Справа № 162/477/25
Провадження № 2/162/182/2025
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2025 року селище Любешів

Любешівський районний суд Волинської області у складі:

головуючого - судді Савича А. С.,

за участі секретаря судового засідання - Гичук О. М.,

представника позивача - Войціховського А. В.,

прокурора - Власюк М. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області, Волинської обласної прокуратури про скасування обтяження у вигляді арешту нерухомого майна,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 20.05.2025 звернувся до Любешівського районного суду Волинської області, з позовом до Головного управління Національної поліції у Волинській області, Волинської обласної прокуратури про скасування обтяження у вигляді арешту нерухомого майна.

Позов умотивовано тим, що 25.01.2021 відбулися електронні торги з продажу об`єкта нерухомого майна: приміщення комори загальною площею 604,2 кв.м, що знаходиться по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта в РПВН: 18030592. ОСОБА_1 визначено переможцем торгів. За результатом проведених торгів було складено відповідний протокол № 523207. Організатором вказаних торгів виступив Луцький районний відділ ДВС Західного МУМЮ (м. Львів) в межах зведеного виконавчого провадження № 40048335 про стягнення з ОСОБА_3 на користь держави та юридичних осіб боргів на загальну суму 6558403,91 гривні. Складено акт про проведені електронні торги 18.02.2021, який є документом, що підтверджує виникнення у позивача права власності на придбане майно. В подальшому позивач звернувся до нотаріуса з метою реєстрації за позивачем права власності на вказане майно та з`ясував про наявність обтяження. Волинською філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України 03.05.2012 зареєстровано арешт нерухомого майна ОСОБА_3 , у тому числі приміщення комори по АДРЕСА_1 . Ініціатором обтяження виступило слідче управління УМВС України у Волинській області, підставою обтяження є постанова слідчого Грудецького П. А. від 13.04.2012. Звернувшись до відповідача, стороні позивача стало відомо, що кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 закрито.

У зв`язку з наведеним, позивач просить суд зняти арешт з приміщення комори «В-1» загальною площею 604,2 кв.м, номер об`єкта в РПВН: 18030592, що знаходиться по АДРЕСА_1 , накладений на підставі постанови старшого слідчого СУ УМВС у Волинській області Грудецького П. А. від 13.04.2012 та припинити обтяження (арешт нерухомого майна) у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень реєстраційний номер обтяження: 12458910 накладений на підставі постанови старшого слідчого СУ УМВС у Волинській області Грудецького П. А., про накладення арешту на майно № б/н від 13.04.2012.

Ухвалою судді від 21.05.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 10 год 00 хв 19.06.2025 (а.с.17)

Ухвалою суду від 19.06.2025 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті.

Представник відповідача ГУНП у Волинській області Забожчук О. В. 28.05.2025 подала до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що позовні вимоги до ГУНП у Волинській області є необґрунтованими, а тому просить в задоволені позову відмовити в повному обсязі (а.с.21-26).

Представник відповідача Волинської обласної прокуратури Тимчук В. В. 10.06.2025 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що позовні вимоги до Волинської обласної прокуратури є необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення (а.с.31-36).

У відкладене судове засідання позивач ОСОБА_1 та представник відповідача ГУНП у Волинській області не прибули, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце його проведення.

Позивач подав до суду клопотання про проведення судового засідання без його участі. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити (а.с. 58).

Представник відповідача ГУНП у Волинській області будь-яких заяв чи клопотань до суду не подала.

Неявка даних учасників справи в судове засідання не перешкоджає розгляду справи по суті відповідно до вимог ч.1 ст. 223 ЦПК України, а тому суд ухвалив розглядати справу без участі позивача та представника відповідача.

Представник позивача Войціховський А. В. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, які зазначені у позові.

Представник відповідача Волинської обласної прокуратури Власюк М. С. просила відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав, зазначених у відзиві.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають до задоволення з таких підстав.

Відповідно до протоколу № 523207 від 25.01.2021 позивача визнано переможцем електронних торгів з придбання комори «В-1» загальною площею 604,2 кв.м, що знаходиться по АДРЕСА_1 (а.с.4).

