РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

31 липня 2025 року Володимирський міський суд Волинської області у складі:

головуючого - судді Лутая А.М.,

за участю секретаря судових засідань - Жолоб К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ

20.03.2025 АТ «Акцент-Банк» звернулося до Володимирського міського суду Волинської області з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором A338СТ50 від 02.11.2020 у розмірі 2 7894,05 грн, яка складається з наступного: 17421,51 грн - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 10472,54 грн - загальний залишок заборгованості за процентами, а також судові витрати у розмірі 2422,40 грн.

В обґрунтування позову зазначає, що 02.11.2020 відповідач уклав з банком кредитний договір A338СТ50, щодо надання останньому кредиту в розмірі 25 500,00 грн строком на 40 місяців (тобто до 01.03.2024 року) зі сплатою процентів у розмірі 50,00 щорічно та комісії в розмірі 0,00 грн. (Кредитний договір складається із Заяви Клієнта та Графіку погашення кредиту).

Позивач зазначає, що свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором.

Однак, відповідач взятого на себе зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим станом на 20.03.2025 утворилась заборгованість у сумі 27894,05 грн.

За доводами позивача на даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав банку.

Ухвалою суду від 26.03.2025 на підставі вказаної позовної заяви відкрито провадження у справі та справу призначено до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

У судове засідання представник позивача не з`явився, просив проводити розгляд справи за відсутності представника позивача, не заперечував проти заочного розгляду справи.

Відповідач у судове засідання повторно не з`явився за невідомими суду причинами, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином судовими повістками. Заяв та клопотань від нього не надходило, про причини неявки не повідомив.

Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Як визначено у частині першій статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Оскільки відповідач не з`явився в судове засідання, відзиву на позов не подав та враховуючи, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Оцінивши наявні у справі письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов таких висновків.

З досліджених судом матеріалів справи вбачається, що 02.11.2020 позичальник ОСОБА_1 уклав з АТ «Акцент-Банк» кредитний договір A338СТ50, щодо надання останньому кредиту в розмірі 25500,00 грн, строком на 36 місяців, зі сплатою процентів у розмірі 50,00 щорічно та комісії в розмірі 0,00 грн.

Відповідно до меморіального ордеру № TR.15636023.18261.1916 від 02.11.2020 з призначенням платежу: видача кредиту згідно договору № A338CT50 від 02/11/2020 відповідач ОСОБА_1 отримав від Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» грошові кошти в сумі 25500,00 грн.

З виписки по кредиту відповідача вбачається рух коштів по кредиту за період з 02.11.2020 - 19.03.2025, зокрема, станом на 20.03.2025 заборгованість становить 27 894,05 грн.

Згідно з розрахунком заборгованості за договором № A338CT50 від 02.11.2020 станом на 20.03.2025 заборгованість становить 27 894,05 грн, яка складається з наступного: 17 421,51 грн - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 10 472,54 грн - загальний залишок заборгованості за процентами.

Згідно з випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, витягу з Державного реєстру банків від 01.02.2022, статуту, підтверджується що АТ «Акцент - Банк» є юридичною особою, зареєстрованою у встановленому законом порядку та має право на здійснення банківських операцій.

АТ «Акцент - Банк» свої зобов?язання за договором виконало в повному обсязі, Банк надав відповідачу кредит у розмірі, відповідно до умов договору.

Відповідач не надавав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, процентами, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором.

За нормою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).

Відповідно до статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Публічним є договір, в якому одна сторона ? підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги (ч. 1, ч. 2 ст. 633 ЦК України).

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ч. 1 ст. 634 ЦК України).

Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог ? відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч.1 ст.625 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Правові наслідки порушення грошового зобов`язання боржником визначені статтями 1050, 625 ЦК України, які передбачають відповідальність боржника та зобов`язують його сплати суму боргу кредитору.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Аналіз зазначених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд оцінив докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, давши їм оцінку в цілому так і кожному окремо вважає, що існують підстави для задоволення позову.

У спірних правовідносинах позивач запропонував відповідачу скористатися банківськими послугами шляхом приєднання до запропонованих умов отримання і використання кредитних коштів. 02.11.2020 року відповідач підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, чим підтвердив, що він ознайомився та отримав примірник Умов та Правил надання банківських послуг. Крім того, 02.11.2020 відповідач простим електронним підписом підписав Паспорт споживчого кредиту за програмою «Швидка готівка» та Заяву клієнта № A338CT50 від 02/11/2020.

