ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

20 серпня 2025 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 750/3734/25

Головуючий у першій інстанції Косенко О. Д.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1149/25

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі:

головуючого-судді: Онищенко О.І.

суддів: Мамонової О.Є., Шитченко Н.В.

секретар: Шкарупа Ю.В.

Позивач: ОСОБА_1

Відповідач: Голова правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Наш Дім-2016» Андрієвський Анатолій Петрович

Особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_1

Розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу на ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 12 травня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Голови правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Наш Дім-2016» Андрієвського Анатолія Петровича про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (суддя Косенко О.Д.), постановлену у м.Чернігів,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати протиправною бездіяльність Голови правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Наш Дім-2016» щодо ненадання для ознайомлення додатків 1 та 2 до протоколу загальних зборів ОСББ «Наш Дім-2016» №13 від 29 серпня 2024 року, інформації про вартість послуг, включених на утримання нежитлових приміщень будинку, яка відображена в калькуляції витрат на утримання нежитлового приміщення будинку АДРЕСА_1 ; зобов`язати Голову правління ОСББ «Наш Дім-2016» надати додатки 1 та 2 до протоколу загальних зборів ОСББ «Наш Дім-2016» №13 від 29 серпня 2024 року, інформацію про вартість послуг, включених на утримання нежитлових приміщень будинку та калькуляцію витрат на утримання нежитлового приміщення будинку АДРЕСА_1 ; зобов`язати Голову правління ОСББ «Наш Дім-2016» змінити налаштування чату, аби забезпечити право співвласників робити копії і пересилання.

Позов мотивовано тим, що ОСОБА_1 відповідно до Статуту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Наш Дім-2016» (далі ОСББ «Наш Дім-2016») є співвласником будинку АДРЕСА_2 , і згідно з п.1 розділу V Статуту має право одержувати інформацію щодо діяльності об`єднання. Позивачка вказує, що неодноразово зверталася до Голови правління ОСББ «Наш Дім-2016» з проханням надати інформацію щодо вартості послуг, включених на утримання нежитлових приміщень будинку та калькуляцію витрат на утримання нежитлового приміщення будинку, оскільки вважає їх завищеними. Проте відповіді не отримала. При цьому голова правління ОСББ в переписці в чаті ОСББ повідомив, що додатки 1, 2 до протоколу загальних зборів містять конфіденційну інформацію. Разом з тим, ОСОБА_1 зазначає, що у відповідності до п.1 Розділу V Статуту ОСББ «Наш Дім-2016» вона має право знайомитися з протоколами загальних зборів, а отже і з додатками до протоколу, які є його невід`ємною частиною. Також вказує, що своїм особистим рішенням відповідач унеможливив в офіційному чаті ОСББ пересилання і копіювання повідомлень, хоча співвласники неодноразово вимагали цього. За доводами позивачки, Головою правління ОСББ «Наш Дім-2016» порушено її права, передбачені Законом України «Про доступ до публічної інформації» в наданні для ознайомлення додатків 1 і 2 до протоколу загальних зборів ОСББ №13 від 29 серпня 2024 року, інформації щодо вартості послуг, включених на утримання нежитлових приміщень будинку, яка відображена в калькуляції витрат на утримання нежитлового приміщення будинку.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 12 травня 2025 року закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Голови правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Наш Дім-2016» про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. Ухвалу суду мотивовано тим, що позивачка є носієм корпоративних прав, а відносини між нею і головою правління ОСББ щодо діяльності ОСББ є корпоративними. Заявлені позивачкою вимоги пов`язані зі здійсненням нею корпоративних прав й оцінкою діяльності органів управління ОСББ. Вирішення спору за такими вимогами належить до юрисдикції господарського суду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вказану ухвалу суду і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Апеляційна скарга мотивована тим, що спір виник не у зв`язку з незгодою позивачки з рішенням загальних зборів ОСББ «Наш Дім-2016» від 29 серпня 2024 року, а в зв`язку з протиправною бездіяльністю відповідача, як посадової особи вказаного об`єднання, яка полягала в ненаданні для ознайомлення додатків 1 і 2 до протоколу загальних зборів, інформації щодо вартості послуг, включених на утримання нежитлових приміщень будинку, що відображена в калькуляції витрат на утримання нежитлового приміщення будинку, що і є предметом позовних вимог. ОСОБА_1 звертає увагу, що предметом розгляду постанови Великої Палати Верховного Суду від 09 квітня 2024 року не було визначення судової юрисдикції при розгляді справи. Також вказує, що суд першої інстанції не прийняв до уваги постанови Верховного Суду від 01 грудня 2021 року у справі №367/1505/20, від 10 лютого 2021 року у справі №487/3116/18, від 19 вересня 2018 року у справі №235/1523/17, які ухвалювалися касаційним судом у порядку цивільного судочинства при розгляді справ, предметом яких були аналогічні заявленим позивачкою вимогам.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справ.

Відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справ.

Відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною 1 ст.368 ЦПК України встановлено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

За нормами ст. 268 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону не відповідає судове рішення суду першої інстанції.

По справі встановлено, що Протоколом №5 від 20 травня 2017 року загальних зборів членів об`єднання співвласників багатоквартирного будинку затверджено Статут об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Наш Дім-2016» у новій редакції (а.с.33-43). Статутом встановлено, що об`єднання створено власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку (багатоквартирних будинків) АДРЕСА_1 , відповідно до Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»; метою створення об`єднання є забезпечення і захист прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та цим Статутом; органами управління Об`єднання є загальні збори співвласників, правління, ревізійна комісія Об`єднання; Правління зі свого складу обирає голову правління та його заступника; на виконання своїх повноважень голова правління, зокрема діє без доручення від імені Об`єднання та укладає в межає своєї компетенції договори і вчиняє інші правочини відповідно до рішень правління.

ОСОБА_1 є співвласником будинку АДРЕСА_2 на підставі Статуту об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Наш Дім-2016», проти чого сторони не заперечують.

26 березня 2024 року позивачка зверталася до Правління ОСББ «Наш Дім-2016» із заявою про надання їй калькуляції витрат на утримання 1 кв.м нежитлових приміщень, а 12 червня 2024 року із заявою про надання роз`яснень, які послуги включені до тарифу на утримання нежитлового приміщення (а.с.11, 12).

Як вказує ОСОБА_1 , у чаті ОСББ «Наш Дім-2016» 24 вересня 2024 року вона звернулася до голови правління об`єднання з проханням надати для ознайомлення додатки 1 і 2 до протоколу загальних зборів ОСББ №13 від 29 серпня 2024 року, яке не було задоволено.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Право на доступ до правосуддя є одним з основоположних прав людини. Воно передбачене у статті 6 Конвенції.

Поняття «суд, встановлений законом» стосується не лише правової основи існування суду, але й дотримання ним норм, які регулюють його діяльність (пункт 24 рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України», заяви № 29458/04, 29465/04).

Під доступом до правосуддя, згідно зі стандартами ЄСПЛ, розуміють здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.

У своїх рішеннях ЄСПЛ указав, що для того, щоб право на доступ до суду було ефективним, особа повинна мати чітку фактичну можливість оскаржити діяння, що становить втручання у її права (рішення ЄСПЛ від 04 грудня 1995 року у справі «Белле проти Франції», заява № 23805/94).

Крім того, у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції право на судовий розгляд справи означає право кожної особи на звернення до суду та право на те, що її справа буде розглянута і вирішена судом.

Наведене дає підстави для висновку, що «суд, встановлений законом» охоплює поняття юрисдикції суду, визначеної процесуальним законом.

Правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Частиною першою статті 125 Конституції України передбачено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

При визначенні питання належності спору до юрисдикції суду, постає два питання: по-перше, чи підлягає спір вирішенню судами, тобто чи є він юридичним у розумінні статті 124 Конституції України, якщо так, то до юрисдикції якого суду належить вирішення такого спору.

Судова юрисдикція - це інститут права, покликаний розмежувати між собою як компетенцію різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського й адміністративного. Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є предмет спору, характер спірних матеріальних правовідносин і їх суб`єктний склад. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Предметна юрисдикція - це розмежування компетенції судів, які розглядають справи за правилами цивільного, кримінального, господарського й адміністративного судочинства. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до його відання, тобто діяти в межах установленої законом компетенції.

Частиною першою статті 19 ЦПК України установлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Отже, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства, а предметом позову є цивільні права, які, на думку позивача, є порушеними, оспореними чи невизнаними.

За змістом положень частини першої статті 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до частин першої та другої статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Частиною першою статті 20 ГПК України унормовано, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках

Таким чином, критеріями розмежування між справами цивільного та господарського судочинства є одночасно суб`єктний склад учасників процесу та характер спірних правовідносин.

При визначенні предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Судом установлено, що ОСОБА_1 звернулася з позовом до Голови правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Наш Дім-2016» Андрієвського А.П. про визнання його бездіяльності протиправною і зобов`язання вчинити певні дії. З позовної заяви вбачається, що позивачка не оспорює жодних рішень ОСББ «Наш Дім-2016», зокрема щодо встановлення вартості послуг, а лише має на меті захист свого права, як член об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, на отримання інформації, яка міститься в додатках 1 і 2 до протоколу загальних зборів, та інформації щодо вартості послуг, а також не погоджується з налаштуваннями чату, в якому відбувається спілкування між членами ОСББ. При цьому посилається на бездіяльність голови правління чиї дії і просить визнати протиправними.

Отже, правовідносини між сторонами у цій справі не є корпоративними.

Посилання суду першої інстанції на правові позиції Великої Палати Верховного Суду, викладені у справах №501/1571/16-ц, № 910/5179/20, та висновок про можливість розгляду спору у цій справі господарським судом з огляду на характер спірних правовідносин, є помилковими, оскільки спірні правовідносини у вказаних справах стосувались порядку створення, реєстрації, діяльності і ліквідації об`єднань, організацій.

Таким чином, оскаржуване судове рішення суду першої інстанції не можна визнати законним та обґрунтованим.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити апеляційну скаргу ОСОБА_1 та скасувати ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 12 травня 2025 року з передачею справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 258, 263, 374, 379 ч.1 п.4, 382, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 12 травня 2025 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 21 серпня 2025 року.

Головуючий: Судді: