УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

26 серпня 2025 року суддя Херсонського міського суду Херсонської області Булах Є.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП: не встановлено, місце реєстрації: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 (РНОКПП: не встановлено, місце реєстрації: АДРЕСА_3 ; місце реєстрації зазначене позивачем як останнє відоме: АДРЕСА_4 ) про стягнення матеріальної та моральної шкоди, -

встановив:

21 липня 2025 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення матеріальної та моральної шкоди, у якому просив стягнути з відповідачів на користь позивача матеріальну шкоду у розмірі 1 166 227,00 грн. та моральну шкоду у розмірі 50 000,00 грн.

Відповідно до Журналу реєстрації вхідної кореспонденції матеріали позовної заяви з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.07.2025 року передана судді Булах Є.М. 22.07.2025 року.

Згідно до ч. 6 ст. 187 ЦПК України якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання(перебування) такої фізичної особи.

За інформацією отриманою судом 24.07.2025 року з Новотроїцької селищної ради Генічеського району Херсонської області, яку відповідно до Журналу реєстрації вхідної кореспонденції передано судді 25.07.2025 року, ОСОБА_2 значиться зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_2 .

За інформацією отриманою судом 25.07.2025 року з Департаменту адміністративних послуг Херсонської міської ради, яку відповідно до Журналу реєстрації вхідної кореспонденції передано судді 28.07.2025 року, відомості стосовно місця проживання ОСОБА_2 відсутні.

За інформацією отриманою судом 25.07.2025 року з Департаменту адміністративних послуг Херсонської міської ради, яку відповідно до Журналу реєстрації вхідної кореспонденції передано судді 28.07.2025 року, відомості стосовно місця проживання ОСОБА_3 відсутні.

За інформацією отриманою судом 22.08.2025 року з Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації Державної міграційної служби України, яку відповідно до Журналу реєстрації вхідної кореспонденції передано судді 25.08.2025 року, ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідно до ч. 1 ст. 187 ЦПК України якщо відповідачем вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суд відкриває провадження не пізніше наступного дня з дня отримання судом у порядку, передбаченому частиною восьмою цієї статті, інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача.

Рішенням ВРП від 30.05.2023 року № 566/0/15-23 змінено підсудність з 1 червня 2023 року територіальну підсудність судових справ:

Білозерського районного суду Херсонської області, Цюрупинського районного суду Херсонської області, Генічеського районного суду Херсонської області, Голопристанського районного суду Херсонської області, Новотроїцького районного суду Херсонської області Херсонському міському суду Херсонської області;

Датою початку процесуальної діяльності Херсонського апеляційного суду, Херсонського міського суду Херсонської області, Великоолександрівського, Нововоронцовського районних судів Херсонської області визначити 12 червня 2023 року.

Враховуючи Рішення ВРП про зміну підсудності розгляду справ та приписи ч. 1 ст. 27 ЦПК України дана справа підсудна Херсонському міському суду Херсонської області.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 187 ЦПК України, за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, суд відкриває провадження у справі не пізніше наступного дня з дня отримання судом у порядку, передбаченому частиною восьмою цієї статті, інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача.

Розглянувши матеріали позовної заяви, встановлено, що заява подана без додержання вимог ст. ст. 175, 177 ЦПК України, внаслідок чого підлягає залишенню без руху на підставі ч.1 ст. 185 ЦПК України, виходячи з наступного.

За ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Загальні вимоги до позовної заяви викладені у ст. 175 ЦПК України, яка відповідно до ч. 3 повинна містити, зокрема, зазначення ідентифікаційного коду позивача та відповідача.

У порушення п. 2 ч.3 ст. 175 ЦПК України позивачем не зазначено реєстраційний номер облікової картки платника податків та відповідачів.

Відповідно до п.3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорююється.

Натомість позивач, звертаючись до суду із позовом цих вимог не виконав та не надав розрахунки та їх складові визначаючи розмір грошових коштів, що стягуються та не зазначив період за який вони підлягають до стягнення, що потребує уточнення позивачем та приведення у відповідність до вимог ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 176 ЦПК України, ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів сумою, яка стягується.

Як вбачається із заявлених позовних вимог позивач просить стягнути з відповідачів в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 1 166 227,00 грн. та моральної шкоди в розмірі 50 000,00 грн., при цьому ціна позову зазначається у розмірі 1 166 227,00 грн., що не узгоджується із приписами ч. 1 ст. 176 ЦПК України.

За приписами ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Ці вимоги узгоджуються з ч.2 ст.83 ЦПК України, відповідно до якої позивач повинні подати докази разом із поданням позовної заяви.

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього (ч.2 ст.95 ЦПК України).

Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством (ч.4 ст.95 ЦПК України).

Наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики № 55 від 07.04.2003 року затверджено Національний стандарт України "Вимоги до оформлювання документів" ДСТУ 4163-2003, п. 1.1 якого передбачено, що цей стандарт поширюється на організаційно-розпорядчі документи (далі-документ) - постанови, розпорядження, накази, положення, рішення, протоколи, акти, листи тощо, створювані в результаті діяльності: органів державної влади України, органів місцевого самоврядування; підприємств, установ, організацій та їх об`єднань усіх форм власності (далі-організацій).

Згідно п.5.27 вказаного Національного стандарту відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціали та прізвища, дати засвідчення копії і проставляють нижче реквізиту 23.

Надані позивачем до позовної заяви документи не відповідають ознакам доказів, які встановлює ЦПК України, оскільки не завірені належним чином.

За приписами п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Пунктом 4 Постанови пленуму Верховного суду України №4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» передбачено, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи саме такий розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Зокрема, позивач повинен викласти обставини та обґрунтувати, чому саме такий розмір моральної шкоди ним заявлений.

Натомість позивачем цих вимог закону не виконано та не обґрунтовано з посиланням на докази розмір моральної шкоди.

Зазначення доказів визначено цивільним процесом як обов`язкова вимога при поданні позовної заяви.

Крім того, позивачем в позовних вимогах не зазначено період за який пропонується стягнути 3% річних та інфляційні втрати, період нарахування та за якими ставками здійснено нрахування.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно ч. 1 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Частиною першою ст. 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно п. п. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою справляється судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, або подається документ, що підтверджує підстави звільнення від сплати судового збору.

Зі змісту позовних вимог вбачається, що при зверненні до суду із позовом позивачем заявлено 2 вимоги майнового характеру про стягнення матеріальної та моральної шкоди

Відповідно до п.6 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», позивач звільнений від сплати судового збору за вимогу про стягнення матеріальної шкоди.

Щодо вимоги про стягнення моральної шкоди, позивач зазначає, що звільнений від сплати судового збору на підставі п.2 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», однак доказів на підтвердження підстав звільнення від сплати судового збору за цими вимогами суду не надає.

Крім того, додаткового обґрунтування потребує і підстава звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, оскільки як встановлено з обставин викладених у позовній заяві є рішення, що набрало законної сили Херсонського міського суду Херсонської області від 26.03.2024 року про відмову ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди у заявленому розмірі.

З огляду на викладене позовна заява підлягає залишенню без руху.

Відповідно до статті 185 ЦПК України, суддя встановивши, що позовну заяву подано без дотримання вимог викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

При цьому суддя зауважує, що залишення позовної заяви без руху не є обмеженням права позивача на доступ до правосуддя.

Так, згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, сформульованою, зокрема, в рішеннях від 20 травня 2010 року у справі «Пелевін проти України» (пункт 27), від 30 травня 2013 року у справі «Наталія Михайленко проти України» (пункт 31), в яких зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою; регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену, зокрема, у пункті 55 справи «Креуз проти Польщі», про те, що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом першим статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти («Kreuz v. Poland» № 28249/95).

Отже, встановлюючи конкретні вимоги до змісту та форми позовної заяви, а також до документів, які мають бути до неї додані, ЦПК України при цьому покладає обов`язок на суд перевірити виконання позивачем цих вимог та прийнятності позовної заяви на стадії вирішення питання про відкриття провадження по справі.

Позивачу необхідно усунути вказані недоліки, та надати суду документи та докази, що усувають недоліки позовної заяви.

На підставі ст. 185 ч.1 ЦПК України заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для усунення вищевказаних недоліків з роз`ясненням того, що в разі їх не усунення у встановлений судом термін заява буде визнана неподаною та повернута особі, яка її подала.

Керуючись ст. 175, 185 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП: не встановлено, місце реєстрації: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 (РНОКПП: не встановлено, місце реєстрації: АДРЕСА_3 ; місце реєстрації зазначене позивачем як останнє відоме: АДРЕСА_4 ) про стягнення матеріальної та моральної шкоди залишити без руху.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху направити позивачу.

Надати позивачу строк для усунення недоліків п`ять днів з дня отримання ухвали про залишення заяви без руху.

Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали у встановлений строк, заява вважатиметься не поданою та буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є.М. Булах