Справа № 355/1296/25
Провадження № 2/355/865/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2025 року Баришівський районний суд Київської області

у складі: головуючого-судді Чехова С.І.

за участю секретаря Котенко Л.О.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду селища Баришівка цивільну справу за позовом представника позивач ОСОБА_1 адвоката Демків Богдана Мирославовича до Баришівської селищної ради про визнання права власності у порядку спадкування.

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся представник позивача ОСОБА_1 адвокат Демків Б.М. з позовною заявою у якій просить визнати за повивачом в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 право на оформлення земельної частки(паю) у виді земельної ділянки площею 1,1820 га № НОМЕР_1 (сіножаті) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за межами населеного пункту в адміністративних межах Баришівської селищної ради, Гостролуцького старостинського округу, Броварського району Київської області.

Свою позовну заяву обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_2 .. Після смерті ОСОБА_2 залишилось спадкове майно, що складається із земельної частки (паю), яка перебувала у колективній власності КСП «Гостролуччя» розмір 4,77 умовних кадастрових гектари без визначення меж цієї земельної ділянки в натурі (на місцевості). Зазначене підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії КВ №0077678, виданим Баришівською районною державною адміністрацією 30 грудня 1996 року. За померлою ОСОБА_2 згідно з протоколу №1 від 03 грудня 2005 року з розподілу земельних часток (паїв) закріплені земельні ділянки: рілля І категорії-ділянка № НОМЕР_2 площею 1, 5685 га, рілля ІІ категорії-ділянка № НОМЕР_3 , площею 1,6153 га на які вона отримала державні акти (оригінали перебувають у Баришівській державній нотаріальній конторі, спадкова справа №415/2010) та згідно з протоколом №1 від 30 грудня 2007 року з розподілу земельних часток (паїв) закріплена за ним ділянка-сіножаті № НОМЕР_1 , площею 1,1820 га документ на право власності не виготовлявся. Згідно листа Головуючого управління Держегеокадастру у місті Києві та Київської області № Ц-1121/0-1328/6-25 від 09 квітня 2025 року за результатами розгляду у відділу №3 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин відсутній (не облікується) державний акт на право власності на земельну ділянку № НОМЕР_1 площею 1,18920 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в адміністративних межах Баришівської селищної ради Гостролуцького старостинського округу Броварського району Київської області на ім`я ОСОБА_2 , а також згідно інформаційних відомостей книг реєстрації правовстановлюючих документів на землю фізичних осіб (поземельних книг) по Баришівській селищній раді станом на 01 січня 2013 рік відсутні реєстраційні записи щодо реєстрації прав на земельну ділянку площею 1,1820 га (ділянка 437) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на ім`я ОСОБА_2 на території Гостролуцького старостинського округу Броварського району Київської області (копія додається, оригінал перебуває у позивача). За життя ОСОБА_2 заповіт не складала, таким чином, після її смерті відкрилась спадщина по закону. У зв`язку із погіршенням стану здоров`я та сімейними обставинами, позивач не в змозі була своєчасно звернутися до Баришівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Позивач зверталась із позовною заявою в Баришівський районний суд Київської області до Гостролуцької сільської ради Баришівського району Київської області про надання додаткового строку на подання заяви про прийняття спадщини. 23 вересня 2010 року рішенням Баришівського районного суду Київської області №2-885/2010 від 23 вересня 2010 року було надано додатковий строк для прийняття спадщини. Отримавши рішення позивач звернулась до Баришівської районної державної нотаріальної контори із відповідною заявою з метою оформлення спадщини після смерті ОСОБА_2 за наслідками чого було заведено спадкову справу № 415/2010. 07 жовтня 2010 року позивачу були видані свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки, площею 1,5685 га та 1,6153 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані за межами населеного пункту в адміністративних межах Баришівської селищної ради, Гостролуцького старостинського округу, Броварського району Київської області, які входили до спадкової маси. 08 травня 2025 року позивач звернулась до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва № НОМЕР_1 площею 1,1820 га (сіножаті), яка розташована за межами населеного пункту в адміністративних межах Баришівської селищної ради Гостролуцького старостинського округу, Броварського району Київської області. Проте нотаріус повідомив про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину на таку земельну ділянку за відсутністю правовстановлюючих документів.

