Справа № 405/397/24
Провадження №2/405/63/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2025 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді Іванової Л.А.

при секретарі Тарасенко Р.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №405/397/24 за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ» БРАЙТ-К» (02094, м. Київ, вул. Магнітогорська, буд.1) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» (м.Київ, вул. Пушкінська, буд.42/4) про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ТОВ «ФК «БРАЙТ-К» звернувся до Ленінського районного суду м. Кіровограда з позовом, який сформований в системі «Електронний суд»19.01.2024 року, до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №1/4074688 від 12 лютого 2021 року в розмірі 194 598 грн. 20 коп., зазначивши на обґрунтування позовних вимог, що 12.02.2021 року між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №1/4074688, відповідно до якого Банк надав, а Позичальник отримав кредитні кошти в сумі 100 000 грн. на споживчі потреби, строком на 60 місяців - з 12.02.2021 року по 11.02.2026 року, зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 15,00% річних (фіксована процентна ставка), починаючи з дня надання кредиту (дня списання кредитних коштів з позичкового рахунку Позичальника) до моменту повного погашення заборгованості за кредитним договором, а також сплати комісійної винагороди за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно, в розмірі 2,35% у місяць від суми кредиту, зазначеної в п.1.1. кредитного договору. Відповідно до п.1.4 Договору встановлено, що всі умови щодо надання кредиту, обслуговування та погашення заборгованості за кредитом, згідно кредитного договору, визначені в Правилах надання споживчого кредиту в АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та умовах страхування життя Позичальника, які є невід`ємною частиною кредитного договору та розміщені на офіційному сайті Банку. Відповідно до п.2.2 Договору встановлено, що Позичальник зобов`язаний погашати кредит та сплачувати проценти та комісію у валюті кредиту, відповідно до розрахунків Графіку платежів по кредиту, щомісяця, в День повернення кредиту на рахунок погашення заборгованості, сплачена сума платежу перераховується на позичковий рахунок та на рахунки нарахування процентів і комісій в день повернення кредиту. Відповідно до п.4.1. кредитного договору встановлено, що шляхом підписання цього Договору Позичальник підтверджує, що він в день укладення Договору особисто отримав свій примірник Договору; умови Договору йому зрозумілі; з Правилами, що розміщені на офіційному сайті Банку, ознайомлений, приймає та погоджується; з тарифами Банку ознайомлений і згодний; йому до укладення Договору Банком надано інформацію, яка визначена ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Зазначив, що Банк виконав свої обов`язки за зазначеним кредитним договором належним чином, в свою чергу, відповідач наразі порушує умови п. 1.1 та п. 2.2 кредитного договору, зокрема, не здійснює повернення кредиту згідно Графіку платежів по кредиту.

Крім того, зазначив, що 05 серпня 2021 року між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «БРАЙТ-К» був укладений Договір відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № 2-2021. Згідно Додатку 1 до Договору про відступлення прав вимоги від 05.08.2021 року, 15.11.2021 року відбулося відступлення прав вимоги за Кредитним договором № 1/4074688 від 12.02.2021 року, що був укладений між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та ОСОБА_1 та відповідно до Договору відступлення ТОВ «ФК «БРАЙТ-К» набуло прав кредитора до ОСОБА_1 за кредитним договором.

Окрім того, зазначив, що у зв`язку з несплатою відповідачем чергового платежу по кредиту та/або процентам за користування кредитом та/або комісії протягом більш ніж 30 днів на виконання п. 2.3.4. Правил 19.11.2021 року за вих. № 938 відповідачу було направлено повідомлення про наявність простроченої заборгованості за кредитом станом на 15.11.2021 року, яке (повідомлення) Позичальником залишилось не виконаним.

Відповідно до п.2.3.5. Правил встановлено, невиконання Позичальником зобов`язання по погашенню простроченої заборгованості протягом 1 календарного місяця з дати направлення повідомлення, та/або розірвання договору про надання додаткових чи супутніх послуг, який є обов`язковим для укладення кредитного договору, і неукладення протягом 15 календарних днів нового договору про надання таких самих послуг з особою, що відповідає вимогам Банку, дає право Банку вимагати дострокового повернення кредиту в повному обсязі, нарахованих процентів та/або нарахованих комісій, штрафів та пені. У цьому випадку Банк направляє Позичальнику та його поручителям (за наявності) відповідну письмову вимогу.

У зв`язку з невиконанням Позичальником зобов`язання по погашенню простроченої заборгованості протягом 1 календарного місяця з дати направлення повідомлення на підставі п. 2.3.5. Правил 19.12.2023 року за вих. № 3068 відповідачу було направлено вимогу про дострокове повернення всієї суми кредиту, процентів за користування кредитом та комісії, яку Позичальник також проігнорував та її вимоги не виконав.

Зважаючи на невиконання відповідачем зобов`язання стосовно повернення кредиту та ігнорування вищезазначеного повідомлення та вимоги, позивач вправі вимагати у Позичальника дострокового повернення суми боргу за неналежне виконання умов Кредитного договору в судовому порядку, та зазначив, що на дату відступлення (15.11.2021) заборгованість за кредитним договором становила 107 406,50 грн., яка складалась з: строкової заборгованості за тілом кредиту - 89 314,83 грн., простроченої заборгованості за тілом кредиту - 1 246,97 грн.; заборгованості за нарахованими процентами за користування кредитом - 112,16 грн.; заборгованості за простроченими процентами за користування кредитом - 2 632,54 грн.; заборгованості за комісією за обслуговування кредитної заборгованості - 2 350,00 грн; простроченої заборгованості за комісією за обслуговування кредитної заборгованості - 11 750,00 грн.

За період з 16.11.2021 по 19.12.2023 було нараховано: проценти за користування кредитом в розмірі 28 441,70 грн.; комісію за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 58 750,00 грн., у зв`язку з чим загальна заборгованість Відповідача за кредитним договором відповідно до розрахунків заборгованості по кредитному договору №1/4074688 від 12.02.2021 року становить 194 598,20 грн., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту - 90 561,80 грн; заборгованості за процентами за користування кредитом - 31 186,40 грн; заборгованості за комісією за обслуговування кредитної заборгованості - 72 850,00 грн.

З огляду на викладене та посилаючись на норми чинного законодавства, позивач ТОВ «ФК «БРАЙТ-К» просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за кредитним договором №1/4074688 від 12 лютого 2021 року в розмірі 194 598 грн. 20 коп., а також понесені ним (позивачем) судові витрати по справі, що складаються з судового збору в розмірі 3 028 грн.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 06 лютого 2024 року відкрито провадження у зазначеній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом в судове засідання учасників справи. Надано учасникам справи процесуальний строк для подання заяв по суті справи.

Представник позивача ТОВ «ФК «БРАЙТ-К» в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про дату, час та місце судового розгляду справи, при цьому в позовній заяві розгляд справи провести за відсутності представника позивача.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений судом як в порядку ч.ч.5, 6 ст. 128 ЦПК України, шляхом направлення судової повістки на адресу зареєстрованого місця проживання відповідача, так і в порядку ч.11 ст.128 ЦПК України, шляхом оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, та з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату та місце розгляду справи. Заяви, клопотання, відзив на позов на адресу суду не надходили.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» Чорна С.П. (діє на підставі довіреності №16200/127 від 30.03.2024 року) в судове засідання подала заяву, зареєстровану судом 18.06.2024 року за вх. №4809, в якій підтвердила факт укладення 05 серпня 2021 року між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та ТОВ «ФК «БРАЙТ-К» Договору відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами №2-2021, згідно з яким відбулося відступлення права вимоги за Договором №1/4074688 від 12.02.2021 року, що був укладений між Банком і відповідачем. Розгляд справи просила провести без участі представника АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК».

При цьому, суд зауважує, що відповідно до ч.1, ч.3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають електронного кабінету, за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому суду адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає, не перебуває або не знаходиться.

Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

З огляду на зазначене, суд вважає, що відповідач не скористався своїм правом як на участь в судовому засіданні, так і на подання доказів.

