УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2025 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Українця В.В.

при секретарі Гуцало М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого судді в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, третя особа держава Україна в особі Президента України про відшкодування майнової та моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, третя особа держава Україна в особі Президента України про відшкодування майнової та моральної шкоди.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 25 листопада 2024 року справу передано за підсудністю до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області.

Постановою Київського апеляційного суду від 28 січня 2025 року ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 25 листопада 2024 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 13 лютого 2025 року відкрито загальне позовне провадження у справі.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 07 квітня 2025 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні 19 серпня 2025 року позивач заявила про відвід головуючому в справі судді.

Посилається на те, що 18 серпня 2025 року вона подала заяву про ознайомлення з матеріалами справи з метою з`ясування чи надійшла відповідь на запит суду з міграційної служби. З матеріалів справи вона дізналась, що супровідний лист від 18 червня 2025 року з ухвалою суду про витребування доказів міграційна служба м. Тернопіль отримала 24 липня 2025 року, проте відповіді на запит суду у справі не було. 19 серпня 2025 року вона зателефонувала до міграційної служби в м. Тернопіль та її повідомили про те, що відповідь на запит суду була направлена та отримана судом 29 липня 2025 року. У зв`язку з цим, у неї виникає сумнів в неупередженості та об`єктивності судді, що є підставою для відводу судді.

Інші учасники судового розгляду у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином (а.с. 142, 157).

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить на наступного.

Відповідно до пунктів 3, 5 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з частинами 2, 3 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Оцінивши наведені доводи та надані документи, вбачається, що підстави для задоволення заявленого відводу відсутні.

У заяві про відвід позивач посилається на те, що 18 серпня 2025 року вона подала заяву про ознайомлення з матеріалами справи з метою з`ясування чи надійшла відповідь на запит суду з міграційної служби. З матеріалів справи вона дізналась, що супровідний лист від 18 червня 2025 року з ухвалою суду про витребування доказів міграційна служба м. Тернопіль отримала 24 липня 2025 року, проте відповіді на запит суду у справі не було. 19 серпня 2025 року вона зателефонувала до міграційної служби в м. Тернопіль та її повідомили про те, що відповідь на запит суду була направлена та отримана судом 29 липня 2025 року. У зв`язку з цим, у неї виникає сумнів в неупередженості та об`єктивності судді, що є підставою для відводу судді.

Разом з тим, з цієї заяви не встановлено наявність особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей чи уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. Також не встановлено наявності будь-яких обставин, що свідчать про те, що головуючий суддя не є безстороннім, неупередженим або об`єктивним, а доводи позивача ґрунтуються на припущеннях.

Частиною 4 ст. 36 ЦПК України визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

За таких обставин, підстав для задоволення заявленого відводу немає, оскільки в діях головуючого судді не встановлено порушень вимог чинного Цивільного процесуального кодексу України при розгляді зазначеної справи.

З огляду на наведене, в задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись статтями 36-41, 252, 259, 268, 272 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід головуючого судді в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, третя особа держава Україна в особі Президента України про відшкодування майнової та моральної шкоди.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повна ухвала суду складена 22 серпня 2025 року.

Суддя: