Справа №639/4562/25
Провадження №2/639/1660/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2025 року Новобаварський районний суд міста Харкова у складі головуючого судді Труханович В.В. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Холодногірсько-Новобаварського відділу Державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зняття арешту зі спадкового майна, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2025 року до Новобаварського районного суду міста Харкова надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в особі свого представника ОСОБА_2 , до Комунального підприємства «Комплекс з вивозу побутових відходів», Управління патрульної служби МВС У м. Харкові, Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі», Комунального підприємства «Жилкомсервіс», Акціонерного товариства «Харківенергозбут», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Холодногірсько-Новобаварський відділ Державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зняття арешту зі спадкового майна, згідно якої просила суд зняти арешт з нерухомого майна квартири АДРЕСА_1 , накладений Холодногірсько-Новобаварським ВДВС у м. Харкові СМУ МЮ у ході виконавчих проваджень, відкритих відносно ОСОБА_3 .

Ухвалою Новобаварського районного суду міста Харкова 03 липня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Комплекс з вивозу побутових відходів», Управління патрульної служби МВС У м. Харкові, Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі», Комунального підприємства «Жилкомсервіс», Акціонерного товариства «Харківенергозбут», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Холодногірсько-Новобаварський відділ Державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зняття арешту зі спадкового майна залишено без руху. Надано строк для усунення недоліків.

На виконання вимог ухвали суду від представника надійшла уточнена позовна заява на виконання вимог ухвали суду.

Суд, дослідивши матеріали позовної заяви, приходить до наступного висновку.

Статтею 124 Конституції України визначено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 185 ЦПК України, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

Зі змісту ч.5 ст.177 ЦПК України вбачається, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 травня 2020 року у справі № 554/8004/16 (провадження 14-431цс19) зробила висновок «що спори, пов`язані з належністю майна, на яке накладений арешт, відповідно до статей 15 і 16 ЦПК України у редакції, що була чинною 15 грудня 2017 року, суди розглядають у порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо існує спір щодо визнання права власності на майно та однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства. У разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України у вказаній редакції. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно та про зняття з нього арешту. Особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідачем у справах за позовами про звільнення майна з-під арешту є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних правовідносин щодо такого майна».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 листопада 2019 року у справі № 905/386/18 (провадження № 12-85гс19) також зазначено, що відповідачем у справах за позовами про звільнення з-під арешту майна є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних відносин щодо такого майна.

Особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (частина перша статті 59 Закону України «Про виконавче провадження»).

Так, суд звертає увагу позивача ОСОБА_1 на те, що відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Відповідачами у справі про зняття арешту з майна є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення. Пред`явлення позову до неналежного відповідача (або непред`явлення позову до належного відповідача (співвідповідача)) не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. Однак вказане може бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог по суті заявлених вимог.

Подібні висновки щодо належних відповідачів у справі про зняття арешту з майна висловлені у постановах Верховного Суду від 26.06.2019 року у справі №521/17712/15 (провадження №61-11321св18), від 13.11.2019 року у справі №745/691/18 (провадження №61-7248св19), від 12.08.2021 року у справі №756/14542/19 (провадження №61-6976св21), від 26 січня 2022 року у справі №457/726/17 (провадження №61-43201св18, від 02.02.2022 року в справі №607/3269/21(провадження № 61-19506св21).

Разом з цим, представником позивача пред?явлені уточнені позовні вимоги до Холодногірсько-Новобаварського відділу Державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зняття арешту зі спадкового майна.

В свою чергу, до позовної заяви додано акт державного виконавця від 18 грудня 2013 року, з якого вбачається, що стягнення заборгованості з ОСОБА_3 проводиться на користь ОСОБА_4 .

Однак, стягувача ОСОБА_4 у позовній заяві як відповідача не зазначено.

Крім того, представником заявника надано витяг з автоматизованої системи виконавчого провадження, відкритих відносно ОСОБА_3 , стягувачами за даними виконавчини провадженнями є Комунального підприємства «Комплекс з вивозу побутових відходів», Управління патрульної служби МВС у м. Харкові, Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі», Комунального підприємства «Жилкомсервіс», Акціонерного товариства «Харківенергозбут».

Однак, будь-яких доказів на підтвердження того, що Холодногірсько-Новобаварським ВДВС у м. Харкові СМУ МЮ в рамках вищевказаних виконавчих провадженнях накладено арешт на нерухоме майно квартиру АДРЕСА_1 , суду не надано не було.

Таким чином, позивачу необхідно: 1) визначитись з колом відповідачів; 2) надати докази в рамках якого виконавчого провадження, відносно ОСОБА_3 , Холодногірсько-Новобаварським ВДВС у м. Харкові СМУ МЮ накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 .

Згідно ст. 185 ЦПК України суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху з наданням строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовна заява ОСОБА_1 до Холодногірсько-Новобаварського відділу Державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зняття арешту зі спадкового майна підлягає залишенню без руху.

Керуючись ст. ст. 175, 176, 177, 185, Цивільного процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Холодногірсько-Новобаварського відділу Державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зняття арешту зі спадкового майна - залишити без руху.

Надати строк для усунення вказаних недоліків, протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у випадку невиконання ухвали у встановлений строк, заява буде йому повернута.

Відповідно до ч. 2 ст. 261 ЦПК України ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 31.07.2025

Суддя В.В. Труханович