Провадження № 2-о/638/272/25
РІШЕННЯ

Іменем України

13 серпня 2025 року м. Харків

Шевченківський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Смирнова В.А.

за участю секретаря судового засідання Євженко О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 через свого представника адвоката Турутя Захара Олеговича звернулася до суду із заявою, якою просить встановити факт народження дитини чоловічої статі на ім`я ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Хрустальний (колишня назва Красний Луч) Ровеньківського району Луганської області (тимчасово окупованій території), матір`ю якого є громадянка України ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНКОПП НОМЕР_1 ), а батьком є громадянин України ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНКОПП НОМЕР_2 ).

На обґрунтування доводів заяви заявник посилається на те, що у громадян України ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась дитина чоловічої статі ОСОБА_2 , що підтверджується повторним свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 10.11.2021, а також медичною документацією. Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено 09.09.2009, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії НОМЕР_4 , виданий Вахрушевським виконкомом Краснолуцької міської ради Луганської області, актовий запис № 50 від 09.09.2009. Враховуючи, що дитина народились на тимчасово-окупованій території та документи які підтверджують народження видані окупаційною адміністрацією, існує необхідність у встановлені юридичного факту народження з метою подальшої реєстрації та отримання свідоцтва про народження встановленого законодавством України зразка та реалізації дитиною всіх належних їй прав та свобод громадянина України. У зв`язку з викладеним представник заявників просить у судовому порядку встановити факт народження дитини.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Харкова від 13 серпня 2025 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено здійснювати за правилами окремого провадження.

У судове засідання заявниця та її представник не з`явилися, в заяві представник ОСОБА_1 просить суд розглянути справу за його відсутності та відсутності заявника.

Представник заінтересованої особи Першого відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, був повідомлений своєчасно та належним чином.

Враховуючи викладене, суд розглядає справу за відсутності сторін, враховуючи також, що відповідно до ч.2 ст.317 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Враховуючи неявку у судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їхній сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Відповідно ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана батьками або одним з них, їхніми представниками, членами сім`ї, опікуном, піклувальником, особою, яка утримує та виховує дитину, або іншими законними представниками дитини до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

З матеріалів справи вбачається, щоОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженка міста Красний Луч Луганської області, є громадянкою України згідно копії паспорту серії НОМЕР_5 , виданого 02 грудня 2009 року.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженець міста Красний Луч Луганської області, є громадянином України згідно копії паспорту серії НОМЕР_6 , виданого 03 серпня 2002 року.

09 вересня 2009 року між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , укладено шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб, виданим Вахрушевським виконкомом Краснолуцької міської Ради Луганської області 09 вересня 2009 року, актовий запис № 50.

ІНФОРМАЦІЯ_6 у м. Красний Луч Луганської області народився ОСОБА_2 , про що заявником надано копію свідоцтва про народження, виданого повторно, серія НОМЕР_7 від 10.11.2021року, та виданого органами окупаційної влади так званої Луганської народної республіки, відповідно до якого батьком записано « ОСОБА_5 » (мовою оригіналу) та мати « ОСОБА_6 » (мовою оригіналу).

Також заявником надано копію непідписаної обмінної картки пологового будинку, виданого органами окупаційної влади так званої Луганської народної республіки (ГУ «КЛПУ» ЛНР мовою оригіналу) та копію анкети первинного патронажу новонародженого.

Згідно з постановою Верховної Ради України «Про перейменування окремих населених пунктів та районів на тимчасово окупованих територіях Донецької та Луганської областей» від 12.05.2016 № 1351-VIIIмісто Красний Луч Луганської області перейменовано на місто Хрустальний.

Місто Хрустальний (колишня назва Красний Луч) є тимчасово окупованою територією України, що визначено розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на межі зіткнення» (з подальшими змінами та доповненнями) та постановою Верховної Ради України від 17.03.2015 року № 254-УІІІ «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями».

Так, ОСОБА_2 народився в період, де діяльність державних органів влади України припинена та фактично не здійснюється у зв?язку з тимчасовою окупацією даної території.

