РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 285/3826/25

провадження у справі №2/0285/1794/25

14 серпня 2025 року м. Звягель

Звягельський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Сташківа Т.Б. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовної заяви

14.07.2025 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» звернулося до суду із зазначеним позовом, у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 32 981 грн, з яких: заборгованість зі тілом кредиту в розмірі

13 000 грн; проценти за користування кредитом в розмірі 11 238 грн 50 коп.; неустойка (пеня) в розмірі 6 500 грн; комісія в розмірі 2 242 грн 50 коп., а також судовий збір в розмірі 3 028 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 100 грн.

В обґрунтування позову зазначає, що 18.01.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, відповідно до умов якого відповідач отримала кредитні кошти в розмірі 13 000 грн зі сплатою 0,95% в день, комісії за надання кредиту в розмірі 17,25% від суми кредиту, що складає 2 242 грн 50 коп. з кінцевим строком повернення кредитних коштів до 12.01.2026. Також умовами договору передбачено сплату неустойки (пені) за невиконання грошових зобов`язань в розмірі 650 грн в день. Оскільки відповідач належним чином не виконував грошові зобов`язання за кредитним договором, виникла заборгованість в сумі 32 981 грн, з яких: заборгованість зі тілом кредиту в розмірі

13 000 грн; проценти за користування кредитом в розмірі 11 238 грн 50 коп.; неустойка (пеня) в розмірі 6 500 грн; комісія в розмірі 2 242 грн 50 коп., які позивач просить стягнути з відповідача.

Доводи сторін у справі

Позивач просив проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відзив на позов відповідач не подавала.

Дослідивши матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом встановлено, що 18.01.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, відповідно до умов якого відповідач отримала кредитні кошти в розмірі 13 000 грн зі сплатою 0,95% в день, комісії за надання кредиту в розмірі 17,25% від суми кредиту, що складає 2 242 грн 50 коп. з кінцевим строком повернення кредитних коштів до 12.01.2026. Також умовами договору передбачено сплату неустойки (пені) за невиконання грошових зобов`язань в розмірі 650 грн в день (а.с. 16).

Цього ж дня, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» перерахувало ОСОБА_1 кредитні кошти в розмірі 13 000 грн (а.с. 42).

19.04.2025 товариство надіслало на електронну пошту відповідача досудову вимогу про дострокове повернення всієї суми кредиту в розмірі 32 981 грн протягом 30 календарних днів з дати отримання вимоги, тобто до 19.05.2025 (а.с. 46, 47).

Відповідач вимоги кредитного договору не виконала, кредитні кошти не повернула.

Оскільки відповідач належним чином не виконував грошові зобов`язання за кредитним договором, станом на 12.05.2025 виникла заборгованість в сумі 32 981 грн, з яких: заборгованість зі тілом кредиту в розмірі 13 000 грн; проценти за користування кредитом в розмірі 11 238 грн 50 коп.; неустойка (пеня) в розмірі 6 500 грн; комісія в розмірі 2 242 грн 50 коп. (а.с. 44).

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права

Згідно із ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Матеріалами справи підтверджується, що договір позики між сторонами укладено в електронному вигляді, відповідно до вимог ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Згідно із ч.1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Крім того, згідно абз 2 ч. 1 ст. 1049 ЦК України якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

За змістом абз. 3 ч. 4 ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування» якщо кредитодавець відповідно до умов договору про споживчий кредит вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу.

Отже, направивши позичальнику вимогу про дострокове повернення кредиту, кредитодавець змінив строк виконання основного зобов`язання, який наступив через 30 днів з дня одержання такої вимоги, тобто 19.05.2025 (а.с. 46).

Таким чином строк виконання основного зобов`язання за кредитним договором закінчився 19.05.2025.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

При цьому, відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України позивач має право стягнути заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками за користування кредитними коштами у межах погодженого позикодавцем та боржником строку кредитування. Після закінчення строку його дії у позивача відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором відсотки (Постанова ВП ВС від 28.03.2018 № 444/9519/12, Постанова ВС від 01.09.2022 № 225/3427/15-ц).

Отже проценти за користування кредитом підлягають нарахування з дня укладення кредитного договору - 18.01.2025 до 19.05.2025.

Відповідно до п. 2.2.8 кредитного договору процентна ставка за користування кредитом становить 0,95% в день.

Таким чином, є обґрунтованими нарахування процентів за користування кредитом в розмірі 14 943 грн 50 коп (13 000 грн х 0,95% х 121 календарний день).

Однак, у позовній заяві товариство просить стягнути проценти за котирування кредитом у меншому розмірі - 11 238 грн 50 коп., а суд не вправі виходити за межі позовних вимог згідно із ч. 2 ст. 264 ЦПК України.

Отже позовні вимоги про стягнення заборгованості за тілом кредиту в розмірі 13 000 грн, процентів за користування кредитом в розмірі 11 238 грн 50 коп. підтверджуються належними доказами, є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Крім того, Законом України «Про споживче кредитування» передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію (пов`язану з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо) (п. 31.18. Постанови Верховного Суду від 13.07.2022 № 496/3134/19).

Відповідно до п. 2.2.8. кредитного договору комісія за надання кредиту становить 17,25% від суми кредиту, що складає 2 242 грн 50 коп (а.с. 18).

Таким чином позовні вимоги про стягнення комісії за надання кредиту підтверджуються належними доказами, є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

У задоволенні позовних вимог про стягнення неустойки (пені) необхідно відмовити, оскільки відповідно до п. 18. Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Висновки за результатами розгляду позовної заяви

За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Отже, суд приходить до висновку, що позовні вимоги частково підтверджуються належними доказами, є частково обґрунтованими, а тому підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі

7 500 грн, суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Указаний критерій застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суд приходить до висновку, що наданими до суду доказами фактичний обсяг витрат на правову допомогу у зазначеній справі представником позивача частково обґрунтовано, і з огляду на незначну складність самої справи, суд вважає, що понесені позивачем витрати є не співмірними із складністю справи, ціною позову та обсягом наданих адвокатом послуг. У зв`язку з вищезазначеним, суд, вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правову допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, приходить до висновку про зменшення розміру таких витрат до 2500 грн., що буде за даних обставин справи справедливим і співмірним відшкодуванням таких витрат саме в зазначеному розмірі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ч. 6 ст. 259, 265, 268, 273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю

«1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (пл. Арсенальна, 1-Б, м. Київ, 01010, ) заборгованість за кредитним договором в сумі 26 481 гривня, з яких: заборгованість зі тілом кредиту в розмірі 13 000 гривень, проценти за користування кредитом в розмірі

11 238 гривень 50 копійок, комісія за надання кредиту в розмірі 2 242 гривень 50 копійок, а також судовий збір в розмірі 2 431 гривня 23 копійки та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2 500 гривень.

У задоволенні позовних вимог про стягнення неустойки (пені) - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Житомирського апеляційного суду.

Повне судове рішення складено 14.08.2025.

Суддя Т.Б. Сташків