Справа № 513/1245/24
Провадження № 2/513/286/25
Саратський районний суд Одеської області
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 серпня 2025 року Саратський районний суд Одеської області
у складі: головуючого судді Миргород В.С.,
при секретарі судового засідання Аркуші І.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Сарата Білгород-Дністровського району Одеської області цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго», інтереси якого представляє адвокат Шорстов Олег Юрійович, до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Приватне підприємство «Проектний інститут «Укрспецзем» про встановлення права постійного, безоплатного земельного сервітуту, суд, -
В С Т А Н О В И В:
Розпорядженням Одеської обласної державної адміністрації від 30 червня 2022 року №375-А/220 погоджено місце розташування об`єкта «Нове будівництво ПЛ 330 кВ Новоодеська-Арциз».
На виконання доручення, з метою реалізації заходів для забезпечення більш надійної роботи Об`єднаної енергетичної системи України, створення умов підвищення надійності енергосистеми її системоутворюючих повітряних ліній (ПЛ), які забезпечують транзит електроенергії НЕК «Укренерго» здійснюється реалізація проекту «Будівництво повітряної лінії (ПЛ) 330 кВ «Новоодеська-Арциз».
З метою забезпечення прав власника земельної ділянки, позивачем за власний рахунок було розроблено відповідну землевпорядну документацію та підготовлено проект договору про встановлення земельного сервітуту.
Специфіка технології робіт щодо будівництва лінії електропередачі ПЛ 330 кВ «Новоодеська-Арциз» передбачає, що для натягування проводів між двома опорами, їх потрібно розкласти між ними і підняти вверх, що неможливо зробити, оминаючи земельну ділянку власника землі, оскільки ширина смуги вздовж осі, яка необхідна для проведення будівельно-монтажних робіт перетинається з межами земельної ділянки, належної відповідачу.
Вирішити спір у добровільному порядку не представляється можливим, Відповідачу направлено пропозицію щодо узгодження та підписання договору про встановлення постійного земельного сервітуту та письмового погодження відповідної технічної документації із землеустрою, проте відповідь на пропозицію не надійшла.
Забезпечення експлуатації повітряної лінії електропередачі без використання частини земельної ділянки відповідача неможливо, оскільки вказана земельна ділянка знаходиться між земельними ділянками, на яких заплановано будівництво нових опор, і над нею будуть проходити електричні дроти, що тягне за собою встановлення обмежень, передбачених чинним законодавством.
Враховуючи викладене, ПАТ «НЕК «Укренерго», посилаючись на статті 401, 402, 404 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), статтю 100 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), статті 16, 30 Закону України «Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об`єктів», а також те, що вдповідач не надав згоду на укладення договору сервітуту, про свої інші умови сервітуту НЕК «Укренерго» не повідомив, а позивач не має можливості задовольнити свої потреби в іншій спосіб, як встановлення права користування чужим майном сервітуту, оскільки проект будівництва передбачає необхідність доступу до земельної ділянки відповідача, з метою будівництва, експлуатації, обслуговування та ремонту повітряної лінії (ПЛ) 330 кВ «Новоодеська-Арциз» виникає необхідність правового вирішення питання, щодо обмеженого користування частиною чужої земельної ділянки шляхом встановлення земельного сервітуту для будівництва та експлуатації ПЛ.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 жовтня 2024 року цивільну справу передано до провадження головуючому судді Миргород В.С.
Ухвалою суду від 29 жовтня 2024 року провадження у справі було відкрито в загальному порядку та розпочато підготовче провадження; встановлено відповідачам строк для подання відзиву на позовну заяву.
Ухвалою суду від 25 червня 2025 року підготовче судове засідання закрито та призначено справу до судового розгляду.
Представником позивача ПАТ «Національна енергетична компанія «Укренерго» Шорстова О.Ю. подано заяву про проведення судового засідання у її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи з його відсутності.
Зі згоди представника позивача, який заявою не заперечував проти винесення заочного рішення у випадку не надходження до суду відзиву у визначений строк, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
У відповідності до ч. 3 ст. 211, ст. 223 ЦПК України, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності сторін, належним чином повідомлених про день, місце та час розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду при розгляді справи № 361/8331/18 від 1 жовтня 2020 року. В зазначеній постанові Верховний Суд виходив з такого: «якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні».
Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.
В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Враховуючи письмову згоду позивача на заочний розгляд справи, з урахуванням положень ст. 280, 281 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом встановлено, що Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго» (далі НЕК Укренерго, Позивач) входить до переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 18 березня 2020 р. № 221 «Про внесення змін до переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави».
Відповідно до п. 55 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ринок електричної енергії», НЕК «Укренерго» виконує функції оператора системи передачі юридичної особи, відповідальної за експлуатацію, диспетчеризацію забезпечення технічного обслуговування, розвиток системи передачі та міждержавних ліній електропередачі, а також за забезпечення довгострокової спроможності системи передачі щодо задоволення обґрунтованого попиту на передачу електричної енергії.
Розпорядженням Кабінету міністрів України «Про затвердження переліку пріоритетних для держави інвестиційних проектів до 2023 року» від 16 грудня 2020 року № 1581-р (далі Розпорядження КМУ № 1581-р) Будівництво ПЛ 330 кВ Новоодеська - Арциз із заміною АТ- 2 на ПС 330 кВ Арциз визнано пріоритетним для держави інвестиційним проектом.
Розпорядженням від 30.06.2022 №375/А-2022 Одеська обласна державна адміністрація Одеська обласна військова адміністрація погодила місце розташування об`єкта «Нове будівництво ПЛ 330 кВ Новоодеська-Арциз».
З метою забезпечення дотримання прав землевласника, відповідно до вимог ст. 55-1 Закону України «Про землеустрій», Позивачем за власний рахунок були розроблено відповідну землевпорядну документацію та підготовлено проекти договорів про встановлення земельних сервітутів.
Отже, враховуючи специфіку технології проведення робіт з будівництва та обслуговування лінії електропередачі ПЛ 330 кВ «Новоодеська-Арциз», Позивач потребує: - встановлення земельного сервітуту щодо частини земельної ділянки площею 0,4715 га строковий для встановлення будівельних розташувань та складання будівельних матеріалів з метою ремонту будівель та споруд ПЛ 330 кВ Новоодеська Арциз.
Згідно з технічною документацією із землеустрою, в межах об`єктів землеустрою відсутні будівлі, споруди та зареєстровані речові права на них (п. 10).
Для вирішення питання укладення договорів про встановлення земельних сервітутів в позасудовому порядку Позивач звертався до Відповідача з пропозицією про укладання договору сервітуту та погодження технічної документації.
Так, 06 липня 2023 року між Позивачем та Відповідачем відбулась зустріч з пропозицією про укладення договору сервітуту, проте відповідач відмовилась від підписання договору про встановлення земельного сервітуту та погоджувати технічну документацію, про що було складено відповідний скт про відмову.
Відсутність згоди Відповідача щодо підписання зазначених договорів унеможливлює виконання будівельно-монтажних робіт, а також експлуатацію земельних ділянок для обслуговування об`єктів НЕК «Укренерго».
Вказаний спір виник у сфері земельних відносин, і ці правовідносини регулюються нормами цивільного, земельного законодавства, та законодавства щодо енергетики.
Так, відповідно до частини 1 статті 401 ЦК право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом.
Згідно зі статтею 98 ЗК право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками).
За правилами статті 403 ЦК сервітут визначає обсяг прав щодо користування особою чужим майном і може бути встановлений на певний строк або без визначення строку. Особа, яка користується сервітутом, зобов`язана вносити плату за користування майном, якщо інше не встановлено договором, законом, заповітом, рішення суду.
Сервітут не позбавляє власника майна, щодо якого він встановлений, права володіння, користування та розпорядження цим майном.
Право користування чужою земельною ділянкою або іншим нерухомим майном полягає у можливості проходу, проїзду через чужу земельну ділянку, прокладання та експлуатації ліній електропередачі, зв`язку і трубопроводів, забезпечення водопостачання, меліорації тощо. Особа має право вимагати від власника (володільця) сусідньої земельної ділянки, а в разі необхідності - від власника (володільця) іншої земельної ділянки надання земельного сервітуту -статті 404 ЦК України.
