіб відповідачу. Відповідач порушила свої зобов`язання не здійснивши оплату в повному обсязі. При цьому, на наступний день після укладання договору відповідач відчужила автомобіль на користь третьої особи.

Оскільки, відповідач прийняла автомобіль та користується ним, але не оплатила його вартість у повному обсязі, чим порушила вимоги закону та умови договору, позивач, керуючись ст. 625 ЦК України, нарахував три відсотки річних від суми заборгованості за період прострочення, загальний розмір яких за 45 днів прострочення становить 3 724,18 грн., що разом із основним боргом утворює суму 924 724,18 грн.

Позивач зазначає, що дії відповідача свідчать про неналежне виконання договірних зобов`язань та умисне ухилення від сплати належних коштів. Відсутність доказів повного розрахунку підтверджує наявність підстав для стягнення заборгованості у судовому порядку разом із нарахованими процентами.

Враховуючи викладене, позивач, на підставі ст.ст. 526, 530, 625, 692 ЦК України, просить суд стягнути із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Юкас ПЕТРОЛУМ» заборгованість у розмірі 924 724,18 грн., з яких: основне зобов`язання, яке є невиконаним/основна сума заборгованості складає 921 000,00 грн., 3% річних - 3 724,18 грн.; розподілити судові витрати у визначеному законом порядку.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва відкрито провадження від 25.03.2024 року відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі на 10.05.2024 року.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 10.05.2024 року відкладено підготовче засідання на 01.08.2024 року.

01.08.2024 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Зазначає, що заявлені вимоги не відповідають фактичним обставинам справи. Факт звернення позивача до суду розцінюється як спроба повторного отримання коштів за транспортний засіб, який був предметом взаємних домовленостей сторін, та за який фактично проведено оплату у повному обсязі. Ззаначає, що за домовленістю сторін, у рахунок повної вартості автомобіля, відповідач передала уповноваженій особі позивача грошові кошти в розмірі 921 000,00 грн. готівкою, що підтверджується показаннями свідка та обставинами укладення договору; решта суми у розмірі 399 000,00 грн. була сплачена безготівковим переказом на рахунок, визначений позивачем. Таким чином, загальна вартість транспортного засобу у сумі 1 320 000 грн. була сплачена повністю, що свідчить про належне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором.

Зазначає, що позивачем не надано суду жодного належного доказу неоплати вартості автомобіля; відсутні банківські виписки, прибуткові касові ордери чи інші фінансові документи, які б підтверджували факт неотримання коштів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України саме на позивача покладається обов`язок доказування обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог. Ненадання таких доказів є підставою для відмови у задоволенні позову. Сам факт подання позову без наявності підтверджуючих фінансових документів свідчить про зловживання позивачем процесуальними правами, а дії позивача порушують принцип добросовісності, закріплений у ст. 3 ЦК України.

Також зазначає, що позивачем не наведено чітких фактичних обставин продажу транспортного засобу та підстав для висновку про існування заборгованості. З огляду на зазначене, вимоги позивача не підтверджуються належними і допустимими доказами та задоволенню не підлягають.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 01.08.2024 року відкладено підготовче засідання на 04.11.2024 року.

01.08.2024 року від представника позивача надійшли заперечення на відзив, в яких останній просить задовольнити позов в повному обсязі.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 04.11.2024 року відкладено підготовче засідання на 14.01.2025 року.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 14.01.2025 року в задоволенні клопотання позивача про витребування доказів у цивільній справі за позовом ТОВ «Юкас Петроліум» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та трьох відсотків річних - відмовлено. Протокольною ухвалою суду відкладено підготовче засідання на 31.03.2025 року.

25.03.2025 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, я якій позивач зазначає, що відповідач не довела оплату 921 000,00 грн. готівкою, оскільки відсутні первинні документи (банківські виписки, касові ордери). Пояснення свідка, на думку позивача, не є достатнім доказом. Також зазначає, що передача автомобіля без підтвердженої повної оплати є порушенням умов договору та свідчить про недобросовісну поведінку відповідача. Позивач наполягає, що сам факт передачі автомобіля не підтверджує виконання грошового зобов`язання, а обов`язок довести оплату лежить на відповідачеві. У зв`язку з цим просить врахувати позицію та задовольнити позов у повному обсязі.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 31.03.2025 року закрито підготовче провадження у вказаній цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 08.05.2025 року.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 08.05.2025 року відкладено підготовче засідання на 03.06.2025 року.

В судове засідання учасники справи не з`явились; про день, час, місце розгляду справи повідомлені належним чином; представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій підтримав вимоги позовної заяви в повному обсязі, просив задовольнити.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 , який є чоловіком відповідача, повідомив про те, що він був присутній під час передачі частини грошових коштів відповідачем директору ТОВ «Юкас Петроліум» Мандренко А.М. , а саме, готівки в розмірі 921 000,00 грн. у день підписання договору. Також свідок зазначив, що залишок грошових коштів був сплачений на прохання керівництва підприємства на розрахунковий рахунок товариства. Крім того, свідок вказав на те, що жодних питань щодо правомірності набуття та розрахунків за вищевказаний транспортний засіб не було до моменту відчуження ним своєї частки у ТОВ «Юкас Петроліум» на користь третіх осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За змістом статей 15 і 16 ЦК України (далі - ЦК України), кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 лютого 2021 року в справі № 925/642/19 зазначено, що порушенням вважається такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке; порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково. При цьому позивач, тобто особа, яка подала позов, самостійно визначається з порушеним, невизнаним чи оспорюваним правом або охоронюваним законом інтересом, які потребують судового захисту. Обґрунтованість підстав звернення до суду оцінюються судом у кожній конкретній справі за результатами розгляду позову.

Статтею 328 ЦК України закріплено презумпцію законності набуття права власності, тобто право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або якщо незаконність набуття права власності встановлена рішенням суду, а також встановлено відкритість переліку підстав набуття права власності з обмеженням їх виключно тими, що прямо передбачені в законодавстві.

Відповідно до статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі статтею 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до положень статті 11 ЦК України, за своєю правовою природою договір є правочином. Водночас договір є й основною підставою виникнення цивільних прав та обов`язків.

Згідно частин першої та другої статті 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Відповідно до частини першою статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Частиною 1, 3 ст. 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За положенням ч. 1 ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до статті 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Вислів у цій нормі «передає або зобов`язується передати», «приймає або зобов`язується прийняти» не означає, що договір купівлі-продажу може бути реальним або консенсуальним за вибором сторін, залежно від того, чи визначили сторони в договорі, що продавець передає майно, чи що він зобов`язується його передати. Натомість це означає, що договором може бути передбачено виконання зобов`язання, що виникає з договору купівлі-продажу, одночасно з укладенням договору або в майбутньому.

Судом встановлено, що 26.01.2024 року між ТОВ «Юкас Петроліум» та ОСОБА_1 було укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу № 8046/2024/4281117, згідно якого позивач передав у власність відповідача автомобіль марки Mercedes-Benz, кузов № НОМЕР_1 , рік випуску 2022, чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 . Даний факт сторонами не оспорюється.

Згідно п. 2.1. договору, передача транспортного засобу Продавцем і прийняття його Покупцем здійснюється після повної оплати вартості майна. П. 3.1. - за домовленістю Сторін ціна транспортного засобу складає 1 320 000,00 грн. П. 4.1. - кожна Сторона зобов`язується виконувати реально та незалежно обов`язки покладені на неї за цим Договором, та сприяти іншій Стороні у виконанні її обов`язків за цим Договором. За умовами п. 5.1, 6.1 договору, Покупець зобов`язаний: в порядку та на умовах, визначених цим Договором сплатити ціну транспортного засобу зазначену у п.3.1. Договору; в порядку та на умовах, визначених цим Договором, прийняти Транспортний засіб. Продавець зобов`язаний в порядку та умовах, визначених цим договором передати транспортний засіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 691 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Частинами 1,2 статті 692 ЦК України визначено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Також, відповідно ч. 1 ст. 693 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем передано відповідачу за укладеним договором купівлі-продажу транспортного засобу № 8046/2024/4281117 від 26.01.2024 року транспортний засіб марки MERCEDES-BENZ, моделі GLE 300D, 2022 року випуску, чорного кольору VIN-код НОМЕР_3 .

Відповідно до п. 2.1. Договору, передача такого транспортного засобу повинна відбутись після повної оплати вартості останнього. Пунктом 2.2. договору визначено, що право власності на транспортний засіб переходить до покупця з моменту підписання даного договору. Згідно п. 9.1 договору, цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання.

При цьому ані реальним, ані консенсуальним договором не передбачається виконання зобов`язання, що виникає з договору, в минулому.

Таким чином, сам факт передачі транспортного засобу відповідачу є підтвердженням того, що продавець визнав виконання покупцем свого обов`язку з повної оплати. Оскільки договір не встановлює жодних вимог щодо способу внесення коштів, пояснення відповідача про здійснення платежів частинами (готівкою та безготівковим рохрахунком) не суперечать умовам правочину. Позивач не надав суду належних та допустимих доказів, що передача автомобіля відбулася без отримання повної вартості або всупереч умовам договору.

Водночас відповідно до частини третьої статті 631 ЦК України, сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення.

Таким чином, положення договору про те, що сторона договору отримала належні їй платежі до підписання договору, свідчить про те, що сторони домовилися вважати сплату коштів, здійснену раніше за відсутності правових підстав, виконанням укладеного договору стороною, яка за цим договором мала сплатити гроші.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 08.09.2020 року по справі № 916/667/18 зазначила, що включення в договір купівлі-продажу положення про одержання однією стороною від іншої грошових коштів, у тому числі до підписання договору, є звичайною діловою практикою, і така практика не суперечить закону в правовідносинах, щодо яких виник спір.

Таким чином, позивачем не доведено, що він не отримав грошових коштів за переданий у власність відповідачу автомобіль.

Пунктом 6 частини 1 статті 3 ЦК України передбачено добросовісність як стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Принцип добросовісності - це загальноправовий принцип, який передбачає необхідність сумлінної та чесної поведінки суб`єктів при виконанні своїх юридичних обов`язків і здійсненні своїх суб`єктивних прав.

За змістом статті 3 ЦК України принципи справедливості, добросовісності та розумності є однією із фундаментальних засад цивільного права, спрямованою, у тому числі, на утвердження у правовій системі України принципу верховенства права. Законодавець, навівши у тексті Цивільного кодексу України зазначений принцип, установив у такий спосіб певну межу поведінки учасників цивільних правовідносин, тому кожен із них зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки, у тому числі передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам та інтересам інших осіб. Цей принцип не є суто формальним, оскільки його недотримання призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту.

У даному випадку позивач, як продавець транспортного засобу, та особа, яка є заінтересованою в отриманні прибутку від продажу такого товару та будучи добре обізнаною з умовами укладеного договору, розуміючи можливість передачі транспортного засобу лише після виконання іншою стороною умов договору, не проявив сумлінності та не вжив жодних заходів, спрямованих на досягнення його мети у розумний строк задля ефективної діяльності підприємства.

Позивачем жодним чином не аргументовано причину передачі транспортного засобу без отримання попередньої оплати за останній.

Посилання позивача на те, що транспортний засіб переданий відповідачу з метою недопущення зриву угоди є безпідставними, оскільки жодним чином не зазначено підстави передачі з подальшою перереєстрацію права власності на автомобіль без його попередньої оплати.

Як визначено у ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Тобто, належним виконанням зобов`язання з боку відповідача є здійснення оплати за переданий йому транспортний засіб.

Відповідно до змісту ст. 610, 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

За змістом ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Крім того, згідно ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, нарахування 3% річних відповідно до ст. 625 ЦК України можливе лише за наявності підтвердженого факту прострочення грошового зобов`язання. Оскільки позивач не довів наявності заборгованості, відсутні підстави для нарахування будь-яких процентів.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до приписів статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

В даному випадку позивачем не надано до суду жодних відомостей, які могли б спростувати факт оплати транспортного засобу відповідачем, а тому на переконання суду позовна заява ТОВ «Юкас Петроліум» не підлягає задоволенню. Решта доводів учасників процесу, їх письмових пояснень, поданих до матеріалів справи документів та наданих усних пояснень представників сторін були ретельно досліджені судом, і наведених вище висновків суду не спростовують.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, у суду відсутні підстави для здійснення розподілу судових витрат між сторонами у відповідності до статті 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 655, 656, 662, 689, 962, 638 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 141, 263, 264, 265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Юкас Петроліум» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та трьох відсотків річних - залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційні скарги на рішення подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено та підписано 07.07.2025 року.

Суддя Євген ХАЙНАЦЬКИЙ