Згідно з актом державного виконавця від 18.02.2021 про проведені електронні торги у рамках зведеного виконавчого провадження № 40048335 було передано на реалізацію приміщення комори «В-1» площею 604,2 кв.м, що знаходиться по АДРЕСА_1 . Боржником зазначено ОСОБА_3 , стягувачем ПАТ «Креді Агріколь Банк». Електронні торги проведено державним підприємством «СЕТАМ». Переможцем торгів вказано ОСОБА_1 (а.с.8).

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на приміщення комори по АДРЕСА_1 накладено арешт на підставі постанови старшого слідчого СУ УМВС України у Волинській області Грудецького П. А. від 13.04.2012 (а.с. 5-7).

Відповідно до ч. 1-ч.4 ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно з ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно з ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до частин першої, третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно з частиною першою статті 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Відповідач це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами та яка, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами.

За результатами розгляду справи суд приймає рішення, в якому, серед іншого, робить висновок про задоволення позову чи відмову в задоволенні позову, вирішуючи питання про права та обов`язки сторін (позивача та відповідача).

Згідно зі статтю 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а в разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання залучити до участі в ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд починається спочатку.

Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за цим позовом. Установлення цієї обставини є підставою для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Для визнання відповідача неналежним, крім названої обставини, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Визнати відповідача неналежним суд може тільки в тому випадку, коли можливо вказати на особу, що повинна виконати вимогу позивача, тобто належного відповідача.

Статтею 175 ЦПК України встановлено, що, викладаючи зміст позовної заяви, саме позивач визначає коло відповідачів, до яких він заявляє позовні вимоги.

У постанові від 17.04.2018 у справі № 523/9076/16-ц Велика Палата Верховного Суду вказала, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Водночас встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.

Верховний Суд у постанові від 28.10.2020 у справі № 761/23904/19 також вказав, що визначення позивачем у позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом. Незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови в задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад.

Згідно із ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою-третьою статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Із змісту статті 175 ЦПК України слідує, що право визначення кола відповідачів належить позивачу.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду.

Не заперечуючи права позивача на звернення до суду з позовом про зняття арешту з майна у порядку цивільного судочинства, необхідно звернути увагу на наступне.

Позивач у позовній заяві вказує, що кримінальна справа, в рамках якої накладено арешт на майно, стосовно ОСОБА_3 , колишнього власника вищевказаного приміщення комори В-1, загальною площею 604,2 кв.м., закрита. Однак, ця обставина не підтверджується жодними доказами.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на тому, що відповідачем у справах за позовами про звільнення майна з-під арешту є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних правовідносин щодо такого майна (постанови від 26.11.2019 у справі № 905/386/18, від 05.05.2020 у справі № 554/8004/16, від 07.04.2021 у справі № 174/474/17).

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову (постанови Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 у справі № 523/9076/16-ц, від 20.06.2018 у справі № 308/3162/15-ц, від 21.11.2018 у справі № 127/93/17-ц, від 12.12.2018 у справі № 372/51/16-ц, від 12.12.2018 у справі № 570/3439/16-ц, від 30.01.2019 у справі № 552/6381/17, від 13.03.2019 у справі № 757/39920/15-ц, від 27.03.2019 у справі № 520/17304/15-ц, від 01.04.2020 у справі № 520/13067/17).

Отже, відповідачем у справах за позовами про звільнення з-під арешту має бути боржник та особи, в інтересах яких накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях.

Натомість позивачем помилково залучено до розгляду цієї справи у якості співвідповідачів Головне управління Національної поліції у Волинській області та Волинську обласну прокуратуру, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку із відмовою у позові сплачена позивачем сума судового збору в розмірі 1211,20 грн не підлягає стягненню з відповідачів.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 264, 265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити повністю у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області, Волинської обласної прокуратури про скасування обтяження у вигляді арешту нерухомого майна.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення 21 серпня 2025 року.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Представник позивача: ОСОБА_2 , АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач 1: Головне управління Національної поліції у Волинській області, 43025, місто Луцьк Волинської області, вулиця Винниченка, будинок № 11, .

Відповідач 2: Волинська обласна прокуратура, 43025, місто Луцьк Волинської області, вулиця Винниченка, будинок № 15,

Суддя Любешівського районного суду

Волинської області А.С. Савич