ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2025 року

м. Черкаси

Справа № 697/2403/23
Провадження № 22-ц/821/1203/25
Категорія: 310020000

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Василенко Л. І.,

суддів: Гончар Н. І., Новікова О. М.,

секретаря Глущенко І. В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Королькова Максима Анатолійовича на рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 23 квітня 2025 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів та стягнення аліментів на неповнолітніх дітей,

в с т а н о в и в :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

07 листопада 2023 року адвокат Корольков М. В., діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів та стягнення аліментів на неповнолітніх дітей.

В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області № 697/1904/22 з позивача стягнуто аліменти на користь відповідача, на утримання їх шести неповнолітніх дітей у розмірі по 1/12 частини від її заробітку на кожну дитину.

Станом на 02.06.2023 двоє їх з відповідачем дітей перебувають на утриманні позивача, а саме: ОСОБА_3 , 2016 р.н. та ОСОБА_4 , 2021 р.н., саме тому підстави для стягнення аліментів на їх утримання на користь відповідача припинилися.

Просив звільнити позивача від сплати аліментів, стягнутих на підставі рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 22.12.2022 по справі № 697/1904/22 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 та неповнолітнього сина ОСОБА_6 , з дня подання позову до суду.

Стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на доньку ОСОБА_5 та сина ОСОБА_6 у розмірі 1/3 частини усіх його доходів, але не менше 50% мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 07.11.2023. Також, просив вирішити питання судових витрат.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 23 квітня 2025 року позов задоволено частково.

Звільнено ОСОБА_1 від сплати аліментів, стягнутих на підставі рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 22.12.2022 по справі № 697/1904/22 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , та неповнолітнього сина ОСОБА_6 , з 07.11.2023.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/6 частини усіх його доходів, але не менше 50% мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 07.11.2023.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 073,60 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 1 073,60 грн.

Рішення суду першої інстанції, зокрема, мотивоване тим, що при вирішенні даного спору сторонами не спростовано що на даний час неповнолітні: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 проживають разом з матір`ю ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , тобто з 02.06.2023 змінились обставини, що впливають на стягнення аліментів на користь відповідача.

Враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вирішив за необхідне захистити порушене право позивача шляхом припинення примусового стягнення на користь відповідачки аліментів на утримання дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які стягуються на підставі рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 22.12.2022 по справі № 697/1904/22, а з урахуванням позовних вимог з 07.11.2023.

Враховуючи принцип рівності батьків у зобов`язанні утримувати своїх дітей, те що відповідач, який є працездатною особою, зобов`язаний та має можливість утримувати своїх дітей, суд першої інстанції, дослідивши та оцінивши надані сторонами докази, зокрема наявність на утриманні відповідача спільних з позивачем чотирьох дітей, дійшов висновку, що стягнення на користь позивача аліментів на утримання двох дітей у розмірі 1/6 частини усіх доходів відповідача, але не менше 50% мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, відповідатиме як інтересам сторін у справі, так і вимогам розумності та справедливості, та їх розмір буде необхіднім, достатнім та співмірним з урахуванням мети аліментних зобов`язань.

За вказаних обставин, суд першої інстанції прийшов до висновку про часткове задоволення позову.

Додатковим рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 08 травня 2025 року в задоволенні клопотання представника відповідача адвоката Васяновича В. В. про звільнення відповідача ОСОБА_2 від сплати судового збору відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3 000 грн понесених судових витрат на правничу допомогу.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

22 травня 2025 року представник ОСОБА_1 адвокат Корольков М. В., вважаючи оскаржуване рішення суду першої інстанції в частині стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей постановленим з неповним з`ясуванням обставин справи, невірним застосуванням норм матеріального та із порушенням норм процесуального права, подав апеляційну скаргу.

Просить рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 23 квітня 2025 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/6 частини усіх його доходів, але не менше 50% мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи 07.11.2023 скасувати та ухвалити в цій частині нове, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини усіх його доходів, але не менше 50% мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи 07.11.2023.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні фактично стягнуто на утримання однієї дитини 1/12 частини доходів відповідача, що, на думку ОСОБА_1 , порушує принцип розумності та принцип задоволення інтересів дітей, які мають право на достойний рівень матеріального забезпечення.

Також, скаржник вважає, що судом першої інстанції порушено принцип доказування, оскільки відповідачем не було надано жодного доказу, який би свідчив про те, що останній не має матеріальної чи будь-якої іншої можливості сплачувати відповідний розмір аліментів на утримання дітей, також не надано доказів відносно наявності на утриманні інших дітей.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив

Фактичні обставини справи

Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвами про народження серії НОМЕР_1 від 06.09.2016 та серії НОМЕР_2 від 16.02.2021 (а.с.17,18).

Згідно рішення Канівського міськрайонного суду від 22.12.2022 у справі № 697/1904/22 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , по 1/12 частині всіх видів заробітку (доходу) на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 07.12.2022 до повноліття дітей ( а.с.13-16).

Відповідно до довідки старости сіл Хмільна, Хутір Хмільна, Михайлівка № 168 від 07.06.2023, ОСОБА_1 знято з реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . За даною адресою ОСОБА_1 не проживає з 28.10.2022. Діти: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 знаходились на утриманні батька ОСОБА_2 до 02.06.2023. На час видачі довідки діти перебувають з матір`ю (а.с.19).