Зазначені дії є послідовними і супроводжувались ознайомленням позичальником із запропонованими банком умовами кредитування з наступною згодою із запропонованою офертою.

З огляду на викладене вище, підписавши Анкету-заяву та Паспорт споживчого кредиту, який є складовою частиною кредитного договору, ОСОБА_1 таким чином добровільно погодився на запропоновані банком умови кредитного договору, взявши на себе відповідні зобов`язання повернути використані кредитні кошти та сплатити проценти за їх використання.

За вказаних вище норм права та встановлених у справі обставин суд дійшов висновку про те, що між сторонами спору 02.11.2020 був укладений кредитний договір.

Не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа.

Підписаний відповідачем в електронній формі Паспорт споживчого кредиту за програмою «Швидка готівка» містить всі істотні умови укладеного між сторонами кредитного договору, зокрема строк кредитування, цілі кредитування, форма надання кредиту, процентна ставка, орієнтовна загальна вартість кредиту, права та обов`язки позичальника, відповідальність та інші умови.

Підписавши Паспорт споживчого кредиту відповідач погодився на таку істотну умову договору як розмір процентної ставки за користування кредитом і порядок її нарахування.

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Аналізуючи зміст кредитного договору від 02.11.2020 року № A338CT50 та його складових (Паспорт споживчого кредиту, Заява клієнта, Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит), суд дійшов висновку, що 27 894,05 грн. заборгованості були нараховані правомірно, згідно з умовами договору, підписаного відповідачем в електронній формі.

Утворення боргу підтверджується розрахунком заборгованості по договору станом на 20.03.2025, а правові підстави для стягнення боргу позивачем доведені відповідними письмовими доказами, які по своїй суті є паперовими копіями складових кредитного договору, з якими відповідач ознайомився та погодився з їх змістом в електронній формі.

Суд звертає увагу на те, що отриманню доступу до кредитних коштів передує ознайомлення і погодження позичальником в електронній формі, зокрема з використанням мобільного додатку, відповідних умов кредитної угоди. Тобто скористатись кредитними коштами попередньо, не погодившись з розміром процентної ставки та іншими умовами використання кредиту, фактично не є можливим.

Відтак, суд не має сумнівів у існуванні 27894,05 грн. заборгованості за кредитним договором № A338CT50 .

З меморіального ордеру № TR.15636023.18261.1916 від 02.11.2020 з призначенням платежу: видача кредиту згідно з договором № A338CT50 та з виписки по кредиту, наданих позивачем, вбачається, що ОСОБА_1 отримав від АТ «Акцент-Банк» грошові кошти в сумі 25500,00 грн.

Відповідач підтверджень того, що він грошові кошти від АТ «Акцент-Банк» не отримував, не надав.

Отже, ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання не виконав, у передбачений в договорі строк грошові кошти та нараховані проценти не повернув.

Суд вважає надані позивачем докази достовірними, допустимими, належними та такими, що у своїй сукупності достатні та підтверджують обставини, на які він покликається. Суд резюмує, що у позивача виникло право вимоги стягнення заборгованості за кредитним договором. Враховуючи, що відповідач користувався наданими позивачем коштами, доказів про відсутність заборгованості у розмірі, вказаному в розрахунку, суду не надано, а тому суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим, права позивача на повернення позичальником кредиту та сплату ним процентів дійсно порушено відповідачем, а тому вони підлягають судовому захисту шляхом задоволення позову.

За змістом статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до платіжного доручення № 747 від 20.03.2025 позивачем було сплачено 2422 грн. 40 коп. судового збору.

У зв`язку із задоволенням позову на користь позивача підлягає стягненню з відповідача судового збору в сумі 2422,40 грн.

Керуючись ст. 207, 525, 526, 530, 549, 628, 638, 629, 610, 1048, 1050, 1054 ЦК України, керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 263 265, 280 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором № A338CT50 від 02.11.2020 в розмірі 27 894 грн. 05 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» витрати із сплати судового збору в сумі 2422,40 грн.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку для подання заяви про перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 05.08.2025.

Інформація про учасників справи:

Позивач: Акціонерне товариство «Акцент-Банк», місцезнаходження: 49074, м. Дніпро, вул. Батумська, буд. 11, , МФО - 307770.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя А.М. ЛУТАЙ