Особливості встановлення земельних сервітутів для розміщення об`єктів енергетики та передачі електроенергії передбачені Законом «Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об`єктів» від 09 липня 2010 року № 2480-VI(далі Закон).
Відповідно до частини 1 статті 16 Закону підприємства, які будують чи експлуатують об`єкти енергетики та передачі електричної енергії, мають право використовувати земельні ділянки за договором про встановлення земельного сервітуту з власником чи користувачем земельної ділянки або за рішенням суду для розміщення об`єктів, зазначених у частинах 2,4 цієї статті, на праві постійних або строкових земельних сервітутів.
Постійні або строкові земельні сервітути можуть встановлюватися, зокрема, для будівництва, реконструкції, капітального ремонту, розміщення експлуатації лінійних об`єктів енергетичної інфраструктури; а також проходу, проїзду, а також перевезення будівельних та інших матеріалів через земельну ділянку для будівництва і експлуатації лінійних об`єктів енергетичної інфраструктури (частини 2-4 статті 16 Закону).
Земельні сервітути щодо права будівництва, розміщення та експлуатації лінійних об`єктів енергетичної інфраструктури встановлюються на підставі договору про встановлення земельного сервітуту між експлуатуючим підприємством та власниками чи користувачами земельних ділянок, укладеному в порядку, встановленому Цивільним кодексом України.
Земельні сервітути на земельних ділянках державної та комунальної власності, які не надані у власність чи користування, встановлюються за договором з органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених Земельним кодексом України, та експлуатуючим підприємством або за рішенням суду (частини 5,6 статті 16 Закону).
У разі недосягнення згоди щодо встановлення земельного сервітуту земельна ділянка може бути відчужена в порядку, встановленому Законом "Про відчуження земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності".
У разі якщо встановлення земельного сервітуту призводить до неможливості використання земельної ділянки (її частини), власник чи користувач земельної ділянки має право вимагати вилучення (викупу) земельної ділянки (її частини) для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а орендар такої ділянки має право вимагати розірвання договору оренди земельної ділянки. (частина 9,12 статті 16 Закону).
Отже, зазначена норма передбачає підстави виникнення земельних сервітутів (в т.ч. договір та рішення суду) для розміщення та обслуговування об`єктів енергетики; види сервітутів (постійний, строковий); його зміст, який має відповідати Типовій формі договору про встановлення земельного сервітуту; наслідки недосягнення згоди та неможливості використання земельної ділянки за цільовим призначенням.
Проте її правила не містять перешкод для встановлення сервітуту на підставі судового рішення на землях, що перебувають у приватній власності. Правила частини 5, 6, 9 та 12 статті 16 Закону регламентують лише окремі умови встановлення сервітуту і не містять виключного переліку умов, за яких сервітут встановлюється судом.
Виконати будівельні роботи, а в подальшому експлуатувати вказані ділянки повітряних ліній електропередач без використання частини земельної ділянки, що належить ОСОБА_1 неможливо
Відповідно достатті 100 ЗК сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій конкретно визначеній особі (особистий сервітут).
Так, види земельних сервітутів, які можуть бути встановлені рішенням суду, визначені статтею 99 ЗК України і цей перелік не є вичерпним. Встановлюючи земельний сервітут на певний строк чи без зазначення строку (постійний), суд має враховувати, що метою сервітуту є задоволення потреб власника або землекористувача земельної ділянки для ефективного її використання; умовою встановлення є неможливість задовольнити такі потреби в інший спосіб, і в рішенні суд має чітко визначити обсяг прав особи, що звертається відносно обмеженого користування чужим майном.
Крім того, відповідно до пп.1 п.5 ст.186 Земельного Кодексу України технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж частини земельної ділянки, на яку поширюється право суборенди, сервітуту, погоджується землевласником (у разі встановлення сервітуту щодо земельної ділянки, що не перебуває у користуванні, або у разі встановлення сервітуту щодо земельної ділянки, що перебуває в користуванні, - за договором з її власником) або землекористувачем (в інших випадках) і затверджується особою, яка набуває права суборенди, сервітуту. Конкретні умови земельного сервітуту складають зміст позовних вимог, які за принципом диспозитивності визначає позивач та спрямовує їх відповідачу. Тому ці умови не можуть встановлюватись судом за власної ініціативи.
Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Отже, позивач довів підстави позову про встановлення строкового земельного сервітуту відповідно до вимог статті 100 ЗК України та статті 16 Закону України «Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об`єктів» та з огляду на викладене, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідачів судовий збір, сплачений позивачем при подачі позову.
Керуючись ст. 12, 13, 77, 81, 211, 259, 247, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Приватне підприємство «Проектний інститут «Укрспецзем» про встановлення права постійного, безоплатного земельного сервітуту задовільнити.
1. Предмет сервітуту:
1.1. Власник надає Сервітарію право обмеженого безоплатного користування земельною ділянкою (її частиною), зазначеного у пункті 1.3 Договору, без зміни її цільового призначення.
1.2. Сервітут встановлюється для забезпечення експлуатації лінії електропередач ПЛ 330 кВ «Новоодеська-Арциз» (пункт «в4» статті 99 Земельного кодексу України, статі 14 та 16 Закону України «Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об`єктів»).:
1.3. Відомості про об`єкт права земельного сервітуту:
- місце розташування Одеська область, Саратський район, Успенівська сільська рада;
- форма власності приватна власність;
- загальна площа земельної ділянки 3,3408 га;
- загальна площе земельної ділянки (її частина), на яку встановлюється земельний сервітут, складає 0,4715 га;
- цільове призначення земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (КВЦПЗ 01.01).
1.4. Графічне зображення земельної ділянки (її частини), право користування якою надається на умовах сервітуту, вказано у складеному інженером-землевпорядником Кадастровому плані земельної ділянки.
2. Умови встановлення та дія земельного сервітуту
2.1. Право земельного сервітуту полягає у наданні Власником Сервітуарію та/або залученим до виконання робіт підрядним організаціям наступних прав стосовно земельної ділянки (її частини), на яку встановлений сервітут:
- проходу, проїзду, а також перевезення будівельних та інших матеріалів через земельну ділянку для будівництва і експлуатації лінійних об`єктів енергетичної інфраструктури.
2.2. Земельний сервітут є неподільним та зберігає чинність у разі переходу права на земельну ділянку Власника, що якої встановлений даний земельний сервітут, до іншої особи.
2.3. Сервітуарій відшкодовує збитки, які фактично заподіяні Власнику внаслідок дій, пов`язаних з користуванням земельною ділянкою (її частиною), яка зазначена у п.1.3, на праві сервітуту відповідно до Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 1993 року № 284 (далі Порядок).
3. Строк дії та умови припинення земельного сервітуту
3.1. Земельний сервітут є постійний.
3.2. Дія встановленого земельного сервітуту може бути припинена за згодою сторін або в інших випадках, передбачених законодаством України.
4. Права та обов`язки Сторін
4.1. Дія земельного сервітуту поширюється виключно на земельну ділянку (її частину), визначену п. 1.3 Сервітуарію та/або залученим до виконання робіт підрядним організаціям, забороняється користування землеволодіннями Власника, на які не встановлений сервітут.
4.2. Сервітуарій зобов`язаний:
4.2.1. використовувати право земельного сервітуту в спосіб і в порядку передбаченому рішенням суду;
4.2.2 не передавати будь-яким способом право земельного сервітуту іншим фізичним і юридичним особам;
4.2.3. Згідно Порядку відшкодувати Власнику понесені збитки;
4.2.4. користуватися земельним сервітутом способами, найменш обтяжливими для Власника;
4.2.5. при користуванні земельним сервітутом дотримуватися протипожежної, екологічної, санітарно-епідеміологічної безпеки, охорони земель, охорони праці тощо;
4.2.6. у день припинення дії сервітуту припинити користування ним;
4.2.7. письмово повідомляти Власника про проведення робіт з розміщення, будівництва, експлуатації та обслуговування об`єкту передачі електричної енергії не пізніше, ніж за десять днів до початку таких робіт.
