137/1605/14-ц
У Х В А Л А

25.08.2025

Літинський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Верещинської Я.С.,

за участю секретаря судового засідання Хижук Л.І.,

заявника (відповідача) ОСОБА_1 ,

представника заявника-адвоката Зубаня О.О.,

позивачки ОСОБА_2 ,

представника позивачки-адвоката Зайця Б.В.,

представника третьої особи Джигун О.Л..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в с-щі Літин заяву відповідача ОСОБА_1 про поновлення строку на подання заяви та перегляд заочного рішення по цивільній справі №137/1605/14-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Органу опіки та піклування Літинської районної державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Літинського районного суду Вінницької області від 30.07.2014 позов позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , зацікавлена особа Орган опіки та піклування Літинської райдержадміністрації, про позбавлення батьківських прав задоволено повністю. Вирішено позбавити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав відносно його сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

23.06.2025 відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про поновлення строку на подання заяви, перегляд та скасування заочного рішення Літинського районного суду Вінницької області від 30.07.2014, призначення справи до розгляду. Свою заяву мотивує тим, що вважає дане рішення суду не обґрунтованим та таким, що прийнято з порушенням норм процесуального та матеріального права, а саме: не в повному обсязі встановлені всі обставини справи, не досліджені докази в установленому порядку. Судом не вжито всіх законних методів для повідомлення його про розгляд справи. Жодної ухвали та судової повістки він не отримував, жодного поштового відправлення він не підписував, що підтверджує отримання ним судової повістки. Пояснює, що він є батьком дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . ІНФОРМАЦІЯ_3 померла його колишня дружина ОСОБА_4 . Позивач ОСОБА_2 є бабусею його сина, але в рішенні суду взагалі не зазначено її статусу, а саме чи є вона опікуном дитини. Про дане рішення він взагалі дізнався випадково та звернувся до суду з запитом щодо отримання рішення суду, яке отримав 13.06.2025. В рішенні суду зазначено, що відповідно до висновків органу опіки та піклування, а також служби у справах дітей відповідача доцільно позбавити батьківських прав щодо сина через ухилення від виховання та його матеріального забезпечення. Вважає дані твердження суду такими, що не відповідають дійсності, адже він завжди приймав участь у його утриманні та вихованні. Щодо нього не було подано жодних позовів щодо стягнення аліментів на утримання дитини. На даний час дитина взагалі проживає з ним, що підтверджується актом обстеження житлових умов. Всі ці вищезазначені обставини він не мав змоги викладати у своїх запереченнях, адже не був належним чином повідомлений про існування даної справи, а про її існування дізнався взагалі випадково.

Ухвалою Літинського районного суду Вінницької області від 07.07.2025 вищевказану заяву призначено до розгляду в судовому засіданні.

Заявник (відповідач) ОСОБА_1 та його представник-адвокат Зубань О.О. в судовому засіданні підтримали заяву та просили задовольнити з підстав, викладених у заяві. При цьому, ОСОБА_1 повідомив, що близько двох років тому він, звернувшись за правовою допомогою, дізнався про наявність рішення про позбавлення його батьківських прав та йому було надано копію вказаного рішення з ЄДРСР. Зазначив, що з того моменту почав збирати документи для відновлення своїх прав. Пояснив, що, приблизно в 2014-2015 роках, за викликом він пару разів з`являвся до Органу опіки та піклування щоб поспілкуватись, однак він не знав, що був позбавлений батьківських прав.

Позивачка ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечила обставини, викладені у заяві та поясненнях заявника. Вказала, що про рішення про позбавлення заявника батьківських прав йому стало відомо невдовзі після його ухвалення, ще в 2014-2015 роках вона надала йому копію вказаного рішення. Пояснила, що під час розгляду справи із ним був відсутній будь-який зв`язок.

Представник позивачки-адвокат Заєць Б.В. в судовому засіданні заперечив проти задоволення заяви, оскільки після того як ОСОБА_1 дізнався про існування рішення, що ним і зазначено в судовому засіданні, минуло більше двох років, а тому, будь-які строки пропущені. Останній лише через 11 років хоче доводити обставини такої давності. Вважає, що будь-які підстави для поновлення пропущених строків для подачі заяви про скасування заочного рішення відсутні.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача начальник Служби у справах дітей Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області Джигун О.Л. в судовому засіданні заперечила проти вимог заявника, в тому рахунку щодо поновлення пропущеного строку для подачі заяви. Зазначила, що з ОСОБА_1 вона бачилась ще у 2014-2015 році та особисто повідомляла останнього про наявність рішення про позбавлення його батьківських прав. Пояснила, що тоді він відвідував службу разом із позивачкою у справі та повідомив, що у них є з цього приводу домовленість: він допомагає дитині, а натомість позивачка, яка є опікуном дитини, не заявляє щодо стягнення з нього аліментів на утримання дитини.

