Справа № 639/3089/25
Провадження № 2-др/639/18/25
21 серпня 2025 року м. Харків
Новобаварський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого судді Борисенка О.О.,
секретаря судового засідання Шелеховської О.Л.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Кайдашова Віталія Сергійовича про стягнення витрат на професійну правничу допомогу по справі № 639/3089/25 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричинених внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,
14.08.2025 ухвалою суду заяву про вирішення питання про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу прийнято та призначено до судового розгляду без виклику у судове засідання учасників справи (а.с.156).
Згідно з частиною 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснював.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі обставини.
Відповідно до положень ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи або з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
У позовній заяві, що сформована в системі «Електронний суд» 05.05.2025 та підписана представником позивача адвокатом Кайдашовим В.С., останній зазначив, що позивач планує стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу, орієнтовний розмір якої становить 8000,00 грн, остаточний розмір витрат, а також докази на їх підтвердження будуть надані до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення по справі.
Рішенням Новобаварського районного суду міста Харкова від 13.08.2025 по справі № 639/3089/25, позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричинених внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задоволений частково. Стягнуто з Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 431850,00 грн, суму витрат на проведення оцінки розміру матеріального збитку у розмірі 3500,00 грн, та моральну шкоду у розмірі 10000,00 грн, а всього стягнуто 445350 (чотириста сорок п`ять тисяч триста п`ятдесят) грн 00 коп. Відмовлено у задоволенні позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди у розмірі 40000,00 грн. Стягнуто з Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3562 (три тисячі п`ятсот шістдесят дві) грн 86 коп. (а.с.138-143).

У цій справі представництво інтересів позивача ОСОБА_1 здійснює адвокат Кайдашов Віталій Сергійович, який діє на підставі ордеру, що виданий АО «вСуді», та згенерований відповідно до Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 12 квітня 2019 року № 41, із змінами, внесеними рішеннями Ради адвокатів України станом на 20 вересня 2024 року № 50 (а.с.8).

Відповідно до ч. 4 ст. 62 ЦПК України, повноваження адвоката як представника підтверджуються одним з таких документів: 1) довіреністю; 2) ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"; 3) дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, виданим відповідно до Закону України "Про безоплатну правничу допомогу".

Частиною 2 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правничої допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.

Пунктом 10 Положення визначено, що правовідносини між адвокатом, який надає правничу допомогу на підставі цього ордера та адвокатським об`єднанням, адвокатським бюро врегульовуються внутрішніми документами цих організаційно правових форм здійснення адвокатської діяльності.

Відповідно до частини 11 Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги, ордер, встановленої цим Положенням форми, є належним та достатнім підтвердженням правомочності адвоката на вчинення дій в інтересах клієнта.

Суд встановив, що виданий адвокату Кайдашову В.С. 05.05.2025 АО «вСуді» ордер відповідає вимогам Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 12 квітня 2019 року № 41, із змінами, внесеними рішеннями Ради адвокатів України станом на 20 вересня 2024 року № 50, зокрема, містить назву посилання на договір про надання правничої допомоги; адвокатського об`єднання (повне найменування та його місцезнаходження), що його видало.

Крім того, суд зазначає, що під час провадження у справі в суді представник відповідача не ставив під сумнів повноваження адвоката Кайдашова В.С. на представництво позивача в суді, а висловив свої заперечення тільки після подання заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до укладеного 14.04.2025 між Адвокатським об`єднанням «вСуді» та ОСОБА_1 договору про надання правничої допомоги, адвокатське об`єднання зобов`язується надати клієнтові визначену законодавством України правничу допомогу на умовах і в порядку, що передбачені договором, у тому числі представництво та захист прав й інтересів клієнта в межах судових справ, а клієнт зобов`язується здійснити платежі, визначені договором. Детальний опис видів правничої допомоги тощо визначаються сторонами у додатках до договору (а.с.153).

У Додатку від 14.04.2025 до договору про надання правничої допомоги від 14.04.2025, укладеного між АО «вСуді» та Марченко Н.В., сторони визначили, що за представництво інтересів клієнта у судових органах з питань стягнення збитків за наслідками ДТП (за наслідками розгляду справи № 635/2364/25) встановлений фіксований розмір гонорару у розмірі 48000,00 грн, зокрема, за збір відомостей про власника автомобіля; направлення запитів, клопотань, заяв й інших документів, необхідних для складання позовної заяви; складання та подання позовної заяви; особиста участь в судових засіданнях з розгляду справи по суті; підготовка клопотань, заяв, пояснень під час судового розгляду справи. Клієнт сплачує визначений гонорар не пізніше 30 календарних днів з моменту ухвалення судового рішення суду першої інстанції про задоволення позову (повне або часткове) (а.с.151).

Відповідно до Акту від 13.08.2025 про надання правничої допомоги за договором про надання правничої допомоги від 14.04.2025, що складений між АО «вСуді» та ОСОБА_1 , у межах вказаного договору об`єднанням надано клієнтові таку правничу допомогу: представництво інтересів клієнта у судових органах з питань стягнення збитків за наслідками ДТП (за наслідками розгляду справи № 635/2364/25). Примітки: судова справа № 639/3089/25. Рішення на користь клієнта. Виконано: збір відомостей про власника автомобіля; направлення запитів, клопотань, заяв й інших документів, необхідних для складання та подання позовної заяви; особиста участь в судових засіданнях з розгляду справи по суті; підготовка клопотань, заяв, пояснень під час судового розгляду справи. Загальний розмір гонорару об`єднання за надання вказаної правничої допомоги складає 48000,00 грн, загальний розмір фактичних витрат, понесених об`єднанням під час надання вказаної правничої допомоги, становить 0,00 грн (а.с.152).