Позивач ОСОБА_1 до судового засідання не з`явилась, передала свої повноваження по справі представнику адвокату Демків Б.М..

Представник позивача адвокат Демків Б.М. до судового засідання не з`явився, однак повідомив про можливість розгляду справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує просить задовольнити.

Представник відповідача Баришівської селищної ради до судового засідання не з`явився, однак повідомив про можливість розгляду справи за його відсутністю позовні вимоги визнає. Відзиву стосовно позовної заяви надано не було.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження, суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

За таких обставин, керуючись ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності учасників справи на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Дослідивши матеріали справи у повному обсязі суд приходить до думки про можливе задоволення заявлених позовних вимог, оскільки:

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та статтею 8 Конституції України гарантовано кожному право звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина.

Відповідно ч.1 ст.2 ЦПК України слід, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України слід, що кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 13 ЦПК України слід, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За ст. 76 ЦПК України « Доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються в тому числі і показаннями свідків.»

Відповідно до ст. 89 ЦПК України «Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).»

Докази які слід вважати належними та допустимими, а саме:

Копію паспорта з якого слід, що позивач є громадянкою України.(а.с.9)

Копію свідоцтва про народження з якого слід, що позивач мала прізвище ОСОБА_3 , її батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_2 . (а.с.11)

Копію свідоцтва про одруження з якого слід, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 зареєстрували шлюб 25 березня 1970 року. Місце реєстрації Гостролуцька сільська рада Баришівського району Київської області. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка ОСОБА_7 , дружини ОСОБА_7 .(а.с.12)

Копію свідоцтва про смерть з якого слід, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 88 років. Місце смерті село Гостролуччя Баришівського району Київської області.(а.с.10)

Копію сертифіката на право на земельну частку (пай) серія КВ №0077678 з якого слід, що ОСОБА_2 на підставі рішення Баришівської районної державної адміністрації від 23 грудня 1996 року №375 належить право на земельну ділянку у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Гостролуччя» розміром 4?77 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі.(а.с.13)

Копію довідки старости Гостролуцького старостинського округу Галушки В.А. від 04 лютого 2025 року за номером 10 слід, що за ОСОБА_2 згідно протоколу №1 від 03 грудня 2005 року з розподілу земельних часток (паїв) закріплені земельні ділянки: рілля І категорії-ділянка № НОМЕР_2 площею 1.57685 га та рілля ІІ категорії-ділянка № НОМЕР_3 площею 1,6153 га на які вона отримала державні акти та згідно з протоколом №1 від 30 грудня 2007 року з розподілу земельних часток (паїв) закріплена за нею земельна ділянка-сіножаті № НОМЕР_1 площею 1,182 га документи на право власності не виготовлялися. (а.с.14)

Копію листа від 09 квітня 2025 року №Ц-1121/0-1328/6-25 щодо розгляду звернення заступника начальниканачальника Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин ОСОБА_8 з якого слід, що у відділі №3 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин відсутній (не облікується) держаний акт на право власності на земельну ділянку площею 1,1820 га (ділянка № НОМЕР_1 ) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на ім`я ОСОБА_2 на території Гостролуцького старостинського округу Броварського району Київської області не виготовлявся та не видавався.(а.с.15)

Копію Витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі з якої слід, що мається реєстрація спадкової справи за №50088417 номер у нотаріуса 415 спадкодавець ОСОБА_2 (а.с.16)

Копії свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 спадкоємцем якої є ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 1,5685 га та 1,6153 га .(а.с.17-18)

