К И Ї В С Ь К И Й А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

1 серпня 2025 року місто Київ

справа № 229/6819/23

провадження № 22-ц/824/7655/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача - Головачова Я.В.,

суддів: Невідомої Т.О., Нежури В.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк", подану представником Попельнюх Тетяною Іванівною, на рішення Дніпровського районного суду міста Києва у складі судді Гаврилової О.В. від 27 грудня 2024 року у справі за позовом акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2023 року акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" (далі - АТ КБ "Приватбанк", Банк) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позов обґрунтовано тим, що 22 квітня 2011 року між АТ КБ "Приватбанк" та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № б/н, за умовами якого останній отримав кредит у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку.

Відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконав, чим порушив умови кредитного договору. Станом на 22 лютого 2023 року утворилася заборгованість в сумі 61 861 грн 22 коп., з яких 50 608 грн 31 коп. - заборгованість за кредитом; 11 252 грн 91 коп. - заборгованість за відсотками за користування кредитом.

Посилаючись на викладене, АТ КБ "Приватбанк" просило суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 61 861 грн 22 коп.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 27 грудня 2024 року позов АТ КБ "Приватбанк" задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ "Приватбанк" заборгованість за кредитним договором № б/н від 22 квітня 2011 року в розмірі 50 608 грн 31 коп. У задоволенні решти вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ "Приватбанк" судовий збір у розмірі 2 684 грн.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив із того, що між сторонами виникли кредитні правовідносини, позичальник отримав кошти, але не повернув кредит, тому з нього слід стягнути заборгованість за тілом кредиту. Суд зазначив про відсутність доказів щодо домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, тому в цій частині позову відмовив.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та її узагальнені доводи

У поданій апеляційній скарзі представник АТ КБ "Приватбанк" - Попельнюх Т.І., посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права, просить рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні заборгованості за відсотками скасувати і ухвалити в цій частині нове судове рішення про задоволення цих позовних вимог.

Представник скаржника зазначає, що 3 грудня 2021 року відповідач своїм підписом погодив умови надання кредитних коштів, зокрема розмір процентів. У суду були відсутні підстави для відмови у задоволенні позовної вимоги про стягнення заборгованості за відсотками, оскільки така заборгованість нарахована після підписання відповідачем заяви від 3 грудня 2021 року. Крім того, відповідач не заперечував факт отримання ним картки та користування кредитними коштами, а також не надав будь-яких заперечень щодо позову та не спростував вимог АТ КБ "Приватбанк".

Зміст апеляційної скарги свідчить, що судове рішення оскаржується в частині відмови у задоволенні вимог про стягнення відсотків за користування кредитними коштами. В іншій частині судове рішення не оскаржується, а тому в апеляційному порядку не переглядається.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

ОСОБА_1 не скористався своїм правом на подання відзиву.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

22 квітня 2011 року між АТ КБ "Приватбанк" та ОСОБА_1 було підписано анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг.

До позову Банк додав заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, паспорт споживчого кредиту, Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна", довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки.

Відповідно до наданого банком розрахунку заборгованості, станом на 22 лютого 2023 року за відповідачем рахується заборгованість в сумі 61 861 грн 22 коп., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту в розмірі 50 608 грн 31 коп., заборгованості за простроченими відсотками в розмірі 11 252 грн 91 коп.

Позиція суду апеляційної інстанції

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення в цій частині, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Відповідно до частин 1, 2 статі 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статі 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статі 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статі 1048 ЦК України).

Частиною 2 статі 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частин 1 та 2 статті 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статі 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ "Приватбанк").

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до частини 1 статі 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до статті 1046 ЦК України, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за відсотками.

З матеріалів справи вбачається, що 3 грудня 2021 року при зміні умов кредитування у заяві ОСОБА_1 про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, яка датована 3 грудня 2021 року та підписана відповідачем, були визначені нові умови кредитування.

Зокрема, в підписаній відповідачем заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 3 грудня 2021 року визначено, що максимальний ліміт кредитування - 64 194 грн для карт Універсальна, 75 122 грн для карт Універсальна Голд, тип та розмір процентної ставки - 42,0 % річних для карт Універсальна, 40,80 % для карт Універсальна Голд, розмір процентної ставки, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту - 84,0 % річних для карт Універсальна, 81,6 % річних для карт Універсальна Голд.

З виписки по рахунку ОСОБА_1 за період з 31 березня 2014 року по 24 лютого 2023 року вбачається, що відсотки за користування кредитом нараховано за ставкою 3,4% на місяць, що складає 40,80% річних відповідно. Також з виписки по рахунку вбачається, що нарахування та списання Банком відсотків відбувалося у період після 3 грудня 2021 року, тобто після підписання відповідачем заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг.

З наведеного слідує, що відповідач погодився у письмовому вигляді з умовами кредитування, в тому числі щодо розміру відсотків за користування кредитними коштами. Укладення між сторонами договору шляхом підписання відповідачем анкети-заяви, відповідає вимогам статей 633, 634 ЦК України щодо порядку укладення договору приєднання.

Разом з тим, судом першої інстанції не враховано, що визначений позивачем розмір заборгованості за простроченими відсотками в розмірі 11 252 грн 91 коп. нараховувався після підписання відповідачем заяви від 3 грудня 2021 року, відповідає умовам кредитування, обумовленим сторонами у письмовому вигляді, а тому вимоги про стягнення заборгованості за відсотками є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Судом першої інстанції допущено неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права, а тому вказане судове рішення в оскаржуваній частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову в цій частині.

Судові витрати

Відповідно до частин 1, 13 статі 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Незважаючи на те, що суд першої інстанції відмовив у задоволенні частини позовних вимог, судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 2 684 грн стягнув з відповідача у повному обсязі. Тому відсутні правові підстави для зміни рішення суду в частині розподілу судових витрат, зокрема витрат позивача на сплату судового збору за подання позовної заяви, оскільки за наслідками перегляду справи в суді апеляційної інстанції позов задоволено повністю.

Щодо судових витрат позивача, понесених в суді апеляційної інстанції, а саме витрат на сплату судового збору, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини 4 статті 6 Закону України "Про судовий збір", якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

З матеріалів справи вбачається, що ціна позову - 61 861,22 грн, судовий збір за подання позовної заяви, який сплачено позивачем, - 2 684 грн, але позивач оскаржує рішення лише в частині відмовлених позовних вимог в розмірі 11 252,91 грн, що становить 18,19% вимог від ціни позову. Таким чином, судовий збір за подання апеляційної скарги становить 732 грн 33 коп. (2684х18,19%х150%).

Отже, з ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь позивача судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 732 грн 33 коп.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" задовольнити.

Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 27 грудня 2024 року в частині відмови у задоволенні позову акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення процентів скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення про задоволення позову.

Стягнути з ОСОБА_1 (фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (місто Київ, вулиця Грушевського, 1-Д; ) заборгованість за простроченими процентами в розмірі 11 252 грн 91 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 (фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (місто Київ, вулиця Грушевського, 1-Д; ) судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 732 грн 33 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий

Судді: