ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 640/1785/16-ц Головуючий суддя І інстанції Зуб Г. А.
Провадження № 22-ц/818/2289/25 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Інші процесуальні питання
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2025 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Яцини В.Б.,

суддів колегії: Мальованого Ю.М., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря судового засідання Холод М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 20 січня 2025 року, у справі за скаргою ОСОБА_2 , зацікавлені особи приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Близнюков Юрій Володимирович, ОСОБА_3 на дії приватного виконавця, та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

До суду в системі «Електронний суд» надійшла вказана скарга, в якій представник заявника адвокат Оганезов О.А. просить:

1.Визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Юрія Володимировича (посвідчення N 0007 від 30.05.2017 року, адреса : 61057, м. Харків, майдан Конституції, буд.21/2, кім. 3-А) щодо списання коштів з рахунку № НОМЕР_1 в АТ «УКРСИББАНК», належного ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ), в розмірі 9614,00 (Дев`ять тисяч шістсот чотирнадцять гривень 00 копійок, за платіжною інструкцією № 378662998 від 13.09.2024 р.

2.Зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Юрія Володимировича (посвідчення N 0007 від 30.05.2017 року, адреса : 61057, м. Харків, майдан Конституції, буд.21/2, кім. 3-А) повернути кошти в розмірі 9614,00 (Дев`ять тисяч шістсот чотирнадцять гривень 00 копійок на рахунок № НОМЕР_1 в АТ «УКРСИББАНК», належний ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ).

3.Стягнути з приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Юрія Володимировича (посвідчення N 0007 від 30.05.2017 року, адреса : 61057, м. Харків, майдан Конституції, буд.21/2, кім. 3-А) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати на професійну правову допомогу на підставі додатково наданих документів.

4.Стягнути з приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Юрія Володимировича (посвідчення N 0007 від 30.05.2017 року, адреса : 61057, м. Харків, майдан Конституції, буд.21/2, кім. 3-А) інші судові витрати.

Скарга мотивована наступним.

Заявник отримав довідку від АТ «УКРСИББАНК» від 18.09.2024, з якої дізнався, що із його рахунку № НОМЕР_1 відкритого в АТ «УКРСИББАНК», на який зараховується благодійна допомога від БО «Харківський Єврейський Благодійний Фонд Хесед-Шааре Тіква», 16.09.2024 банком на підставі платіжної інструкції №378662998 від 13.09.2024 приватного виконавця Близнюкова Ю.В. було здійснено примусове стягнення грошових коштів в розмірі 9614,00 грн. в рахунок ВП №55683791 відкритого на виконання виконавчого листа від 31.01.2018 виданого Київським районним судом м. Харкова по справі №640/1785/16-ц.

У зв`язку з чим, сторона заявника вважає вказані дії протиправними, оскільки стягнення не здійснюється із сум, неоподатковуваного розміру матеріальної допомоги (п.1 ч.2 ст. 73 ЗУ «Про виконавче провадження»), та до закінчення воєнного стану стягнення в Україні припиняються. Заявник звертався з заявою на адресу приватного виконавця про повернення вказаних коштів, проте йому було приватним виконавцем відмовлено, що стало підставою для звернення до суду з вказаною скаргою.

Зацікавленою особою приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Близнюковим Ю.В. подано відзив на вказану скаргу, в якому він просить відмовити в її задоволенні повністю, посилаючись на те, що на його виконання знаходиться виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суми заборгованості в розмірі 1234778,28 грн., та в рамках вказаного провадження було винесено постанову про арешт коштів боржника, яка спрямована до всіх банків. Рішення суду на даний час боржником не виконано. Банком підтверджено відомості, що рахунок боржника є звичайним поточним рахунком, та на нього зараховуються будь-які кошти, тому вказане списання є правомірним. Крім того, м. Харків належить до територій можливих бойових дій, тому вжиття заходів примусового виконання рішень не заборонено, та заявником пропущено строк на подачу вказаної скарги.

Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 20 січня 2025 року скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Ю.В. щодо списання коштів з рахунку № № НОМЕР_1 в АТ «УКРСИББАНК», належного ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , в розмірі 9614,00 гривень 00 коп., за платіжною інструкцією № 378662998 від 13.09.2024.

Зобов`язано приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Юрія Володимировича повернути кошти в розмірі 9614,00 гривень 00 коп. на рахунок № НОМЕР_1 відкритий у АТ «УКРСИББАНК», що належний ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

В решті скарги відмовлено.

В апеляційній скарзі Близнюков Ю.В. посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та у задоволенні скарги ОСОБА_2 відмовити.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що Звертаючись до суду із скаргою на дії приватного виконавця Лапідус В.Й. не надав жодного допустимого доказу отримання грошових коштів на рахунок НОМЕР_1 відкритий в АТ «УКРСИББАНК» від Благодійного Єврейского фонду ХЕСЕД.

При цьому слід ще раз підкреслити, що рахунок НОМЕР_3 , на який згідно довідки АТ КБ "ПРИВАТ БАНК" боржник отримує соціальні виплати від Благодійного Єврейского фонду ХЕСЕД, є актуальним.

Станом на теперішній час вимоги виконавчого документа не виконані, на рахунок з обліку депозитних сум приватного виконавця відповідні грошові кошти: сума боргу, основна винагорода приватного виконавця та витрати виконавчого провадження в рахунок погашення заборгованості в повному обсязі не надходили, у. зв`язку з чим відсутні відповідні правові підстави для зняття арешту з коштів боржника.

Якщо банківський рахунок було відкрито виключно для зарахування цільових надходжень, то саме банк має повернути без виконання отриману від приватного виконавця постанову про арешт коштів боржника із зазначенням причин повернення.

Якщо рахунок, на який здійснюється зарахування зарплати, пенсії, стипендії чи соціальних виплат, є поточними, то арешт може бути накладено на усі доступні кошти відповідно до резолютивної частини постанови про арешт коштів боржника. 26 березня 2022 року набрав чинності Закон України від 15 березня 2022 року № 2129-ІХ, яким розділ ХІП «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» доповнено пунктом 10-2, у якому зокрема зазначено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України припиняється звернення стягнення на пенсію, стипендію (крім рішень про стягнення аліментів та рішень, боржниками за якими є громадяни Російської Федерації). Зазначене обмеження не розповсюджується на кошти, що знаходяться на рахунках боржника, які не є коштами, що складають заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника.

Іншим доходом боржника, тобто доходом, окрім заробітної плати, пенсії, стипендії, є гроші або матеріальні цінності, одержувані ним внаслідок будь-якої діяльності. Картковий рахунок боржника НОМЕР_1 є рахунком фізичної особи для власних потреб, на нього можуть зараховуватися будь-які кошти, а не тільки кошти цільового призначення.

Такий висновок зроблено 26 вересня 2023 року в ухвалі року Дзержинський районний суд міста Харкова по справі № 638/1316/22 та у рішенні Харківським окружним адміністративним судом 06 вересня 2024 року у справі № 520/15498/24. Оскільки банком підтверджено відомості, що рахунок боржника є звичайним поточним рахунком, накладення на нього арешту відповідає правам та обов`язкам приватного виконавця, співвідноситься із принципами та засадами обов`язковості виконання рішення суду.

Враховуючи викладене, звертаємо вашу увагу на те, що згідно з абзацом 24 п.Ю2 розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження» прямо зазначено саме критерій «активні бойові дії, або тимчасово окупованих територій» до яких Харківська міська територіальна громада з 15.09.2022 не відноситься, а тому відкриття виконавчих проваджень та вжиття заходів примусового виконання рішень не заборонено.

Звертає увагу, що статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження» визначено підстави для зняття арешту з майна (коштів) боржника, в тому числі частиною 5 цієї статті встановлено, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суд.

Як вбачається з матеріалів скарги та наданих додатків, скаржнику стало відомо, що з його рахунку відбулося примусове списання коштів 16.09.2024 і він звернувся до АТ «Укрсиббанк» зі зверненням, а тому строк на оскарження дій приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Юрія Володимировича сплив 26.09.2024

Учасники справи не скористались правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу, що не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції відповідно до норми ч. 3 ст. 360 ЦПК України.

Колегія суддів, заслухала доповідь судді-доповідача, розглянула справу за відсутності учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, які не з`явилися у судове засідання, що відповідно до ст. 372 ЦПК України не перешкоджає її розгляду.

Відповідно до ст.ст.367,368 ЦПК України колегія суддів перевірила законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги і вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

У статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Вказаним вимогам рішення суду не відповідає.

Задовольняючи частково скаргу суд зазначив, що встановлені обставини та відповідні їм докази підтверджують протиправність дій приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Юрія Володимировича щодо списання коштів з рахунку № НОМЕР_1 в АТ «УКРСИББАНК», належного ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , в розмірі 9614,00 гривень 00 коп., за платіжною інструкцією № 378662998 від 13.09.2024, який призначений для виплати матеріальної (благодійної) допомоги, а від так вказана скарга підлягає задоволенню частково. Вимоги скарги щодо стягнення інших витрат задоволенню не підлягають, оскільки представник заявника в судовому засіданні не вказав, що до вказаних витрат відноситься, та їх підтвердження до суду не надано.

Проте погодитись з такими висновками суду не можна.

За правилами статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до статті 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Згідно частин другої, третьої статті 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Згідно зі статтею 1 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Одним із заходів примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами (п.1 ч.1 ст.10 Закону України «Про виконавче провадження»).

За змістом ч. 1, 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Згідно з ч. 3 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження», не підлягають арешту в порядку, встановленому цим законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Судом встановлено, що рішенням Київського районного суду м. Харкова від 03.03.2017 задоволено позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення суми. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 суму заборгованості в розмірі 1992908,33 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом в розмірі 556689,78 грн., заборгованості за процентами в розмірі 70176,99 грн., пені в розмірі 1318130,05 грн., інфляційних збитків в розмірі 47911,51 грн., а також витрати зі сплати судового збору в розмірі 6890 грн. (т. 1, а.с. 206-208).

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 26.09.2017 рішення Київського районного суду м. Харкова від 03.03.2017 змінено та зменшено суму стягнутої з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 пені з 1318130,05 грн. до 560000 грн., та стягнуту суму заборгованості з 1992908,33 грн. до 1234778,28 грн. В іншій частині рішення суду залишено без змін (т. 1, а.с. 283-287).

Рішення набрало законної сили 26.09.2017.

31.01.2018 Київським районним судом м. Харкова видано виконавчі листи про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 суму заборгованості в розмірі 1234778,28 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом в розмірі 556689,78 грн., заборгованості за процентами в розмірі 70176,99 грн., пені в розмірі 560000 грн., інфляційних збитків в розмірі 47911,51 грн.; про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 витрат зі сплати судового збору в розмірі 6890 грн. (т. 2, а.с. 15, 16).

За указаними виконавчими листами приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Близнюковим Ю.В. відкрито виконавчі провадження ВП №55683791, ВП №55684104, які в подальшому постановою приватного виконавця від 31.01.2018 об`єднанні у зведене виконавче провадження ВП №55683791. Згідно зазначених постанов боржнику ОСОБА_2 запропоновано протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження подати декларацію про доходи та майно (т. 2, а.с. 17-19).

Зазначені постанови направлені на адресу боржника 31.01.2018, що підтверджується роздруківкою з сайту «Укрпошти» за номером відстеження 894 (т. 2, а.с. 20).

В рамках вказаного виконавчого провадження ВП №55683791 приватним виконавцем Близнюковим Ю.В. винесено постанову про арешт коштів боржника від 18.03.2023, якою накладено арешт на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, а також на кошти/електронні гроші на рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів/електронних грошей, що містяться на рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику. Вказану копію постанови спрямовано в електронному вигляді банкам, небанківським надавачам платіжних послуг, емітентам електронних грошей, іншим фінансовим установам на виконання.

16.09.2024 на підставі електронного платіжного доручення № 378662998 від 13.09.2024 приватного виконавця Близнюкова Ю.В. банком здійснено безспірне списання коштів з вказаного рахунку в розмірі 9614,42 грн., які надійшли заявнику в формі благодійної допомоги, про що повідомив банк заявника листом від 18.09.2024 №11/10518.