Згідно довідки Старости сіл Хмільна, Хутір-Хмільна, ОСОБА_10 , ОСОБА_2 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 у домоволодінні своєї баби ОСОБА_11 . ОСОБА_2 власного житла не має (а.с.28).

Згідно постанови Черкаського апеляційного суду від 05.03.2025 залишено без змін рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 22.11.2024, за яким первісний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Канівської міської ради про стягнення додаткових витрат на утримання дітей та визначення місця проживання дітей задоволено частково. Визначено місце проживання неповнолітньої дитини ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , разом з батьком. У іншій частині позову відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Черкаської міської ради про визначення місця проживання дітей задоволено повністю. Визначено місце проживання неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з матір`ю, за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.77-86).

Мотивувальна частина

Позиція Черкаського апеляційного суду

Відповідно до статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 адвоката Королькова М. А. та Тертицю С. В., переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції оскаржується лише в частині розміру стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В іншій частині рішення суду не оскаржується, тому суд апеляційної інстанції рішення суду в частині звільнення від сплати аліментів та наявності підстав для стягнення аліментів на неповнолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , в апеляційному порядку не переглядає.

Рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині зазначеним вимогам в повній мірі відповідає, виходячи з наступного.

Положеннями ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Частиною 2 ст. 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно з вимогами ч. ч. 1 та 2 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Положеннями ч. 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у СК України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Положеннями ст. 27 Конвенції ООН про права дитини визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового та духовного розвитку. Сюди входить належне харчування, житло, одяг. Батьки несуть відповідальність за забезпечення належного життєвого рівня дитини. Держава має вживати необхідних заходів щодо надання допомоги батькам у здійсненні цього права.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що батьки мають рівні права та обов`язки щодо матеріального утримання дитини. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом (п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»).

Отже, право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони у справі, на час ухвалення оскаржуваного судового рішення являлись батьками шістьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

До виникнення даного спору про звільнення від сплати аліментів та стягнення аліментів на неповнолітніх дітей,рішенням Канівського міськрайонного суду від 22.12.2022 у справі № 697/1904/22 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 було стягнуто аліменти на утримання шістьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , по 1/12 частині всіх видів заробітку (доходу) на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 07.12.2022 до повноліття дітей

На час вирішення даного спору неповнолітні: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживають разом з матір`ю ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , що стверджується, зокрема і копію акту опитування сусідів від 13.10.2023, відповідно до якого, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_7 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , разом зі своїми дітьми: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) можуть бути присуджені з батька або матері дитини у частці від їх доходу або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом із яким проживає дитина. При цьому розмір аліментів має забезпечувати гармонійний розвиток дитини та не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При визначенні розміру аліментів суд зобов`язаний врахувати ряд обставин, визначених статтею 182 СК України.

Вирішуючи спір в частині позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей сторін, суд першої інстанції прийшов до законного та обґрунтованого висновку щодо його часткового задоволення, виходячи з наступного.

Так, визначаючи розмір аліментів, суд першої інстанції, встановив те, що відповідач є працездатною особою, отже зобов`язаний та має можливість утримувати своїх дітей. При цьому, судом встановлено, що на утриманні відповідача перебуває четверо спільних з позивачем неповнолітніх дітей. Власного житла відповідач не має.

Отже, суд першої інстанції, врахувавши всі обставини справи, зокрема матеріальне становище відповідача, наявність у нього на утриманні інших дітей сторін, принцип рівності батьків у зобов`язанні утримувати своїх дітей, дійшов обґрунтованого висновку, що стягнення на користь позивача аліментів на утримання двох дітей у розмірі 1/6 частини усіх доходів відповідача, але не менше 50% мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, відповідатиме як інтересам сторін у справі, так і вимогам розумності та справедливості, та їх розмір буде необхіднім, достатнім та співмірним з урахуванням мети аліментних зобов`язань.

В апеляційній скарзі, позивач вказувала на те, що відповідачем не надано доказів відносно наявності на утриманні інших дітей.

Колегія суддів апеляційного суду, звертає увагу, що даний факт встановлено рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 22.12.2022 у справі № 697/1904/22, рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 22.11.2024 у справі № 697/1620/23 та постановою Черкаського апеляційного суду від 05.03.2025 у даній справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З огляду на викладене та відповідно до положення ч. 4 ст. 82 ЦПК України, суд не піддає сумніву та доказуванню обставини, встановлені приведеними рішеннями, зокрема Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 22.12.2022 у справі № 697/1904/22, згідно засад інституту доказування у цивільному судочинстві, як набрало законної сили.

Решта доводів апеляційної скарги, враховуючи наявні в матеріалах справи докази, висновків суду першої та апеляційної інстанції не спростовують.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що постановлене у справі рішення, в оскаржуваній його частині, є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у скарзі доводами колегія суддів не вбачає, оскільки його доводи суттєвими не являються, носять суб`єктивний характер, не відповідають обставинам справи і правильності висновків суду не спростовують.

В іншій частині рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 23 квітня 2025 року сторонами не оскаржувалось та у відповідності до ч. 1 ст. 367 ЦПК України судом апеляційної інстанції не переглядалось.

Керуючись ст. ст. 368, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_12 залишити без задоволення.

Рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 23 квітня 2025 року в оскаржуваній частині залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Головуючий Л. І. Василенко

Судді: Н. І. Гончар

О. М. Новіков