Ярмолинецький районний суд Хмельницької області
Справа № 689/961/25
Провадження № 2-о/689/229/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

04 серпня 2025 року селище Ярмолинці

Ярмолинецький районний суд Хмельницької області у складі головуючого - судді Мазурчака В.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Конфедерат Л.М.

позивачки ОСОБА_1

свідка ОСОБА_2

свідка ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Ярмолинці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Розсошанської сільської ради встановлення факту постійного проживання сподкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Розсошанської сільської ради встановлення факту постійного проживання сподкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Позивачка просить встановити юридичний факт спільного постійного проживання ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 зі спадкодавцем ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , на дату смерті ОСОБА_5 .

На обґрунтування заявлених вимог вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер її двоюрідний брат ОСОБА_5 . На день смерті ОСОБА_5 у АДРЕСА_2 , однак там фактично не проживав. Після його смерті залишилась спадщина на право на земельну частку (пай), що посвідчувалась Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 189287. Після смерті ОСОБА_5 заповіт не залишив, таким чином спадкування буде здійснюватись за законом. До дня смерті ОСОБА_5 проживав постійно разом із сином ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1 . Причиною такого проживання була необхідність у щоденному догляді, оскільки ОСОБА_5 мав проблеми зі здоров`ям, пов`язанні з похилим віком, та потребував допомоги в повсякденному житті. Забезпечення відповідного догляду здійснював його син ОСОБА_4 , у господарстві якого і проживав спадкодавець до моменту смерті. Таким чином ОСОБА_6 є таким, що прийняв спадщину після смерті батька ОСОБА_5 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер. Після смерті ОСОБА_4 заповіт не залишив, оскільки родичів ближчого ступеня у нього немає, таким чином позивачка як двоюрідна тітка, виступає спадкоємцем п`ятої черги спадкування за законом.

24 квітня 2025 року позивачка звернулася до нотаріуса, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено у зв"язку через непідтвердження факту прийняття спадщини.

Ухвалою Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 29 травня 2025 року відкрито провадження у порядку окремого провадження. (а.с.36)

Позивачка в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві. Пояснила, що ОСОБА_5 є її двоюрідним братом, який постійно проживав зі своїм сином ОСОБА_4 .

Представник Розсошанської сільської ради в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином.

Вивчивши матеріали справи та заслухавши свідків, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 при народженні мала прізвище « ОСОБА_7 », що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 28.03.1957 (а.с. 9). Батьками вказані ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Батьком в свідоцтві про народження зазначено ОСОБА_8 (а.с.9). Відповідно до свідоцтва про шлюб, серії НОМЕР_2 від 05.06.1976 ОСОБА_10 змінила прізвище на « ОСОБА_11 » у зв`язку із одруженням (а.с. 10). Згідно книги реєстрації актів про народження за 1927 року батьками ОСОБА_8 є ОСОБА_12 та ОСОБА_13 (а.с.11,12), одночасно, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 є батьками ОСОБА_14 (а.с.13,14). Отже, встановлено, ОСОБА_8 та ОСОБА_14 рідні брати. ОСОБА_5 є сином ОСОБА_14 (а.с.15). ОСОБА_4 є сином ОСОБА_5 (а.с.16).

Отже, ОСОБА_15 ( донька ОСОБА_8 ) є двоюрідною сестрою ОСОБА_5 та двоюрідною тіткою ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію смерті №2 від 13.09.2024 року (а.с. 8).

На день смерті він був зареєстрований у АДРЕСА_2 , однак фактично там не проживав, що підтверджується довідкою Розсошанської сільської ради від 12.09.2024 р. №158 (а.с.17).

Позивач зазначає, що до дня смерті ОСОБА_5 проживав разом із сином ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки Розсошанської сільської ради від 12.09.2024 р. №166,(а.с.17) на день смерті ОСОБА_5 був зареєстрований один у АДРЕСА_2 . Однак фактично він проживав на день смерті постійно біля свого сина ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки Розсошанської сільської ради від 12.09.2024 року №233 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.18), також факт смерті ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 20.11.2024 року (а.с.7).

Крім того, допитані у суді свідки ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 підтвердили, що ОСОБА_5 був двоюрідним братом ОСОБА_1 .. Також свідки вказали, що вони з ОСОБА_5 були сусідами та підтвердили факт постійного проживання ОСОБА_16 разом із ОСОБА_4 .

Згідно до вимог ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним.

При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.

Статтею 315 ЦПК України визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку, частиною другою даної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Метою встановлення факту спільного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

Таким чином, суд вважає, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення.

Керуючись ст.ст. 10, 315,319 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Розсошанської сільської ради встановлення факту постійного проживання спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини - задовольнити повністю.

Встановити юридичний факт спільного постійного проживання ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 зі спадкодавцем ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , на дату смерті ОСОБА_5 .

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано . У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи на офіційному веб-порталі судової влади України за веб-адресою: http://ym.km.court.gov.ua/sud2221/, а інформацію про зміст судових рішень у справі - за веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя В. Мазурчак