Суд, заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали справи, вважає встановленими наступні обставини.

Процесуальна дія з внесення на розгляд суду заяви про перегляд заочного рішення мала бути вчинена в строк, визначений процесуальним законом, а саме ч.2 ст.284 ЦПК України, якою встановлено, що заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

При цьому, ч.3, 4 ст. 284 ЦПК України визначає, що учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Тобто, в розмінні процесуального закону, якщо подання заяви про перегляд заочного рішення суду не відбулось у строк, що передбачений ч.2 ст.284 ЦПК України, строк на подання заяви про перегляд заочного рішення суду в будь-якому випадку вважається пропущеним.

Разом з тим, процесуальний закон в такому випадку надає відповідачу у справі право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення.

Відповідно до положень ч.1 ст.127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Перелік поважних причин, які враховуються для поновлення пропущеного строку, законом не встановлено, вони визначаються у кожному конкретному випадку, виходячи з певних обставин, які мають юридичне значення.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.

Аналіз практики ЄСПЛ свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, ЄСПЛ виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак, у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних, об`єктивних, непереборних, не залежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників цивільного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Цивільним процесуальним кодексом певних процесуальних дій. Інститут строків в цивільному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у цивільних відносинах, а також стимулює учасників цивільного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Дотримання строків є однією з гарантій додержання у суспільних відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся із скаргою до суду вищої інстанції, відносини стають стабільними.

Поновлення процесуального строку за підстав, які не видаються переконливими, може порушити принцип юридичної визначеності (рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України").

Заочне рішення у даній справі ухвалено 30.07.2014. Із заявою про перегляд заочного рішення відповідач звернувся 19.06.2025.

В свою чергу, ОСОБА_1 у заяві про поновлення строку та скасування заочного рішення посилається про те, що йому не було відомо про заочне рішення у справі, він не брав участі у розгляді справи, жодної ухвали та судової повістки він не отримував. Про рішення дізнався випадково та звернувся до суду з запитом щодо отримання рішення суду, яке отримав 13.06.2025, у зв`язку із чим, просить поновити строк на подання заяви про скасування заочного рішення.

Водночас, зі встановлених судом обставин, зокрема власних пояснень ОСОБА_1 , даних в судовому засіданні, про позбавлення його судовим рішенням батьківських прав він взнав щонайменше два роки тому, тоді як заява про перегляд заочного рішення подана 19.06.2025. Крім того, в судовому засіданні позивачка по справі та начальник Служби у справах дітей Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області зазначили, що заявнику достеменно було відомо про позбавлення його батьківських прав ще у 2014-2015 роках.

З матеріалів цивільної справи №137/1605/14-ц вбачається, що у справі наявне рекомендоване повідомлення про вручення відповідачу поштового відправлення із позначкою «заочне рішення», яке вручено 15.08.2014. Суд зазначає, що вказане заочне рішення було вручене за останнім відомим місцем проживання відповідача (заявника).

З наданих до суду матеріалів та обґрунтувань заяви про поновлення процесуального строку не убачається будь-яких поважних причин, які б стали підставою для поновлення пропущеного відповідачем строку на звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення суду.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що в задоволенні заяви про поновлення строку на звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення суду слід відмовити.

В порядку статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Зазначене узгоджується із позицією Верховного Суду, за якою у разі пропуску строку для подання заяви про перегляд заочного рішення за умови відсутності поважних причин для його поновлення суд має залишити таку заяву без розгляду, а не залишає її без задоволення по суті (Велика Палата Верховного Суду, постанова від 12.06.2024, справа № 756/11081/20)

Враховуючи вищевикладене, заяву про перегляд заочного рішення слід залишити без розгляду.

Керуючись ст.126, 127, 258-261, 284, 287, 288, 353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення по цивільній справі №137/1605/14-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Органу опіки та піклування Літинської районної державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав.

Заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по цивільній справі №137/1605/14-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Органу опіки та піклування Літинської районної державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав залишити без розгляду.

Ухвала, в силу положень ч.2 ст.261 та ч.1 ст.353 ЦПК України, набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повної ухвали.

Повний текст ухвали складено 29.08.2025.

Суддя:Я. С. Верещинська