Справа № 521/4987/25
Номер провадження № 2/521/3783/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2025 року м. Одеса

Хаджибейський районний суд м. Одеси в складі:

головуючогосудді Громіка Д.Д.,

при секретарі Котигорох Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» звернулося до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що 24.06.2021 між ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №2062467 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Підписуючи договір відповідач підтвердив, що він ознайомився з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Відповідно до умов договору сума виданого кредиту 15000,00 грн, дата надання кредиту 24.06.2021, строк кредиту 30 днів, валюта кредиту UAH, цільове призначення - на споживчі потреби, стандартна процентна ставка 1,90 % в день. Згідно з виписки з особового рахунку за кредитним договором, станом на 13.01.2025 загальний розмір заборгованості за кредитним договором становить 49200,00 грн, яка складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 15000,00 грн, простроченої заборгованості за процентами в розмірі 34200,00 грн.

24.12.2021 між ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» та ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу №02-24122001, відповідно до умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» відступило ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних в реєстрі боржників, зокрема до ОСОБА_1 . З урахуванням позовних вимог представник позивача просить стягнути з відповідача вищезазначену заборгованість, судовий збір в розмірі 2422,40 грн.

Ухвалою суду від 14.04.2025 призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін, призначено розгляд справи по суті. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.

09.06.2025 представником позивача - адвокатом Пархомчуком С. В. подано до суду заяву про відшкодування з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10500,00 грн. В обґрунтування зазначив, що позивачем під час подання позовної заяви заявлено попередній розрахунок суми судових витрат у розмірі 12922,40 грн., з яких 2422,40 грн. сума сплаченого судового збору та 10500,00 грн. витрат за надання правничої допомоги. В якості доказів надано суду ряд документів. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України просить приєднати дані докази та стягнути з відповідача витрати за надання правничої допомоги.

16.07.2025 року від представника відповідача надійшов відзив, згідно якого позовні вимоги вони визнають частково, а саме у розмірі 23550,00 грн., тобто суму, яку передбачено договором. Нараховані позивачем відсотки поза межами строку кредитування, представник позивача не визнає, оскільки дані нарахування здійснені з порушенням діючого законодавства.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак 21.07.2025 року через систему «Електронний суд» подав відповідь на відзив, згідно якої вважає заперечення представника відповідача необґрунтованими, зазначивши, що нарахування відсотків після закінчення строку кредитування, застосовувалось у зв`язку з автоматичним продовженням строку користування кредитом (автопролонгаціі). Крім цього у зазначеній відповіді на відзив, представник позивача просив проводити розгляд справи за його відсутності.

Згідно із ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач та його представник в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином.

Згідно приписів до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 24.06.2021 між ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №2062467 про надання коштів на умовах споживчого кредиту.

Відповідач для підписання договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту використав одноразовий ідентифікатор (електронний підпис), який був надісланий на номер мобільного телефону.

Згідно із п.1.2 кредитного договору, на умовах, встановлених договором товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні (далі - кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Тип кредиту - кредит. Сума кредиту (загальний розмір) складає: 15000,00 грн.

Строк кредиту становить 30 днів, дата повернення кредиту вказується в графіку платежів, що є додатком №1 до цього договору. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в Розділі 4 цього договору (п.1.3 кредитного договору).

Відповідно до п. 1.5, п. 1.6 кредитного договору, орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає за стандартною ставкою 24079,41% річних, за зниженою ставкою 1116,88% річних та орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає за стандартною ставкою 23550,00 грн., за зниженою ставкою 18420,00 грн.

Згідно із п. 2.1 кредитного договору, кредит надається товариством у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 або на іншу платіжну картку клієнта, реквізити якої надані клієнтом товариству з метою отримання кредиту.

Підписуючи цей договір, клієнт підтверджує, що: перед укладенням цього договору йому була в чіткій та зрозумілій формі надана інформація вказана в ч. 1,2 ст.12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та розміщені на вебсайті; він ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «ЛІНЕУРА Україна», розміщені на вебсайті та затверджені наказом №07-ОД від 19.02.2020, повністю розуміє, погоджується з ними і зобов`язується неухильно їх дотримуватися; дані, що стосуються його особи (дані паспорту, РНОКПП, ПІБ, місце проживання, інше), зазначені в преамбулі та реквізитах сторін цього договору є актуальними, правильними та відповідають дійсності. Клієнт погоджується, що наявність помилок та/або неточностей, та/або описок в таких даних, впливають на зобов`язання клієнта, передбачені цим договором; у разі, якщо клієнт перебуває у шлюбі або фактичних шлюбних відносинах, він діє зі згоди іншого з подружжя (п.10.9 кредитного договору).

Відповідно до довідки ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» про ідентифікацію, клієнт ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , з яким укладено договір №2062467 від 24.06.2021 ідентифікований ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифіктора), здійснювалося в інформаційно-телекомунікаційній системі https://credit7.ua/. Одноразовий ідентифікатор Н895.

З листа ТОВ «Універсальні платіжні рішення» №32549-0403 від 04.03.2024 вбачається, що 24.06.2021 13:09:06 було перераховано 15000,00 грн на картку НОМЕР_3 , ID операції в системі iPay.ua - 94926764.

Судом також встановлено, що 24.12.2021 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (клієнт) та ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» (Фактор) було укладено договір факторингу № 02-24122001, відповідно до умов якого на умовах, встановлених цим договором та у відповідності до гл.73 ЦК України, фактор передає грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступає факторові права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами (портфель заборгованості) (п.1.1 договору факторингу).

Внаслідок передачі (відступлення) права вимоги за цим договором, фактор заміняє клієнта (первісного кредитора) у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості, та набуває прав грошових вимог клієнта за цими кредитними договорами, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за кредитними договорами (п.1.2 договору факторингу).

До матеріалів справи додано платіжну інструкцію в національній валюті №453 від 28 грудня 2021 року, з якої встановлено, що ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» здійснило платіж у розмірі 190 000,00 грн. на користь ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» із призначенням платежу: «Оплата за вiдступлення права вимоги до боржникiв за кредитними договорами по договору факторингу №02-24122001 вiд 24.12.2021р., без ПДВ».

Відповідно до платіжної інструкції в національній валюті №1696 від 24 грудня 2021 року, з якої встановлено, що ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» здійснило платіж у розмірі 2 000 000,00 грн. на користь ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» із призначенням платежу: «Часткова оплата за вiдступлення права вимоги до боржникiв за кредитними договорами по договору факторингу №02-24122001 вiд 24.12.2021р., без ПДВ».

Відповідно до платіжної інструкції в національній валюті №1697 від 28 грудня 2021 року, з якої встановлено, що ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» здійснило платіж у розмірі 580 911,15 грн на користь ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» із призначенням платежу: «Оплата за вiдступлення права вимоги до боржникiв за кредитними договорами по договору факторингу №02-24122001 вiд 24.12.2021р., без ПДВ».

Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №02-24122001 від 24.12.2021, ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором №2062467 укладеного 24.06.2021, в сумі 49200,00 грн., з яких: 15000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 34200,00 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Також наявність заборгованості відповідача підтверджено випискою з особового рахунку відповідача за кредитним договором №2062467

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду.

За правилами статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною першою статті 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно із частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до положень статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Статтею 639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору невстановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Відповідно до положень статті 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Згідно зі статтею 1046 за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно зі статтею 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Положеннями статті 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Відповідно до статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події.

Згідно із частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, доходи кредитодавця у вигляді процентів; комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» у договорі про споживчий кредит зазначаються, зокрема, тип кредиту (кредит, кредитна лінія, кредитування рахунку тощо), мета отримання кредиту; загальний розмір наданого кредиту; порядок та умови надання кредиту; строк, на який надається кредит; процентна ставка за кредитом, її тип (фіксована чи змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок зміни, та сплати процентів; порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, власних комісій та інших платежів (за наявності) тощо.

Судом встановлено, що між первісним кредитором, правонаступником якого є позивач, та відповідачем було укладено кредитний договір, який відповідає вимогам цивільного законодавства, що висуваються до договорів такого типу, на виконання умов укладеного договору кредитодавцем здійснено перерахування коштів на рахунок позичальника. Таким чином, кредитний договір є укладеним. Первісним кредитодавцем виконано свої зобов`язання за умовами кредитного договору, натомість відповідач свої зобов`язання за умовами договору не виконав. ТОВ «Лінеура Україна» відступило за умовами договору факторингу ТОВ ФК «КЕШ ТУ ГОУ права вимоги за кредитним договором № 2062467 від 24.06.2021.

З огляду на встановлені фактичні обставини справи, суд дійшов до висновку, що отриманий кредит у розмірі 15000,00 грн. у встановлений договором строк відповідач не повернув, що є підставою для ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ», як правонаступнику, стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за тілом кредиту в розмірі 15000,00 грн.

Що стосується вимог позову про стягнення з відповідача процентів за користування кредитами, суд зазначає наступне.

Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Саме такі висновки містяться у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа № 14-10цс18), від 04 липня 2018 року (справа № 14-154цс18) та від 31 жовтня 2018 року (справа № 14-318цс18).

Таким чином, нарахування процентів за користування кредитом можливе лише у межах строку дії договору. Після закінчення строку дії договору у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти.

Представник позивача зазначає, що заборгованість відповідача за відсотками по кредитному договору №2062467 від 24.06.2021 складає 34200,00 грн., вказаний розмір нарахованих відсотків відображений у виписці з особового рахунку та у витязі з реєстру боржників.

Однак, як встановлено судом, строк кредитування за договором №2062467 від 24.06.2021 був погоджений сторонами та становив - 30 днів, тобто до 24.07.2021, з фіксованою процентною ставкою 1,90% від суми кредиту за кожен день користування кредитом.

Відтак, у межах строку кредитування відповідач мав повернути позичені кошти і сплатити проценти.

Із додатку №1 до Договору про надання фінансового кредиту №2062467 від 24.06.2021 вбачається, якщо клієнтом не будуть виконані умови договору для отримання зниженої процентної ставки, розміри платежів, що зазначені у графіку платежів будуть перераховані за стандартною процентною ставкою, в зв`язку з чим будуть мати наступні значення: загальна вартість кредиту становить: 23550,00 грн., що складається із суми кредиту 15000,00 грн., суми нарахованих процентів за користування кредитом 8550,00 грн.

При цьому, доказів того, що позичальник ініціював продовження строку користування кредитом, у порядку, передбаченому договором, матеріали справи не містять.

Тож, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором №2062467 від 24.06.2021 у розмірі 23550,00 грн., з яких: 15000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 8550,00 грн. - заборгованість за відсотками.

За правилами статті 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним документально підтверджені витрати на оплату судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог (47,86%), що становить 1159,36 грн.

Згідно із частиною другою статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, серед іншого, витрати на професійну правничу допомогу (частина друга статті 133 ЦПК України).

На підтвердження розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу позивач надав: договір про надання правової допомоги від 29.12.2023, укладений між ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» та адвокатом Пархомчуком С.В., Додаткову угоду №1 від 27.12.2024 до Договору про надання правової допомоги від 29.12.2023, акт про отримання правової допомоги від 03.06.2025, відповідно до якого загальна вартість послуг з надання правничої допомоги становить 10500 грн., платіжну інструкцію № 3 9145 від 03.06.2025 про оплату 10500,00 грн. за правничу допомогу.

Відповідно до частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданих послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Оскільки розмір витрат на правничу допомогу, заявлених позивачем, складає 10500 грн., позовні вимоги позивача задоволені частково, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу у розмірі 5025,30 грн.

Також суд зауважує, що суд ухвалював рішення за відсутності учасників справи. Відповідно до положення ч.ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України, що у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

На відповідне застосування вказаних положень також звернула увагу Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду в постанові від 5 вересня 2022 року в справі №1519/2-5034/11.

Керуючись ст. 207, 526, 527, 530, 626, 628, 633, 634, 638, 1049, 1054 ЦК України, ст. 12, 13, 81, 141, 263-265, 279-282, 354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» заборгованість за кредитним договором №2062467 від 24.06.2021 в розмірі 23550 (двадцять три тисячі п`ятсот п`ятдесят) грн. 00 коп., з яких: 15000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 8550,00 грн. - заборгованість за відсотками.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» витрати зі сплати судового збору у розмірі 1159,36 грн. судового збору та 5025,30 понесених витрат за надання правничої допомоги.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 28 серпня 2025 року.

Суддя: Д.Д. Громік