Справа № 629/4968/25
Провадження № 2/629/1413/25
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

29.07.2025 року суддя Лозівського міськрайонного суду Харківської області Ткаченко О.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Лозівської міської ради Харківської області про визнання права користування та зобов`язання укласти договір найму квартири, -

встановив:

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, у якій просить визнати за нею, фізичною особою ОСОБА_1 право користування кв. АДРЕСА_1 , житловою площею 30,3 м.2, загальною площею та визнати наймачем квартири. Зобов?язати Лозівську міську раду Харківської області укласти із нею, позивачем ОСОБА_1 договір найму кв. АДРЕСА_1 . Витребувати в Лозівській міській раді Харківської області та з урахуванням перерозподілу повноважень, у Постійної комісії Лозівської районної ради з питань бюджету та спільної власності територіальних громад, доказ у вигляді Акту обстеження б. АДРЕСА_2 та Висновків спеціалістів про відповідність житла санітарним і технічним вимогам. А також просила звільнити її від сплати судового збору за подання даної позовної заяви з врахуванням майнового стану та норм, передбачених п.3 ч.1,2 ст.8 ЗУ «Про судовий збір».

Зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки вона подана з порушенням вимог ст.175,177 ЦПК України, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» визначено перелік осіб, звільнених від сплати судового збору.

Відповідно до ч.1 ст.136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строку порядку, передбаченому законом, але небільше як до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно з частиною 3 статті 136 ЦПК України з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Статтею 8 Закону України «Про судовий збір» визначено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Вказані норми встановлюють можливість полегшення судом тягаря судових витрат для осіб з низьким рівнем достатку. Положення статей спрямовані на те, щоб судові витрати не були перешкодою для доступу до суду малозабезпечених осіб, і слугують гарантуванню принципу рівності всіх осіб у правах щодо доступу до суду незалежно від майнового стану.

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з клопотанням про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, суд повинен встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища.

Однак позивачем ОСОБА_1 не було додано в повному обсязі доказів на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті збору в установленому законом порядку й розмірі.

А додана лише довідка КУ «Панютинський психоневрологічний інтернат» №01-35/417 від 12.06.2025, згідно якої сума заробітної плати ОСОБА_1 з листопада 2024 року по травень 2025 року (7 місяців) складає 54181,82 грн.

Судом зазначено, що позивач ОСОБА_1 не належить до осіб, звільнених від оплати судового збору при подачі позову, що прямо передбачено Законом України «Про судовий збір», а тому є платником судового збору на загальних підставах.

Крім того, суд акцентує увагу на тому, що у ст.129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади.

Таким чином, позивач не належить до пільгових категорій осіб, які звільнені від сплати судового збору, не подавала клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору на певний строк, а відтак судовий збір має справлятися на загальних підставах.

Відтак, позивач ОСОБА_1 не звільнена від сплати судового збору.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відповідному співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

В свою чергу, відповідно до вимог ст.4 Закону України «Про судовий збір» розмір ставки судового збору із позовних заяв немайнового характеру, які подаються до суду фізичною особою, становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2025 року встановлено в розмірі 3028 грн.

Відтак, позивачу ОСОБА_1 , враховуючи заявлені нею вимоги, необхідно сплатити судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Відповідно до п.3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» якщо сплата судового збору згідно з вимогами закону є обов`язковою, то наслідком недотримання цієї умови є залишення позовної заяви без руху, а у разі, якщо документ, що підтверджує сплату судового збору, не буде поданий у строк, установлений судом, - визнання заяви неподаною та її повернення позивачеві або залишення заяви без розгляду.

Згідно з ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175,177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.177,185 ЦПК України, суддя, -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Лозівської міської ради Харківської області про визнання права користування та зобов`язання укласти договір найму квартири - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність протягом десяти днів з моменту отримання ухвали виправити недоліки заяви, зазначені в мотивувальній частині ухвали.

Роз`яснити позивачу, що в разі невиконання вимог, вказаних в ухвалі про залишення заяви без руху, заява вважатиметься неподаною та буде йому повернута.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Олександр ТКАЧЕНКО