Справа № 204/1100/25
Провадження № 2-п/204/26/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2025 року м. Дніпро

Чечелівський районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді Черкез Д.Л.

за участю секретаря судового засідання Борсук А.С.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі заяву відповідача ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Чечелівського районного суду міста Дніпра від 09 липня 2025 року по цивільній справі № 204/1100/25 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

07 серпня 2025 року до суду надійшла заява відповідача ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Чечелівського районного суду міста Дніпра від 09 липня 2025 року по цивільній справі № 204/1100/25 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення коштів, яка була передана судді канцелярією суду 11 серпня 2025 року. В обґрунтування заяви зазначено, що в провадженні Чечелівського районного суду міста Дніпра перебувала цивільна справа № 204/1100/25 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , про стягнення коштів. За результатами розгляду зазначеної цивільної справи Чечелівськнм районним судом міста Дніпра 09 липня 2025 року було ухвалене заочне рішення, яким позов ОСОБА_4 було задоволено. З відповідача на користь позивача було стягнуто заборгованість за договором позики від 03 жовтня 2024 року у розмірі 12 389,81 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 09 липня 2025 року становило 518 466,47 грн., яка складалася з: основної суми боргу у розмірі 12 300,00 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 09 липня 2025 року становило 514 708,26 грн.; 3 % річних від простроченої суми боргу у розмірі 89,81 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 09 липня 2025 року становило 3 758,21 грн. Також, з відповідача на користь позивача було стягнуто 5 184,66 грн. судового збору. Додатковим рішенням суду від 22 липня 2025 року з відповідача на користь позивача були стягнуті витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000,00 грн. Копію заочного рішення з дати його ухвалення ОСОБА_2 не отримував та з повним текстом заочного рішення ознайомився лише 11 липня 2025 року в ЄДРСР, тобто у день забезпечення загального доступу до повного тексту рішення суду. Вищевказане заочне рішення відповідач вважає таким, що підлягає скасуванню в обґрунтування чого зазначає, що позивач ОСОБА_4 з 2023 року постійно мешкає у місті Кельн (Німеччина), та з 2023 року і включно по теперішній час він жодного разу не перебував на території Україні, зокрема, і 03 жовтня 2024 року, тобто у день начебто надання ним позики і складання розписки, на яку він посилається у своєму позові. Так само, у згаданий період часу відповідач не полишав територію України. Крім того, у розпорядженні відповідача перебувають аудіозаписи телефонних розмов з позивачем, де позивач прямо надає відповідачу вказівку, щоб відповідну суму грошових коштів він передав в інтересах позивача на користь третіх осіб, зокрема ОСОБА_5 . В матеріалах цивільної справи відсутні докази отримання особисто ним, або особами, які мають право у відповідності до Закону отримувати поштові відправлення за адресата, судових повісток про виклик. Через це відповідач не був належним чином проінформований про судові засідання по справі й не мав можливості прийняти у них участь, подати відзив на позов і докази в підтвердження своїх заперечень проти позовних вимог і відповідно не зміг реалізувати своє право на справедливий суд. Враховуючи, що під час розгляду справи та ухваленні заочного рішення відповідач не був повідомлений про день, місце та час судового розгляду, повний текст судового рішення йому вручений не був, а також враховуючи, що на момент ухвалення заочного рішення суду позивач і його представник навмисно не повідомляли суду вкрай важливих для справи обставин, а наведені відповідачем обставини і докази мають істотне значення для правильного вирішення справи, вважає необхідним звернутися до суду з даною заявою, в якій просить: скасувати заочне рішення Чечелівського районного суду міста Дніпра від 09 липня 2025 року у цивільній справі № 204/1100/25 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення коштів; призначити до розгляду за правилами загального позовного провадження цивільну справу № 204/1100/25 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення коштів.

