Справа № 459/1659/22 Головуючий у 1 інстанції: Мельникович М.В.
Провадження № 22-з/811/200/25 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М.
УХВАЛА

01 серпня 2025 року м. Львів

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду Бойко С.М., розглянувши в порядку письмового провадження питання про відвід суддів Шеремети Н.О., Ванівського О.М., Цяцяка Р.П. від розгляду цивільної справи за апеляційними скаргами ОСОБА_1 на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 14 листопада 2024 року та додаткове рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 09 грудня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, пені та штрафу,

встановила:

17.07.2025 року позивач ОСОБА_2 подала до суду заяву за вх. №12793/25 про відвід суддів Шеремети Н.О., Ванівського О.М., Цяцяка Р.П. від розгляду даної справи на підставі пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України.

В обґрунтування заявленого відводу заявник покликається на те, що апеляційний суд у даному складі колегії суддів, в порушення вимог статей 78, 83, 367 ЦПК України, безпідставно, не мотивувавши, прийняв на стадії апеляційного розгляду справи нові докази, які впливають на вирішення справи, та за власною ініціативою, без відповідного клопотання відповідача, вдався до збору доказів, шляхом витребування банківських виписок, при цьому, не з`ясувавши поважність причин їх неподання до суду першої інстанції.

Заявник вважає, що апеляційний суд у даному складі колегії суддів, в порушення наведених вище норм процесуального права, приймаючи від відповідача нові суттєві докази, які не були подані до суду першої інстанції, не навів мотивів постановлення ухвали про витребування доказів, що, на переконання заявника, ставить під сумнів об`єктивність та неупередженість суддів у розгляді даної справи.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 29 липня 2025 року відвід, заявлений суддям Шереметі Н.О., Ванівському О.М., Цяцяку Р.П., визнано необґрунтованим, вирішення питання про відвід суддів передано на розгляд іншого судді, який не входить до складу суду, що розглядає дану справу, визначеного у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 33 ЦПК України, для вирішення питання заявленого суддям відводу визначено суддю судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду Бойко С.М.

Порядок вирішення заявленого відводу судді визначений статтею 40 ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 40 ЦПК України, питання про відвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Частиною другою статті 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Відповідно до частини третьої статті 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

За вимогами частини сьомої статті 40 ЦПК України, вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Частиною восьмою статті 40 ЦПК України також передбачено вирішення судом питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Перевіривши матеріали справи та доводи заявленого відводу, суддя дійшла наступних висновків.

Підстави для відводу судді визначені статтями 36, 37 ЦПК України.

Так, зокрема, пунктом 5 частини першої статті 36 ЦПК України передбачено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу, якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Частиною четвертою статті 36 ЦПК України визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Враховуючи наведені вище норми процесуального закону й те, що доводи про упередженість та необ`єктивність суддів у розгляді даної справи є вираженням суб`єктивної думки заявника і зводяться до його незгоди з процесуальними рішеннями суддів у даній справі, що в силу вимог частини четвертої статті 36 ЦПК України не може бути підставою для відводу судді у розумінні пункту 5 частини першої статті 36 цього Кодексу, суддя доходить висновку про те, що у задоволенні заявленого суддям відводу необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.36, 40 ЦПК України, суддя

постановила:

у задоволенні заявленого ОСОБА_2 відводу суддям Шереметі Н.О., Ванівському О.М., Цяцяку Р.П. відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя С.М. Бойко