№ 207/4886/24
№ 2/207/195/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2025 року м.Кам`янське

Південний районний суд міста Кам`янського у складі:

головуючого судді Бушанської О.В.

при секретарі Трохименко К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр", м.Київ

до ОСОБА_1 , м. Кам`янське, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості за кредитним договором

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" звернулось до суду позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 5100,00 грн та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на неналежне виконання відповідачем умов кредитного договору №24.03.2023-100001145 від 27.03.2023, у зв`язку з чим, станом на 07.05.2023 утворилась заборгованість у розмірі 5100,00 грн, яка складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 3000,00 грн та заборгованості по процентам в розмірі 2100,00 грн.

Ухвалою суду від 30.09.2024 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін на 31.10.2024 на 10:30 годин.

В подальшому розгляд справи неодноразово відкладався.

20.08.2025 у судове засідання з`явився відповідач, який надав відповідні пояснення.

Позивач не з`явився, у поданому клопотанні просить розглянути справу за відсутністю його представника.

Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд враховує наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 27.03.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Споживчий Центр" (надалі кредитодавець) та ОСОБА_1 (надалі - позичальник) укладено кредитний договір №24.03.2023-100001145, шляхом подачі пропозиції про укладення кредитного договору (оферти) та заявки, що є невід`ємною частиною цього договору.

У кредитному договорі сторони погодили: дата надання кредиту - 27.03.2023; сума кредиту - 3000,00 грн; строк, на який надається кредит - 42 дні з дати його надання; первинний період користування кредитом - 14 днів з дня його надання; черговий період користування кредитом - кожні 14 днів з дня закінчення первинного періоду; ставка "економ" - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2% за один день користування кредитом, яка застосовується протягом первинного періоду та протягом періоду "економ"; ставка "стандарт" - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 3% за один день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит, окрім первинного періоду та періоду "економ".

Договір укладено та підписано сторонами в електронній формі, зокрема відповідачем договір підписано одноразовим ідентифікатором С156.

На виконання умов договору кредитодавцем перераховано позичальнику 3000,00 грн, що підтверджується квитанцією від 18.01.2022 та повідомленням АТ КБ "Приватбанк" від 03.04.2025 №20.1.0.0.0/7-250326/99734-БТ.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку, заборгованість відповідача за кредитним договором №24.03.2023-100001145 від 27.03.2023 складає 5100,00 грн, з яких: заборгованість по тілу кредиту в розмірі 3000,00 грн та заборгованість процентам в розмірі 2100,00 грн.

Вказана заборгованість відповідачем не сплачена, що і стало підставою для звернення ТОВ "Споживчий Центр" до суду з даним позовом.

У судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав в частині стягнення заборгованості по тілу кредиту у розмірі 3000,00 грн. В частині задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості по процентам в розмірі 2100,00 грн просив відмовити, оскільки під час дії воєнного стану не передбачено нарахування відсотків за користування кредитними коштами.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За приписами ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язання вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч.1 ст.1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Суд враховує, що у спірному кредитному договорі сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов для даного виду договорів, договір підписаний сторонами. Отже, з урахуванням презумпції правомірності правочину, такий договір є правомірним, укладеним та таким, що породжує у сторін права та обов`язки щодо його виконання. Підписавши спірний кредитний договір, відповідач надав свою згоду на оплату усіх зазначених у ньому платежів.

Наданий позивачем розрахунок свідчить про те, що заборгованість відповідача за кредитним договором №24.03.2023-100001145 від 27.03.2023 складає 5100,00 грн, з яких: заборгованість по тілу кредиту в розмірі 3000,00 грн та заборгованість процентам в розмірі 2100,00 грн.

На час розгляду справи судом, відповідачем не надано належних та допустимих доказів погашення спірної заборгованості.

Таким чином, відповідачем були порушені умови договору щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договором платежів.

Суд відхиляє доводи відповідача про те, що під час дії військового стану не передбачено нарахування відсотків за користування кредитом.

Так, відповідно до п.18 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

На час дії воєнного стану законодавство України не передбачає скасування нарахування відсотків за користування кредитними коштами. Тобто позичальник має сплачувати тіло кредиту та нараховані відсотки.

У даному випадку проценти за користування кредитом нараховані позивачем відповідно до положень кредитного договору.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок заборгованості, суд вважає його обґрунтованим та арифметично правильним. Відповідачем вказаний розрахунок не спростовано, контррозрахунок не надано.

Враховуючи викладене, встановивши факт неналежного виконання відповідачем зобов`язань за спірним договором щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договором платежів, суд доходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат в порядку ст.141 ЦПК України, суд враховує наступне.

Закон України "Про судовий збір" визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю (п.8 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір").

ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІ групи, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 від 12.03.2019.

Враховуючи, що відповідач звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях, з урахуванням приписів ч.6 ст.141 ЦПК України сплачений позивачем за подання позовної заяви судовий збір підлягає компенсації за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст. ст. 141, 259, 263, 265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором -задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (01032, м.Київ, вул.Саксаганського, 133-а, ) заборгованість за кредитним договором №24.03.2023-100001145 від 27.03.2023 у розмірі 5 100 (п`ять тисяч сто) грн.

Компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі, судовий збір в сумі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В.Бушанська