Зваживши доводи, викладені в позові на обґрунтування позовних вимог, оцінивши докази по справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, виходячи з положень ст.12 та ст.13 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, однак є такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Так, судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 12 лютого 2021 року між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», як Банком та ОСОБА_1 , як Позичальником укладено кредитний договір №1/4074688, за яким Банк надає Позичальнику кредит в сумі 100 000 грн. строком на 60 місяців, з 12.02.2021 року по 11.02.2026 року (включно). Позичальник сплачує платежі для погашення заборгованості за Договором щомісячно в число місяця, визначене Графіком платежів по кредиту (Додаток №1 до Договору, що є його невід`ємною частиною), як День повернення кредиту (п.1.1 Договору).

Відповідно до п.1.2 Договору кредит надається позичальнику на споживчі потреби.

Згідно з п.1.3 Договору за користування кредитом Позичальник сплачує проценту винагороду (проценти): щомісячно, в розмірі 15,00% річних (фіксована процентна ставка), починаючи з дня надання кредиту (дня списання кредитних коштів з позичкового рахунку Позичальника) до моменту повного погашення заборгованості за Договором; комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості (комісія) щомісячно, в розмірі 2,35% від суми кредиту, зазначеної в п. 1.1. Договору.

Обслуговування кредитної заборгованості включає моніторинг заборгованості, під яким розуміється електронне інформування (нагадування) про здійснення щомісячних платежів по кредиту та процентах, надання інформації щодо стану заборгованості через дистанційні системи обслуговування, інформування Позичальника про виникнення простроченої заборгованості, консультування Позичальника (як усне, так і письмове) щодо погашення заборгованості, своєчасності сплати платежів тощо.

Пунктом 2.1 Договору передбачено, що з метою обслуговування кредиту Банк відкриває Позичальнику єдиний рахунок для погашення кредитної заборгованості №UА0595971 в Банку.

Відповідно до п.2.2 Договору Позичальник зобов`язаний погашати кредит та сплачувати проценти та комісію у валюті кредиту, відповідно до розрахунків Графіку, платежів по кредиту, щомісяця, в День повернення кредиту на рахунок погашення заборгованості. Сплачена сума платежу перераховується на позичковий рахунок та на рахунки нарахування процентів і комісії в День повернення кредиту. У випадку, якщо зазначений День повернення кредиту є неробочим, Позичальник зобов`язаний, сплатити суму нарахованих процентів та платіж за кредитом у попередній робочий день.

Згідно з п.2.3 Договору підписанням Договору Позичальник підтверджує, що він, у письмовій формі у повному обсязі отримав від Банку інформацію, визначену Законом України «Про споживче кредитування» та/або іншими нормативно-правовими актами, що регулюють це питання.

Відповідно до п.4.1. Кредитного договору встановлено, що шляхом підписання цього Договору Позичальник підтверджує, що він в день укладення Договору особисто отримав свій примірник Договору; умови Договору йому зрозумілі; з Правилами, що розміщені на офіційному сайті Банку, ознайомлений, приймає та погоджується; з тарифами Банку ознайомлений і згодний; йому до укладення Договору Банком надано інформацію, яка визначена ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

Відповідно до Графіка щомісячних платежів за договором, який є Додатком № 1 до комплексного договору №1/4074688 від 12.02.2021 року, у період з 12.03.2021 року по 11.02.2026 року, щомісячно 12-го числа підлягає сплаті щомісячний платіж в розмірі 4728 грн. 99 коп., а останній платіж 11.02.2026 року в розмірі 4929 грн. 25 коп., до складу якого входить погашення суми кредиту, процентів за користування кредитом та комісії за обслуговування кредитної заборгованості, щомісячний розмір якої ставить 2 350 грн.

Доказів визнання недійним вищевказаного договору або його окремої частини матеріали справи не містять.

Перерахування кредитних коштів в розмірі 100 000 грн. на рахунок відповідача, підтверджується випискою з рахунку за період з 12.02.2021 року по 15.11.2021 року.

Крім того, з наданих позивачем письмових доказів, та, зокрема, виписки за Договором за період з 12.02.2021 року по 15.11.2021 року вбачається, що відповідач частково вносив кошти на повернення кредиту, процентів за користування кредитом та комісій, не дотримуючись при цьому погодженого з Банком Графіку платежів по кредиту, у зв`язку з чим, станом на 15.11.2021 року заборгованість за кредитним договором №1/4074688 від 12.02.2021 року становила 107 406,50 грн., яка складалась з: строкової заборгованості за тілом кредиту - 89 314,83 грн.; простроченої заборгованості за тілом кредиту - 1 246,97 грн.; заборгованості за нарахованими процентами за користування кредитом - 112,16 грн; заборгованості за простроченими процентами за користування кредитом - 2 632,54 грн; заборгованості за комісією за обслуговування кредитної заборгованості - 2 350,00 грн; простроченої заборгованості за комісією за обслуговування кредитної заборгованості - 11 750,00 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості, проведеним АТ «Креді Агріколь Банк».

Відповідно до п.2.6 кредитного договору Банк має право у будь-який час відступити всі або частини своїх прав і вигод за Договором, будь якій третій особі та повідомити та такому реальному або потенційному цесіонарію будь-яку інформацію про постачальника.

Крім того, судом також встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 05 серпня 2021 року між АТ «Креді Агріколь Банк», як Первісним кредитором та ТОВ «ФК «Брайт-К», як Новим кредитором, укладено Договір про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами №2-2021, відповідно до умов якого Первісний кредитор передає (відступає) Новому кредитору Права вимоги до Боржників, а Новий кредитор набуває Права вимоги Первісного кредитора за Кредитними договорами та сплачує Первісному кредитору за відступлення Права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює Ціні договору у порядку та строки, встановлені цим Договором. Сторони розуміють та погоджуються з тим, що відступлення Права вимоги за цим Договором не є забезпечувальним відступленням. Відступлення Первісного кредитора здійснюється шляхом купівлі Новим кредитором Права вимоги, Новий кредитор набуває права на всі суми, які він одержить від Боржників на виконання вимоги, а Первісний кредитор не відповідатиме перед Новим кредитором, якщо одержана ним сума буде меншою від суми, сплаченої Новим кредитором Первісному кредитору. Разом з Правом вимоги до Нового кредитора переходять всі інші права та обов`язки Первісного кредитора за Кредитним договором. У випадку укладення Сторонами більш ніж одного Реєстру прав вимог, кожен наступний Реєстр прав вимог доповнює, а не замінює попередній (п.2.1 Договору).

Відповідно до 3.1 Договору право вимоги переходить від Первісного кредитора до Нового кредитора з дати підписання ними відповідного Реєстру прав вимог за зразком, наведеним в Додатку №1 до Договору, що становить його невід`ємну частину та складається з обов`язковим зазначенням інформації (реквізитів) за переліком, що містяться в Додатку № 4 до цього Договору та зарахування коштів у розмірі Ціни договору на рахунок Первісного кредитора, після чого Новий кредитор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно їх Заборгованостей по Кредитним договорам. Разом з Правами вимоги Новому кредитору переходять всі інші пов`язані з ними права в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Відповідно до Реєстру вимог № 4 від 15.11.2021 року, який є Додатком №1 до Договору про відступлення права вимоги № «2-2021» від 05.08.2021 року, ТОВ «ФК «Брайт-К» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором №1/4074688 від 12.02.2021 року в розмірі 107 406 грн. 50 коп.

При цьому, 19.11.2021 року за вих. №938 позивачем відповідачу ОСОБА_1 було направлено повідомлення про наявність простроченої заборгованості за кредитом та необхідність її погашення.

Крім того, 19 грудня 2023 року за вих. №3068 позивачем ТОВ «ФК «Брайт-К» направив відповідачу ОСОБА_1 вимогу про дострокове повернення всієї суми кредиту, процентів за користування кредитом та комісії, в якій повідомлено про укладення договору про відступлення права вимоги, та за якою (вимогою) просив усунути порушення умов кредитного договору та погасити заборгованість за договором в розмірі 194 598 грн. 20 коп., яка (вимога) залишена відповідачем без розгляду.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Тобто, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав.

Згідно з ч. 1ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ч.1 ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Згідно з ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Згідно зі ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

У постанові Верховного Суду від 07.02.2018 у справі № 2-2035/11 (провадження № 61-2449св18) викладено висновок, що тлумачення статті516, частини другої статті517 ЦК України свідчить, що боржник, який не отримав повідомлення про відступлення права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення боргу, а лише має право на сплату боргу первісному кредитору і таке виконання є належним.

Таким чином, з підстав, зазначених вище, позивач ТОВ «ФК» БРАЙТ-К» наділено правом грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором №1/4074688 від 12.02.2021 року.

При цьому, відповідно до розрахунку заборгованості станом на 19 грудня 2023 року за кредитним договором №1/4074688 від 12.02.2021 року за період з 16.11.2021 по 19.12.2023 (включно), розрахованого позивачем, становить: за тілом кредиту 90 561,80 грн., та додатково нараховані проценти в розмірі 28 441,70 грн., та комісія в розмірі 58 750,00 грн.

Згідно з ч.1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди /частина перша статті 638 ЦК України/.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За змістом ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша статті 530 ЦК України).

Частиною першою статті 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

Предметом позову у даній справі є дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором, з підстав невиконання відповідачем належним чином своїх зобов`язання за договором.

Встановлено, що відповідно до кредитного договору №1/4074688 від 12.02.2021 року Банк надав Позичальнику кредит в сумі 100 000 грн. строком на 60 місяців з 12.02.2021 року по 11.02.2026 року.

За користування кредитними коштами Позичальник за умовами пункту 1.3 кредитного договору повинен сплачувати щомісячно проценти в розмірі 15,00 % річних та комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 2,35 % у місяць від суми кредиту, тобто, при укладанні кредитного договору сторони погодили всі істотні умови договору, які є обов`язковими до виконання сторонами.

При цьому, АТ «Креді Агріколь Банк» зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, видавши відповідачу ОСОБА_1 кредит, що не спростовано відповідачем.

Разом з тим, у зв`язку невиконанням взятих на себе зобов`язань у Позичальника станом на 19 грудня 2023 року утворилась загальна сума заборгованості за Договором №1/4074688 від 12.02.2021 року в розмірі 121 748 грн. 20 коп., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту в розмірі 90 561,80 грн; заборгованості за процентами за користування кредитом в розмірі 31 186,40 грн., що підтверджується розрахунками заборгованості, наданими позивачем, та які (розрахунки) не спростовані відповідачем.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача ТОВ «ФК «БРАЙТ-К» про стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №1/4074688 від 12.02.2021 року, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту в розмірі 90 561,80 грн. та заборгованості за процентами в розмірі 31 186,40 грн., є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, позивач ТОВ «ФК «БРАЙТ-К», пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості, просив, у тому числі, крім заборгованості за тілом кредиту та нарахованими відсотками, стягнути з відповідача суму заборгованості за комісією в загальному розмірі 72 850 грн., у зв`язку з чим судом зазначається наступне.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг.

Особливості регулювання правовідносин за договорами споживчого кредиту передбачені також Законом України «Про захист прав споживачів».

10 червня 2017року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Згідно з ч.2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за надання кредиту.

На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит.

Відповідно до п. 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.

Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.

На підставі ч.6 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» споживач не зобов`язаний сплачувати кредитодавцю будь-які платежі, не зазначені в договорі про споживчий кредит та/або не враховані в розрахунку денної та орієнтовної річної процентної ставки, що зазначені в договорі про споживчий кредит, крім платежів за споживчим кредитом, які не включаються до розрахунку загальних витрат за споживчим кредитом у випадках, передбачених цим Законом.

Кредитодавцю та новому кредитору забороняється вимагати сплати будь-яких платежів, не зазначених у договорі про споживчий кредит та/або не врахованих у розрахунку денної процентної ставки, що зазначена в договорі про споживчий кредит.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у своєму правовому висновку у постанові від 09 грудня 2019року у справі № 524/5152/15 (провадження № 61-8862сво18) зазначив, що надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь банку. Надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості по кредиту, відповідає економічним потребам лише самого банку та здійснюється при виконанні прав та обов`язків за кредитним договором, а тому такі дії банку не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику.