Відповідно до ст. 1 Закону України від 15 квітня 2014 року № 1207-VII «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (надалі - Закон № 1207-VII), тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Правовий статус тимчасово окупованої території, а також правовий режим на тимчасово окупованій території визначаються цим Законом, іншими законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, принципами та нормами міжнародного права. Тимчасова окупація Російською Федерацією територій України, визначених частиною першою статті 3 цього Закону, незалежно від її тривалості, є незаконною і не створює для Російської Федерації жодних територіальних прав.

За змістом положень ст. 4 Закону № 1207-VII, на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину адміністративної межі та лінії зіткнення між тимчасово окупованою територією та іншою територією України, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина.

Положеннями ч. 1 ст. 5 Закону № 1207-VII встановлено, що Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Згідно ч. ч. 1-3 ст. 9 Закону № 1207-VII, державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Таким чином, будь-які акти (рішення, документи), видані органами на тимчасово окупованій території, створеними у не передбаченому законом порядку, є незаконними та не створюють правових наслідків.

Враховуючи викладене, надана заявником копія свідоцтва про народження не створює правових наслідків, не визнається на території України, а тому не є підставою для реєстрації факту народження.

Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду за результатами розгляду листа Віце-прем`єр-міністру України - Міністру з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України ід 07 квітня 2021 року № 22/4-1801-21 відповідно до ст. 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», з метою забезпечення апеляційних та місцевих судів методичною інформацією з питань правозастосування було надано роз`яснення, що рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. З огляду на наведене також роз`яснено, що під час розгляду судами справ про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України вимога щодо отримання письмової відмови органів реєстрації актів цивільного стану у здійсненні реєстрації таких фактів не ґрунтуються на положеннях чинного законодавства.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про громадянство України», особа, батьки якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження.

Згідно ч.1 ст.144 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану, а Конвенцією про права дитини від 20.11.1989, ратифікованою постановою Верховної ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991, встановлено, що дитина має бути зареєстрована одразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Згідно пп.1 п.1 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, - державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України.

Згідно пп.2 п.1 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні - підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є: а) медичний висновок про народження, сформований в Реєстрі медичних висновків електронної системи охорони здоров`я, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 18 вересня 2020 року № 2136, б) медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545, в) медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма № 103-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545, г) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть (форма № 106-2/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545, ґ) медичний документ, виданий компетентним суб`єктом іншої держави, що підтверджує факт народження, належним чином легалізований, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження такою жінкою.

Судовим розглядом встановлено, що свідоцтво про народження, видане компетентним органом України, заявник надати не може, оскільки ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 у м. Красний Луч (після перейменування м. Хрустальний) яке є тимчасово окупованою територією, де компетентні органи України тимчасово не працюють.

За таких обставин суд приходить до висновку, що компетентний орган державної реєстрації актів цивільного стану України не має можливості без судового рішення зареєструвати народження дитини заявника у відповідності до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5.

Згідно ч.1 ст.18 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Проте, стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

Враховуючи, що свідоцтво про народження видано на тимчасово окупованій території та не може бути прийняте органом державної реєстрації актів цивільного стану у якості підтвердження факту народження ОСОБА_2 , необхідно застосувати інші механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту прав, свобод і законних інтересів заявника.

Таким чином, суд вважає за можливе застосувати названі загальні принципи («Намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН, в контексті оцінки документів про народження особи, виданих закладами, що знаходяться на окупованій території, як доказів, оскільки суд розуміє, що можливості збору доказів народження особи на тимчасово окупованій території можуть бути істотно обмеженими, у той час як встановлення цього факту має істотне значення для реалізації цілої низки прав людини.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення заяви про встановлення факту народження, оскільки законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати свідоцтво про народження дитини, виданого державним органом України.

Встановлення факту народження дитини необхідне для отримання свідоцтва про народження встановленого зразка.

Відповідно до ч. 4 ст.317, п. 8 ч. 1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 81, 247, 263-265, 315, 317, 430 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України - задовольнити.

Встановити факт народження дитини чоловічої статі: ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_6 в м. Красний Луч (після перейменування місто Хрустальний), Луганська область, Україна, матір`ю якого є громадянка України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНКОПП НОМЕР_1 , та батьком якого є громадянин України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , НОМЕР_2 .

Рішення суду підлягає негайному виконанню, оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та/або обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Суддя В.А. Смирнов