19 серпня 2025 року від представника позивача - Підлубної Ю.В. до суду надійшло заперечення проти заяви про перегляд заочного рішення, в якому зазначено наступне. Вважає, що твердження відповідача спрямовані на введення в оману, викладення фактів, які не спростовують обставин уникнення відповідальності за неналежне виконання взятих на себе зобов`язань з повернення коштів в жовтні 2023 року, шляхом оскарження заочного рішення суду, що між тим свідчить про зловживання процесуальними правами ОСОБА_2 . Відповідач, всупереч вимог ч. 2 ст. 285 ЦПК України, не наводить жодних доказів на підтвердження поважності обставин, що спричинили неявку в судові засідання (березень-липень), а також не наводить поважність підстав неподання до суду відзиву і доказів, на які наразі посилається у заяві про скасування заочного рішення. 06 березня 2025 року, 01 квітня 2025 року, 15 квітня 2025 року (за день до судових засідань) особисто від відповідача через канцелярію суду надходили заяви про відкладення розгляду справи та надання копії позову, але в судові засідання відповідач не з`являвся, про поважність підстав неявки не повідомляв. Відтак, доводи ОСОБА_2 щодо неотримання ним судової кореспонденції у даній справі, без надання належних та допустимих доказів поважності підстав неотримання поштових пересилань, а також за відсутності обґрунтувань і їх доказів щодо обставин, що перешкоджали відповідачу ознайомитись з матеріалами справи (тобто умисне зловживання процесуальними правами стороною) є неспроможними, а поведінка - недобросовісною. Відповідач усвідомлено відмовився від реалізації своїх процесуальних прав, заява про перегляд заочного рішення не містить жодних обґрунтувань поважності підстав неподання відзиву і існування перешкод, що зумовили усвідомлене неприймання ОСОБА_2 участі у справі на час її розгляду. Вважає, що відповідач умисно уникає взятих на себе зобов`язань з повернення коштів, а також уникає наслідків, що настають з набранням законної сили рішенням суду. У зв`язку з викладеним просила суд відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Чечелівського районного суду міста Дніпра від 09 липня 2025 року по цивільній справі № 204/1100/25.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник - ОСОБА_3 в судовому засіданні заяву про перегляд заочного рішення підтримали та просили суд скасувати заочне рішення. Відповідач повідомив, що в судові засідання він не з`являвся та з матеріалами справи він не ознайомлювався, оскільки була оголошена повітряна тривога. Суду повідомив, що він підписував розписку від 03 жовтня 2024 року, однак грошові кошти від Позивача не отримував. При цьому на переконання відповідача, перебування позивача за кордоном робить неможливим повернення йому грошових коштів. Представник відповідача адвокат Шклярук Д.С. просив розглянути та задовольнити клопотання про допит свідків та витребування доказів у випадку скасування заочного рішення та призначення справи до судового розгляду в порядку позовного провадження.

Представник позивача - ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяви про перегляд заочного рішення та просила суд відмовити у її задоволенні. Суду повідомила, що Позивач дійсно з 2021-2022 року постійно проживає у Німеччині, однак інколи повертається в Україну по особистим справам. Той факт, що Відповідач перебуває за кордоном не є перешкодою для повернення грошових коштів отриманих в позику, оскільки існують технічні можливості щодо повернення коштів шляхом їх перерахунку через банківські установи.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали заяви про перегляд заочного рішення та зазначеної вище цивільної справи, приходить до наступних висновків.

Частина 1 статті 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, 09 липня 2025 року Чечелівським районним судом міста Дніпра було ухвалено заочне рішення по цивільній справі № 204/1100/25, згідно якого позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення коштів були задоволені: стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 заборгованість за договором позики від 03 жовтня 2024 року у розмірі 12 389,81 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 09 липня 2025 року становить 518 466,47 грн., яка складається з: основна сума боргу у розмірі 12 300,00 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 09 липня 2025 року становить 514 708,26 грн.; 3 % річних від простроченої суми боргу у розмірі 89,81 доларів США, за офіційним курсом НБУ станом на 09 липня 2025 року становить 3 758,21 грн.; стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у розмірі 5 184,66 грн. на користь держави.

Відповідно до ст. 284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Згідно положень ч. 2 ст. 285 ЦПК України у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначено, зокрема: обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання та (або) неповідомлення їх суду, а також причин неподання відзиву, і докази про це; посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача.

Згідно ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи заяву відповідача про перегляд заочного рішення суд виходить з того, що підставами для скасування заочного рішення є поважність причин неявки в судове засідання відповідача, та наявність істотних доказів по справі в обґрунтування заперечень проти вимог позивача. За відсутності зазначених обставин у сукупності, суд не має законних підстав для скасування заочного рішення.

Щодо поважності причин неявки відповідача в судові засідання суд виходить з наступного.

В матеріалах справи наявні три заяви відповідача від 06 березня 2025 року (а.с. 39), від 01 квітня 2025 року (а.с. 53) та від 15 квітня 2025 року (а.с. 63) зі змісту яких вбачається, що відповідач був обізнаний про призначення розгляду справ на 07 березня 2025 року, на 02 квітня 2025 року та на 16 квітня 2025 року, однак в зазначені судові засідання не з`являвся. Про причини неявки суду не повідомляв та кожного разу просив перенести розгляд справи на іншу дату, обґрунтовуючи це тим, що ним не отримана копія позовної заяви та просив направити її поштою.

Судом на адресу Відповідача: АДРЕСА_1 , направлялися копія позовної заяви з додатками та з ухвалою про відкриття провадження у справі, направлялися судові повістки про виклик до суду, які Відповідачем жодного разу у поштовому відділені отримані не були, внаслідок чого вони повернулися до суду з відміткою «За закінченням терміну зберігання» (а.с. 59-61).

Суд зазначає, що неотримання відповідачем судових повісток та іншої судової кореспонденції за місцем його проживання, не свідчить про неналежність повідомлення відповідача, оскільки судом було вжито всіх заходів для завчасного повідомлення учасників справи про час та місце її розгляду.

Отже, з наведених обставин судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 будучі достовірно обізнаним про наявність у провадженні суду цивільної справи № 204/1100/25 та про час призначених судових засідань, тричі особисто з`являвся до суду та подавав через канцелярію суду три заяви про відкладення розгляду справи з проханням направити примірник позову на його поштову адресу, при цьому ухилявся від отримання судової кореспонденції через що усі виклики та листи повернулися до суду.

Суд вважає, що Відповідач ОСОБА_2 маючи реальну можливість як ознайомитися з матеріалами справи у приміщенні суду, так і отримати судову кореспонденцію у поштовому відділенні, свідомо ухилявся від вчинення процесуальних дій зловживаючи своїми процесуальними правами з метою затягування розгляду справи та вчинення інших дій, які суперечать завданню цивільного судочинства.

Підсумовуючи вищенаведене суд констатує, що під час розгляду заяви про перегляд заочного рішення, судом не встановлено жодних поважних причин неявки Відповідача в судові засідання, у зв`язку з чим усі доводи та аргументи наведені Відповідачем судом до уваги не беруться та відхиляються як недоведені та такі, що спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Також суд виходить з того, що один лише факт неповідомлення відповідача про час розгляду справи не є достатнім для скасування судового рішення, ухваленого законно та обґрунтовано, оскільки основним критерієм для його скасування є надання відповідачем суттєвих доказів, наявність яких дала б суду підстави переглянуте раніше ухвалене рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 285 ЦПК України у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначено посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 3 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Відповідач у заяві про перегляд заочного рішення посилається на те, що по справі слід допитати двох свідків, які можуть підтвердити обґрунтованість і достовірність доводів Відповідача і фактичних обставин справи. Розглянути клопотання про виклик та допит свідків представник Відповідача просив у випадку скасування заочного рішення та призначення справи до розгляду.

Надаючи оцінку зазначеним доводам Відповідача суд до уваги їх не бере та відхиляє, оскільки показання свідків по даній справі є недопустимими доказами, та не можуть бути покладені в основу висновку про отримання або неотримання Відповідачем у позику грошових коштів.

Надаючи оцінку твердженням Відповідача ОСОБА_2 про перебування Позивача тривалий час за кордоном та неможливістю у зв`язку із цим надання грошових коштів у позику Відповідачу, суд до уваги їх не бере та відхиляє, оскільки зазначені обставини не містять інформації щодо предмета доказування по даній справі, а тому є неналежними.

Крім того суд враховує, що Стороною Позивача визнавався факт тривалого знаходження та постійного проживання з 2021 року за кордоном, що у відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України звільняє сторони від обов`язку доведення зазначено факту.

З огляду на наведені міркування суд зазначає, що подане Відповідачем клопотання про забезпечення доказів шляхом витребування від ДПСУ інформації про перетин кордону Позивачем та Відповідачем, розглянути яке представник Відповідача просив у випадку скасування заочного рішення, задоволенню не підлягає, у зв`язку з неналежністю доказів, які сторона Відповідача просить витребувати.

Оцінюючи досліджений в судовому засіданні аудіо-запис розмов невідомих осіб, суд до уваги його не бере та відхиляє, оскільки наведений аудіо-файл не відповідає ознакам належності та допустимості доказів, визначених ст. 77-78 ЦПК України.

Суд враховує, що Відповідачем ОСОБА_2 в судовому засіданні визнаний факт підписання 03 жовтня 2024 року розписки про отримання від Позивача грошових коштів, що в свою чергу свідчить про отримання ним і грошових коштів у розмірі зазначеному в розписці. Таким чином, усі заперечення Відповідача про неотримання ним грошових коштів зводяться виключно до особистих припущень Відповідача, та належними, достатніми, допустимими та достовірними засобами доказування перед судом не доведені.

Таким чином суд приходить до переконливого висновку, що усі доводи та аргументи відповідача ОСОБА_2 наведені ним в обгрунтування заяви про перегляд заочного рішення, судом до уваги не беруться та відхиляються як недоведені та такі, що спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Проаналізувавши заяву про перегляд заочного рішення та додані до неї документи слід констатувати, що в обґрунтування своїх заперечень проти позовних вимог по цивільній справі № 204/1100/25 відповідачем ОСОБА_2 не надано суду жодного вагомого доказу та не доведено наявності обставин, які б свідчили про наявність підстав для скасування рішення Чечелівського районного суду міста Дніпра від 09 липня 2025 року по цивільній справі № 204/1100/25.

Оцінюючи у сукупності усі інші аргументи відповідача наведені ним в обґрунтування своїх заперечень, суд до уваги їх не бере, оскільки вони не відносяться до предмета спору, та є явно необґрунтованими .

Враховуючи вищевикладене та відсутність встановлених законом підстав для скасування заочного рішення, ненадання відповідачем доказів, які мали б мали істотне значення для вирішення справи, суд приходить до висновку про те, що заяву відповідача ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення слід залишити без задоволення.

Частиною 4 ст. 287 ЦПК України передбачено, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 76-81, 280, 284, 285, 287, 288 ЦПК України, -

У х в а л и В:

Заяву відповідача ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Чечелівського районного суду міста Дніпра від 09 липня 2025 року по цивільній справі № 204/1100/25 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення коштів - залишити без задоволення.

Копію ухвали направити сторонам у справі.

Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту проголошення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. Строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Д.Л. Черкез