Верховний Суд звертає увагу на те, що умови договору про сплату позичальником на користь банку винагороди за надання фінансового інструменту, відсотків за дострокове погашення кредиту та винагороди за проведення додаткового моніторингу, тобто за дії, які банк здійснює на власну користь, що є несправедливим, суперечить принципу добросовісності, є наслідком істотного дисбалансу договірних прав і обов`язків на погіршення становища споживача, за своєю природою є дискримінаційним та таким, що суперечить моральним засадам суспільства.

Подібні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 12 квітня 2022року у справі № 640/14229/15 (провадження № 61-16739св20), від 21 квітня 2021року у справі № 677/1535/15 (провадження № 61-19356св19), від 15 грудня 2021року у справі № 209/789/15 (провадження № 61-16561св20), від 21 липня 2021року у справі № 751/4015/15 (провадження № 61-8543св20).

Частиною першою, другою статті 228 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.

У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022року у справі № 202/5330/19 зазначено, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.3.2 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (моніторинг заборгованості, нагадування про здійснення щомісячних платежів, надання інформації щодо стану заборгованості) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Відповідно до пункту 1.3.2. кредитного договору за користування кредитом Позичальник сплачує комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно у розмірі 2,35% у місяць від суми кредиту, зазначеної в п.1.1 Договору. Обслуговування кредитної заборгованості включає моніторинг заборгованості, надання інформації щодо стану заборгованості, консультування позичальника щодо погашення заборгованості тощо.

Оскільки надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості по кредиту, відповідає економічним потребам лише самого банку та здійснюється при реалізації прав та обов`язків за кредитним договором, тому такі дії банку не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику.

Отже, виходячи із принципів справедливості, добросовісності на позичальника не може бути покладено обов`язок сплачувати платежі за послуги, які ним фактично не замовлялись, а встановлення платежів за такі послуги було заборонено нормативно-правовими актами.

Сплата позичальником винагороди за надання фінансового інструменту та винагороди за проведення додаткового моніторингу є платою за послуги, що супроводжують кредит в даному випадку, тому пункти договору, які передбачають сплату такої винагороди є нікчемними, у зв`язку з чим підстави для нарахування комісії на підставі нікчемних умов договору є безпідставними і вказані кошти не підлягають сплаті позичальником.

Відповідно до положень ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оскільки відповідачу встановлено щомісячну плату у вигляді комісії за послуги Банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, суд приходить до висновку про те, що положення пункту 1.3.2 кредитного договору є нікчемними.

Враховуючи те, що заявлення позивачем до стягнення заборгованості за нарахованими комісіями є несправедливим, суперечить принципу добросовісності, є наслідком істотного дисбалансу договірних прав і обов`язків на погіршення становища споживача, за своєю природою є дискримінаційним та таким, що суперечить моральним засадам суспільства, суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні позову в частині стягнення заборгованості за комісією.

З огляду на викладене вище, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності на предмет їх належності та достовірності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, а саме: сума боргу за кредитним договором №1/4074688 від 12.02.2021 року, яка підлягає стягненню з відповідача, становить 121 748 грн. 20 коп., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту в розмірі 90 561,80 грн. та заборгованості за нарахованими відсотками за користування кредитом в розмірі 31 186,40 грн.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у зв`язку з чим, зважаючи на те, що позов задоволено частково, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 894 грн. 43 коп.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 81, 89, 141, 223, 259, 263-265, 353 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш ИВ :

Позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «БРАЙТ-К» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «БРАЙТ-К», , заборгованість за кредитним договором №1/4074688 від 12 лютого 2021 року в розмірі 121 748 (сто двадцять одна тисяча сімсот сорок вісім) грн. 20 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ» БРАЙТ-К», , судовий збір в розмірі 1 894 грн. 43 коп.

В іншій частині позовних вимог ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «БРАЙТ-К» про стягнення заборгованості за комісією, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Кропивницького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з підстав, передбачених ч.ч.2, 3 ст.354 ЦПК України, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 ЦПК України.

Суддя Ленінського

районного суду

м.Кіровограда Лілія Андріївна Іванова