4.3. Сервітуарій має право:
4.3.1. використовувати право земельного сервітуту в спосіб і порядку, передбаченому рішенням суду;
4.3.2. вимагати від Власника користуватись земельною ділянкою (її частиною) з обмеженнями (обтяженнями) відповідно до вимог Закону України «Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об`єктів», Правил охорони електричних мереж, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2022 року № 1455, інших нормативних та законодавчих актів України;
4.3.3. відповідно до вимог нормативних та законодавчих актів України здійснювати заходи, спрямовані на захист об`єкту передачі електричної енергії;
4.3.4. не відшкодовувати збитки, завдані Власнику внаслідок недотримання ним обмежень щодо використання земельної ділянки (її частини), встановлених згідно із законодавством України;
4.3.5. у випадках настання аварій або загрози їх виникнення (аварійної ситуації) для негайної їх локації, ліквідації можливих наслідків або відвернення їх загрози без погодження з Власником земельної ділянки Сервітуарій вправі:
- безперешкодного проїзду до місця аварії (аварійної ситуації) та виконання ремонтних і аварійно-відновлювальних робіт;
- здійснювати рубку та обрізування гілок дерев у межах охоронної зони повітряної лінії електропередачі, без наступного відшкодування вартості цих дерев і насаджень.
4.4. Власник зобов`язаний:
4.4.1. не перешкоджати використанню Сервітуарієм та/або залученими до виконання робіт підрядними організаціями земельної ділянки в межах встановленого земельного сервітуту;
4.4.2. попередити Сервітуарія про особливі властивості та недоліки земельної ділянки (її частини), які в процесі їх використання можуть спричинити екологічно небезпечні наслідки для довкілля або призвести до погіршення стану об`єкту передачі електричної енергії.
4.5. Власник має право:
4.5.1. вимагати від Сервітуарія належного виконання своїх обов`язків за рішенням суду;
4.5.2. володіти, користуватися та розпоряджатися земельною ділянкою, не порушуючи при цьому прав Сервітуарія, у тому числі не перешкоджати останньому або залученим до виконання робіт підрядним організаціям, розміщувати, будувати, експлуатувати та обслуговувати об`єкт передачі електричної енергії, проводити аварійно-відновлювальні роботи, планові роботи з реконструкції, ремонту та технічного обслуговування зазначених об`єктів;
4.5.3. здійснювати контроль та вимагати від Сервітуарія дотримання вимог земельного, цивільного і іншого законодавства України;
4.5.4. на відшкодування Сервітуарієм фактично понесених збитків, відповідно до умов Договору.
4.6. Сторони зобов`язані дотримуватись правил добросусідства.
5. Зміна умов сервітуту і припинення його дії.
5.1. Зміна умов сервітуту здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов сервітуту спір вирішується у судовому порядку.
5.2. Дія сервітуту припиняється у разі:
5.2.1. закінчення терміну земельного сервітуту;
5.2.2. придбання Сервітуарієм земельної ділянки у власність;
5.2.3. викупу земельної ділянки/частини земельної ділянки, на яку встановлений сервітут для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом;
5.2.4. ліквідації юридичної особи Сервітуарія.
Сервітут припиняється також в інших випадках, передбачених законом.
5.3. Дія сервітуту припиняється шляхом його розірвання за:
5.3.1. взаємною згодою сторін;
5.3.2. рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених рішенням суду, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження земельної ділянки (її частини), яке істотно перешкоджає її використанню, з інших підстав, визначених законом.
5.4. Перехід права власності на земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи Сервітуарія не є підставою для зміни умов або розірвання Сервітуту.
6. Відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов сервітуту.
6.1. За невиконання або неналежне виконання умов сервітуту сторони несуть відповідальність відповідно до вимог чинного законодавства України.
6.2. Сторона, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності, якщо вона доведе, що це порушення сталося не з її вини.
7. Прикінцеві положення
7.1. Якщо протягом дії права земельного сервітуту Сторони змінюють свою назву місцезнаходження, реквізити або будуть реорганізовані, а також при переході права до іншої особи, вони повинні негайно повідомити про це другу Сторону, а також просять стягнути з відповідачів понесені позивачем судові витрати.
Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного тексту судового рішення. Якщо повне рішення не були вручене у день його складення, позивач має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження у випадку подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного суду або через Саратський районний суд Одеської області, а матеріали справ випробовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України в редакції від 15 грудня 2017 року.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення складено та підписано 13 серпня 2025 року.
Суддя В. С. Миргород