Провадження № 2/537/1760/2025
Справа № 537/4893/25
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.08.2025 року м. Кременчук

Суддя Крюківського районного суду м. Кременчука Мурашова Н.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Марченко Н.А., про визнання права власності на частку нерухомого майна в порядку спадкування,

у с т а н о в и л а :

01 серпня 2025 року через систему «Електронний суд» до суду надійшла заява ОСОБА_1 , подана адвокатом Наливайко В.С., до ОСОБА_2 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Марченко Н.А., про визнання права власності на частку нерухомого майна в порядку спадкування.

Як вбачається з доданого до позовної заяви свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 16 грудня 2024 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що 16 грудня 2024 року складено відповідний актовий запис №1047.

Отже на момент надходження до суду позову ОСОБА_1 , поданого адвокатом Наливайко В.С., названий в позові позивач вже помер.

Суддя, ознайомившись з матеріалами позовної заяви, встановив наступне.

Відповідно до статті 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження. У випадках, встановлених законом, охороняються інтереси зачатої, але ще не народженої дитини. У випадках, встановлених законом, здатність мати окремі цивільні права та обов`язки може пов`язуватися з досягненням фізичною особою відповідного віку. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті

У статті 26 ЦК України визначено, що усі фізичні особи є рівними у здатності мати цивільні права та обов`язки. Фізична особа має усі особисті немайнові права, встановлені Конституцією України та цим Кодексом. Фізична особа здатна мати усі майнові права, що встановлені цим Кодексом, іншим законом. Фізична особа здатна мати інші цивільні права, що не встановлені Конституцією України, цим Кодексом, іншим законом, якщо вони не суперечать закону та моральним засадам суспільства. Фізична особа здатна мати обов`язки як учасник цивільних відносин.

Згідно з частиною першою статті 42 ЦПК України у справах позовного провадження особами, які беруть участь у справі, є сторони, треті особи, представники сторін та третіх осіб.

У статті 46 ЦПК України визначено, що здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи.

Частиною першою статті 47 ЦПК України передбачено, що здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Системний аналіз вказаних норм права, а також положень частин першої, другої, четвертої статті 25, частини першої статті 26 ЦК України та частини другої статті 48 ЦПК України, дає підстави дійти висновку про те, що на момент звернення із позовом до суду позивач у справі має бути живим. В іншому випадку провадження у справі не може бути відкрито.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним й безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

ЄСПЛ зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне здійснення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

З огляду на викладене та враховуючи те, що смерть позивача ОСОБА_1 мала місце до пред`явлення позову до суду, то на момент направлення позову до суду позивач не мав цивільної процесуальної правосуб`єктності, й від його імені інші особи не могли звертатися до суду з позовом, а тому необхідно відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , оскільки така справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Такий висновок суду першої інстанції відповідає правовій позиції Верховного Суду, висловленої в постановах від 18 грудня 2019 року у справі №127/328/17, від 20 червня 2019 року у справі № 185/998/16-ц.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України суд відмовляє у відкритті провадження, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст. 186, 352, 353 ЦПК України, суддя

у х в а л и л а :

Відмовити у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Марченко Н.А., про визнання права власності на частку нерухомого майна в порядку спадкування.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Повний текст ухвали складений 04.08.2025 року.

Суддя Мурашова Н.В.