Згідно зі статтею 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Як зазначено у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, зі змісту статей 10, 11, 12, 13 ЦПК України в узагальненому вигляді, при вирішенні цивільного спору, у тому числі і при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними і публічними інтересами, особливості предмету спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення на кожну сторону ризику настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів.

У постанові від 12.02.2020 року у справі № 648/1102/19 Верховний Суд зазначив, що вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. Суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Суд має застосувати положення закону про завдання та принципи цивільного судочинства, пропорційність у цивільному судочинстві, а також конкретні обставини справи, вимоги, з якими заявник звернулася до суду, їх значення для заявника.

Європейський суд з прав людини висловив правову позицію, згідно з якою при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим (остаточне рішення Європейського суду з прав людини від 10 січня 2010 року, №33210/07 і 41866/08) та «Гуриненко проти України» (рішення Європейського суду з прав людини від 18 лютого 2010 року, №37246/04).

Відповідно до статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в ст. 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За приписами ч. 3 ст. 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг. Статтею 903 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Глава 52 Цивільного кодексу України регулює загальні поняття та принципи будь-якого цивільного договору, включаючи договір про надання послуг.

Згідно зі ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК України).

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 137 ЦПК України).

Отже, системний аналіз наведених вище норм законодавства дозволяє зробити такі висновки: 1. договір про надання правової допомоги є підставою для надання адвокатських послуг та, зазвичай укладається в письмовій формі; 2. за своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, крім цього, на такий договір поширюються загальні норми та принципи договірного права, включаючи, але не обмежуючись главою 52 Цивільного кодексу України; 3. як будь-який договір про надання послуг, договір про надання правової допомоги може бути оплатним або безоплатним. Ціна в договорі про надання правової допомоги встановлюється сторонами шляхом зазначення розміру та порядку обчислення адвокатського гонорару; 4. адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв; 5. адвокатський гонорар (ціна договору про надання правової допомоги) зазначається сторонами як одна із умов договору при його укладенні. Вказане передбачено як приписами цивільного права, так і Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»; 6. відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає суду можливості пересвідчитись у співмірності розміру адвокатського гонорару.

Як свідчать надані стороною позивача документи, адвокатський гонорар у цій справі обчислений у фіксованому розмірі 48000,00 грн.

Верховний Суд у постанові № 905/1795/18 від 07.11.2019 зазначив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою та розумною.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19.

Відповідно до правового висновку, викладеному у додатковій постанові Верховного Суду від 03.10.2024 у справі № 357/8695/23, для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом. Суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність й розумність.

Частиною 4 ст. 141 ЦПК України визначено, що якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

Суд встановив, що ця справа не є складною, представник позивача ОСОБА_1 адвокат Кайдашов В.С. брав участь лише в одному судовому засіданні 13.08.2025, яке було розпочато вчасно і тривало одну годину, та яким закінчений судовий розгляд справи (а.с.133-137).

Отже, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката у цій справі, суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), критерію розумності їхнього розміру, з принципу справедливості та розумності, а також майнового стану сторони відповідача, який з врахуванням воєнного стану повинен бути забезпечений у належному розмірі, а надмірний тягар у виді завищених присуджених судом сум буде призводити в тому числі загрозі національній безпеці України, враховуючи заявлений орієнтовний розмір витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн, та доходить висновку, що розмір судових витрат на професійну правничу допомогу становить 10000,00 грн, оскільки ці витрати є доведеними та їх розмір обґрунтованим, та сторона відповідача у запереченнях вважала такий розмір витрат достатнім. Також, позивач належним чином не обґрунтувала, які додаткові дії після подання позову здійснив її представник, щоб заявлена ориєнтовна для відшкодування сума збільшилася в шість разів.

У відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 38000,00 грн суд відмовляє, оскільки такі витрати істотно перевищують суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, сторона позивача не довела, що не могла передбачити такі витрати на час подання орієнтовного розрахунку, та такі витрати не є співмірними зі складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим на їх виконання.

Суд розподіляє судові витрати, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України пропорційно до розміру задоволення позовних вимог (91,76%), та стягує з відповідача на користь позивача судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9176,00 грн.

Керуючись ст. 11, 76-81, 89, 133, 137, 141, 247, 270 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Кайдашова Віталія Сергійовича про стягнення витрат на професійну правничу допомогу по справі № 639/3089/25 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричинених внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9176 (дев`ять тисяч сто сімдесят шість) грн 00 коп.

Відмовити у стягненні витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 38824,00 грн.

Додаткове рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Додаткове рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України, ЄДРПОУ НОМЕР_3 , адреса місцезнаходження: АДРЕСА_2 .

Повне рішення складено 21.08.2025.

Веб-адреса цього документу у Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua/ з посиланням на номер справи.

Суддя Олександр БОРИСЕНКО