З листа завідуючої Баришівської державної районної нотаріальної контори Малиновської Н.В. з якого слід, що позивача було відмовлено у видачі свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 1,182 га сіножаті №437 з підстав відсутності документу, що посвідчує право на дану земельну ділянку.(а.с.19)

Судом досліджена копія спадкової справи №415/2010 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 а саме: копію заяви ОСОБА_1 про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_2 , копію свідоцтва про смерть ОСОБА_2 , копію витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі спадкової справи, копію довідки сільського голови Гостролуцької сільської ради Баришівського району Київської області ОСОБА_9 з місця проживання на день смерті ОСОБА_2 , рішення Баришівського районного суду Київської області від 23 вересня 2010 року про надання додаткового 6 місячного строку для прийняття спадщини, копію свідоцтва про народження ОСОБА_6 , свідоцтво про одруження ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , заява від ОСОБА_1 до нотаріуса про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, копія свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 її дочкою ОСОБА_1 на земельну ділянку 1, 6153 га ділянка № НОМЕР_3 , копія свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 її дочкою ОСОБА_1 на земельну ділянку 1,5685 га ділянка № НОМЕР_4 .(а.с.28-43 )

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та статтею 8 Конституції України гарантовано кожному право звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина.

Відповідно ч.1 ст.2 ЦПК України слід, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України слід, що кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 13 ЦПК України слід, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як слід з ч.1 ст.316 ЦК України « Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.»

За ч.1 ст.319 ЦК України «Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.»

За ч.1 ст.317 ЦК України «Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.»

За ч.1 ст. 321 ЦК України «Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.»

За ч.1 ст.328 ЦК України «Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.»

Згідно ст.1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися в наслідок його смерті

Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України «Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення.»

Згідно ст.1261 ЦК України «У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.»

Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України слід, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до п.15 розділ Х Перехідних положень Земельного кодексу України слід, що право на земельну частку (пай), яке посвідчує сертифікатом, може бути успадковано.

Як слід з п.10 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах спадкування» право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

За п.11 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах спадкування» слід, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що свідчить таке право є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акту про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року N 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Згідно п.2 п.5 Указу Президента України №720/95 від 08.08.1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» Право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. Видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією.

Отже, як було встановлено судом, позивач ОСОБА_1 після смерті своєї матері стала спадкоємцем першої черги, під час оформлення спадкового майна отримала від нотаріуса відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки її мати отримала тільки сертифікат на право, на земельну частку (пай). Суд оцінюючи надані докази приходить до висновку, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що свідчить на таке право є сертифікат про право на земельну частку (пай), позивач не відмовився від прийняття спадщини за законом і право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємця - позивача на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Позовні вимоги представника позивача ОСОБА_1 адвоката Демків Б.М. законні та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 п.1ч.2 ст.141 ЦПК України слід, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Представник позивача у своїх позовних вимог не просив стягнути з відповідача понесені судові витрати по сплаті судового збору під час подання позову до суду, з таких підстав повернення судового збору судом не розглядався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2,4,12,13,81,89,141,229,263-265, 293 ЦПК України, ст.ст.316, 317, 319, 321, 328, 1216, 1217, 1218, 1225, 1261, 1268 ЦК України,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву представника позивач ОСОБА_1 адвоката Демків Богдана Мирославовича до Баришівської селищної ради про визнання права власності у порядку спадкування, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , (РНОКПП: НОМЕР_5 АДРЕСА_1 ) в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 право на оформлення земельної частки (паю) у виді земельної ділянки площею 1,1820 га № НОМЕР_1 (сіножаті) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за межами населеного пункту в адміністративних межах Баришівської селищної ради, Гостролуцького старостинського округу, Броварського району, Київської області.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів до Київського апеляційного суду.

Повний текст рішення складено 04 серпня 2025 року.

Суддя Баришівського

районного суду С. І. Чехов