18.09.2024 заявник звертався із заявою до приватного виконавця Близнюкова Ю.В. з заявою про зняття арешту з банківського рахунку та повернення вказаних коштів, на що останній своїм листом від 23.09.2024 відмовив.

Згідно з абзацом другим частини другої статті 59 Закону № 1404-VІІІ виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника та/або з електронних грошей, які знаходяться на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку, небанківських надавачів платіжних послуг документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктами 10, 15 частини першої статті 34 цього Закону.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 59 Закону № 1404-VІІІ підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Отже, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до ч. 3 ст. 52 Закону № 1404-VІІІ повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із ч. 4 ст. 59 Закону № 1404-VІІІ.

Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (частина четверта статті 59 Закону України "Про виконавче провадження").

Такі висновки узгоджуються з правовими висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 у справі № 905/361/19, а також постановах Верховного Суду від 24.02.2021 року у справі № 756/1927/15-ц та від 02.08.2021 у справі № 711/841/14-ц.

З матеріалів справи вбачається, що постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюковим Ю.В. 18.03.2023 накладено арешт на грошові кошти/електронні кошти на рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів/електронних грошей, що містяться на рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ОСОБА_2 .

Також встановлено, що АТ «УкрСиббанк» не повідомляв приватного виконавця про спеціальний режим коштів боржника та не повертав постанову без виконання відповідно до вимог частини третьої статті 52 Закону України "Про виконавче провадження", що давало би приватному виконавцю законні підстави для зняття арешту з банківського рахунку.

З матеріалів справи вбачається, що 07.05.2024 між заявником та АТ «Укрсиббанк» укладено договір-анкета про відкриття та комплексне розрахунково-касове обслуговування банківських рахунків фізичної особи № НОМЕР_4 та додаткову угоду №1 до нього, відповідно до яких банк відкрив заявнику рахунок № НОМЕР_1 для реалізації програми з JDC INTERNATIONAL Ltd (CC) щодо надання благодійної допомоги малозабезпеченим верствам населення шляхом її перерахування «ХЄБФ ХЕСЕД-ШААРЕ ТІКВА» на картковий рахунок клієнта відповідно до спеціального Тарифного плану «ЗП ХЕСЕД».

Враховуючи перебування на примусовому виконанні виконавчого листа з виконання рішення суду про стягнення заборгованості зі скаржника у справі, відсутність даних про погашення такої заборгованості, а також інших підстав з якими закон пов`язує можливість зняття арешту з коштів боржника, враховуючи законодавчо встановлені повноваження державного виконавця направлені на реалізацію судового рішення, вимоги скарги є безпідставними.

Відповідно до ч.4 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1- 2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону; 10) отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності".

Згідно з п. 10-2 розділу ХІІІ Закону України «Про виконавче провадження», тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, фізичні особи - боржники, на кошти яких накладено арешт органами державної виконавчої служби, приватними виконавцями, можуть здійснювати видаткові операції з поточного рахунку на суму в розмірі, що протягом одного календарного місяця не перевищує двох розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом про Державний бюджет України на 1 січня поточного календарного року, а також сплачувати податки, збори без урахування такого арешту, за умови що такий поточний рахунок визначений для здійснення видаткових операцій у порядку, встановленому цим підпунктом. Звернення стягнення у межах зазначеної суми на такому рахунку не здійснюється.

Для визначення такого поточного рахунку у банку фізична особа - боржник звертається до органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, який наклав арешт на кошти фізичної особи - боржника, із заявою про визначення поточного рахунку у банку для здійснення видаткових операцій. Державний, приватний виконавець протягом двох робочих днів з дня отримання відповідної заяви фізичної особи - боржника виносить постанову про визначення поточного рахунку фізичної особи - боржника у банку для здійснення видаткових операцій та невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після винесення постанови: надає/надсилає відповідну постанову банку (обслуговуючому банку); перевіряє наявність інших виконавчих проваджень, відкритих стосовно фізичної особи - боржника, та, у разі якщо стосовно фізичної особи - боржника відкриті інші виконавчі провадження, одночасно надає/надсилає відповідну постанову до органів державної виконавчої служби або приватному виконавцю, які здійснюють примусове виконання у таких виконавчих провадженнях. У такому разі поточний рахунок, зазначений у відповідній постанові, вважається визначеним для здійснення видаткових операцій і в межах таких виконавчих проваджень. Зупинення вчинення виконавчих дій або зупинення виконавчого провадження не є підставою для відмови у визначенні поточного рахунку для здійснення видаткових операцій.

Так, ч. 1 ст. 73 Закону N 1404-VIII визначено, що стягнення не може бути звернено на такі виплати:

1) вихідну допомогу, що виплачується в разі звільнення працівника;

2) компенсацію працівнику витрат у зв`язку з переведенням, направленням на роботу до іншої місцевості чи службовим відрядженням;

3) польове забезпечення, надбавки до заробітної плати, інші кошти, що виплачуються замість добових і квартирних;

4) матеріальну допомогу особам, які втратили право на допомогу по безробіттю;

5) допомогу у зв`язку з вагітністю та пологами;

6) одноразову допомогу у зв`язку з народженням дитини;

7) допомогу при усиновленні дитини;

8) допомогу на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування;

9) допомогу на дітей одиноким матерям;

10) допомогу особам, зайнятим доглядом трьох і більше дітей віком до 16 років, по догляду за дитиною з інвалідністю, по тимчасовій непрацездатності у зв`язку з доглядом за хворою дитиною, а також на іншу допомогу на дітей, передбачену законом;

11) допомогу на лікування;

12) допомогу на поховання;

13) щомісячну грошову допомогу у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства громадян, які проживають на території, що зазнала радіоактивного забруднення;

14) дотації на обіди, придбання путівок до санаторіїв і будинків відпочинку за рахунок фонду споживання.

Виконуючи рішення, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону України "Про виконавче провадження" повинен визначити статус коштів і рахунку, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешт, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове використання коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно з частиною четвертою статті 59 Закону України "Про виконавче провадження".

Тобто саме банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку боржника.

Однак, у даній справі відсутні відомості про те, що рахунок скаржника у банку мав спеціальний статус, або на його рахунку в банку зберігалися кошти зі спеціальним статусом і при цьому банк або сам скаржник з наведенням належного обґрунтування повідомив приватного виконавця про такі обставини. Наявна у справі виписка з рахунку щодо отримання грошових коштів від благодійної організації перед їх примусовим стягненням була надана вже під час розгляду скарги в суді.

Як вбачається з наведених положень частини 1 статті 73 Закону N 1404-VIII благодійна допомоги не відносяться до виплат, на які не може бути звернуто стягнення.

Враховуючи, що скаржником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що рахунок НОМЕР_1 в AT «Укрсиббанк» , є рахунком боржника, що має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на кошти за рахунком заборонено законом, а також зважуючи на те, що боржник не надав доказів звернення до державного виконавця із заявою про визначення йому поточного рахунку, відсутні підстави для задоволення скарги у зв`язку із недоведеністю.

Такий висновок відповідає правовим висновкам, які були висловлені у постанові КЦС ВС від у справі № 29 січня 2025 року, справа № 279/809/24 (провадження № 61-15101св24).

Суд апеляційної інстанції також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку про те, що вимоги позивача, викладені в скарзі є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Оскільки висновки суду не відповідають обставинам справи, суд порушив норми цивільного процесуального та матеріального права, тому відповідно до п.п. 3,4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України оскаржена ухвала підлягає скасуванню, з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволення скарги.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 20 січня 2025 року скасувати.

Скаргу ОСОБА_2 , зацікавлені особи приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Близнюков Юрій Володимирович, ОСОБА_3 на дії приватного виконавця, та зобов`язання вчинити певні дії залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня ухвалення, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 01 серпня 2025 року.

Головуючий суддя В.Б. Яцина.

Судді колегії Ю.М.Мальований.

Н.П.Пилипчук.