Справа № 468/798/25
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.08.2025 року Баштанський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Звягіної О.В.,

за участю секретаря судового засідання Шутєєвої Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Матвієнко Вікторії Василівни, заінтересована особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерство оборони про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

Заявниця ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаною заявою, у якій просить суд встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з 19 серпня 2023 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Вказані вимоги обґрунтовано тим, що з 19 серпня 2023 року ОСОБА_1 проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 , та вела з ним спільнегосподарство.

З 17.01.2025 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , призваний до лав Збройних сил України у зв`язку з загальною мобілізацією згідно Указу Президента України від 24.02.2024 року № 69/2022.

ІНФОРМАЦІЯ_3 при виконанні бойового завдання, в районі населеного пункту Костянтинопіль Волноваського району Донецької області ОСОБА_2 зник безвісти.

Сповіщення сім`ї № 305 від 15.04.2025 року надійшло ОСОБА_1 , як цивільній дружині.

За фактом зникнення безвісти ОСОБА_2 під час виконання бойового завдання, в районі населеного пункту Костянтинопіль Волноваського району Донецької області за заявою ОСОБА_1 зареєстровано кримінальне провадження № 0000162 від 15.04.2025 року за ч.1 ст.115 КК України.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не зареєстрували шлюб офіційно, хоча мали намір двічі. Перша спроба реєстрації шлюбу (25 лютого 2025 р.) не відбулася через перебування ОСОБА_2 на лікуванні у госпіталі, а під час другої спроби (реєстрація шлюбу призначена на 16.04.2025 р.) він зник безвісти.

Встановлення даного факту необхідне для встановлення статусу члена сім`ї військовослужбовця, з метою отримання інформації про його пошук та отримання пільг відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Процесуальні дії у справі та заяви сторін.

Заява надійшла до суду 21.04.2025 року.

22.04.2025 відкрито провадження та залучено в якості заінтересованих осіб ІНФОРМАЦІЯ_1 .

29.04.2025 року від ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшла заява з проханням відмовити в задоволенні заяви. З аналогічним клопотанням 29.05.2025 звернулося до суду і Міністерство оборони України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала свою заяву. Представник ІНФОРМАЦІЯ_1 та Міністерства оборони України про розгляд повідомлені, в судовому засіданні були відсутні.

За приписами статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з частиною першою статті 95 ЦПК України письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , показання свідків, які повідомили, що заявниця з серпня 2023 року проживала однією сім`єю з ОСОБА_2 до дня його мобілізації, дослідивши наявні у справі матеріали, за своїм внутрішнім переконанням, повно, всебічно та безпосередньо з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги роблю висновок про можливість задоволення заяви.

Судом встановлено, що з 19 серпня 2023 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали разом, ведучи спільне господарство, але їхній шлюб не був офіційно зареєстрований.

17 січня 2025 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2, було мобілізовано до Збройних Сил України.

ІНФОРМАЦІЯ_3, виконуючи бойове завдання поблизу населеного пункту Костянтинопіль Волноваського району Донецької області, він зник безвісти.

15 квітня 2025 року ОСОБА_1 , як його цивільна дружина, отримала сповіщення про зникнення (№ 305 від 15.04.2025). На підставі її заяви було зареєстровано кримінальне провадження за ч. 1 ст. 115 КК України (№ 0000162 від 15.04.2025).

Заявниця та зниклий мали намір офіційно оформити стосунки, але не змогли цього зробити. Перша спроба реєстрації шлюбу, призначена на 25 лютого 2025 року, не відбулася через лікування ОСОБА_2 у госпіталі. Друга спроба, запланована на 16 квітня 2025 року, стала неможливою через його зникнення безвісти.

ОСОБА_1 проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 майже півтора року, мали спільні права та обов`язки, спільний бюджет та спільні витрати, піклувались одне про одного, вели спільне господарство, мали намір укласти офіційно шлюб.

Вказаний факт підтверджується Довідкою № 43-23.03-12 від 14.04.2025 виданою Явкинським старостинським округом Баштанської міської ради Баштанського району Миколаївської області про те, що ОСОБА_1 разом із ОСОБА_2 дійсно проживають однією сім`єю та ведуть спільне господарство. Також сімейство мало спільний бюджет та за час проживання разом придбали 2 велосипеда, на яких їздили на прогулянки; придбали собаку породи доберман, яку спільно обирали, разом поїхавши в м.Вознесенськ. Мали спільне дозвілля, спільних друзів.

За приписами статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Частиною першою статті 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно зі статтею 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

За вимогами пункту 5 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу.

Слід зазначити, що інститут фактичних шлюбних відносин введений у національне законодавство Сімейним кодексом України і закріплений, зокрема, у статті 74 СК України.

Згідно з положеннями частин першої, другої статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Відповідно до частин другої, четвертої статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Пунктом 6 рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 установлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення спільного господарства, тобто: наявність спільних витрат; спільний бюджет; спільне харчування; купівля майна для спільного користування; участь у витратах на утримання житла, його ремонт; надання взаємної допомоги; наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням; інші обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Загальними засадами регулювання особистих немайнових відносин між подружжям згідно зі ст. 7 СК України є здійснення їх з урахуванням права на таємницю особистого життя подружжя, права кожного з них на особисту свободу та неприпустимість свавільного втручання в сімейне життя; відсутність привілеїв чи обмежень кожного із подружжя за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, етнічного та соціального походження, матеріального стану, місця проживання, за мовними та іншими ознаками; здійснення прав та обов`язків кожним із подружжя на рівних засадах. Цей принцип базується на загальних положеннях ст. 24 Конституції України й означає право кожного з подружжя на особисту свободу; спільне вирішення питань материнства, батьківства, виховання й освіти дітей, інших питань життя сім`ї; право кожного з подружжя на повагу до своєї індивідуальності; обов`язок подружжя щодо побудови сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, спільної турботи про матеріальне забезпечення сім`ї та розвиток дітей.

Тобто, первісним чинником з метою визначення, чи перебувають особи у відносинах, тотожних загальновизнаному поняттю сім`ї, є встановлення наявності у осіб спільних особистих немайнових прав та обов`язків - врегульованих нормами сімейного права відносин стосовно особистих немайнових благ та інтересів осіб, які перебувають у шлюбі.

Верховний Суд у постанові від 30 жовтня 2019 року в справі № 643/6799/17 роз`яснив, що для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню.

Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства.

Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти.

Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно-правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання. Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини.

Таким чином, з наведеного положення випливає головна ознака подружніх відносин: наявність факту спільного проживання, ведення спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сім`ї.

З огляду на наведене, системний аналіз наявних у справі доказів дозволяє дійти висновку, що заявниця, на виконання вимог статей 12, 81 ЦПК України, надала суду належні і допустимі докази на підтвердження факту проживання однією сім`єю разом із ОСОБА_2 у період з 19 серпня 2023 року по ІНФОРМАЦІЯ_3, якими довела наявність спільного побуту та проживання, тобто відносин, що за своєю суттю відповідають відносинам, притаманним подружжю.

У зв`язку з викладеним аява підлягає задоволенню повністю.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12; 13; 81; 264; 265 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з 19 серпня 2023 року по ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду через Баштанський районний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний термін з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ: