Справа № 212/6481/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2025 року м. Кривий Ріг

Покровський районний суд міста Кривого Рогу у складі головуючої судді Швець М. В., за участі секретаря судового засідання Майданик М. Є., розглянувши у спрощеному позовному провадженні з викликом позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання,

встановив таке.

До суду звернулась позивачка. Суд виніс ухвалу про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Разом з відкриттям провадження суд витребував у відповідача довідку з місця його роботи та довідку про доходу в період з січня по червень 2025 року.

Сторони скористалися можливостями обміну змагальними документами та безпосередньої участі в процесі розгляду справи.

У судовому засіданні після розгляду справи по суті суд перейшов до стадії ухвалення рішення, повідомивши сторони про його проголошення 14.08.2025 о 08:30 год.

Позиції сторін.

Позивачка заявила про стягнення з відповідача аліментів на своє утримання у розмірі 1/4 частки від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму, установленого для дітей відповідного віку, починаючи з дати пред`явлення позову, та до закінчення навчання чи до досягнення двадцяти трьох років, враховуючи, яка з цих обставин настане першою.

Позов обґрунтувала таким. Вона є донькою відповідача. Її батьки перебували у шлюбі з 18.06.2005 до 22.04.2015, коли шлюб було розірвано за рішенням суду. Досягнувши 18-річного віку, вона стала повнолітньою, однак продовжує навчатися на денній формі навчання у Національному юридичному університеті імені Ярослава Мудрого, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги з боку батька. Відповідач має можливість виплачувати аліменти, оскільки має стабільну роботу та постійний заробіток, працюючи на ПАТ «ЦГЗК». В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що навчається за рахунок коштів бюджету, отримує стипендію в розмірі 1 980 грн; інших доходів не має; не має також можливості працювати через денну форму навчання. Матір її, ОСОБА_3 , працює в АТ «КЖРК», однак з неповним робочим графіком, і заробітну плату отримує невчасно, із затримками; щомісячний дохід матері складає приблизно 5 тис. грн.

Відповідач частково визнав позов (у відзиві від 04.07.2025 та в судовому засіданні), але заперечив проти розміру аліментів, просив суд стягувати 1/10 частину від усіх видів заробітку (доходів). В обґрунтування заперечень послався на таке. У нього є молодша донька ОСОБА_4 від другого шлюбу, на утримання якої він сплачує зараз аліменти в розмірі 1/6 частини від заробітку. Зараз матір його другої доньки ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом про зміну розміру аліментів на неї, заявивши вимогу про стягнення від його доходів. Крім того, відповідач вимушений значною мірою підтримувати свою власну матір фінансово, оскільки вона є інвалідом 2 групи, не працює, отримує невелику пенсію в розмірі 3 038 грн відношенні, інших доходів не отримує; водночас потребує постійного догляду, прийому медичних препаратів на постійній основі, на які витрачаються значні грошові кошти (в тому числі зароблені ним кошти). Тобто його матір знаходиться на його утриманні. Крім того, йому потрібно придбавати для себе продукти харчування, одяг та взуття, а також сплачувати комунальні послуги. Все це свідчить про те, що він перебуває у важкому матеріальному стані. Відповідач також зазначив, що обов`язок надання допомоги має бути покладений на обох батьків в рівній мірі.

У відповіді на відзив позивачка значила таке. Вимога відповідача щодо зміни стягнення з нього аліментів у розмірі 1/10 частини замість 1/4 від усіх видів заробітку (доходу) на її користь є не обґрунтованою та не підлягає задоволенню. З моменту розлучення батьків у 2015 році вона проживала з матір`ю, ОСОБА_3 , яка займалась її вихованням, розвитком і забезпеченням найкращих умов життя; батько не брав участі в її вихованні, власної ініціативи щодо додаткової матеріальної допомоги, окрім аліментів, ніколи не надавав і не надає. На виконання рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28.09.2015 (справа №212/8180/15-ц) згідно виконавчого листа від 28.09.2015 з відповідача, ОСОБА_2 , стягували аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу). У 2020 році відповідач подав позов щодо зменшення розміру аліментів на утримання позивачки з 1/4 на 1/6 у зв`язку з погіршенням його матеріального стану та зміною його сімейного стану, а саме народження ще однієї доньки, ОСОБА_5 від другого шлюбу з ОСОБА_6 . Відповідач спільно з дружиною ОСОБА_6 , керуючись власними корисними мотивами задля збереження грошових збережень у родині та з особистої неприязні до матері позивачки, шляхом приховування факту їх спільного подружнього життя та оформлення ОСОБА_6 аліментів на свою доньку ОСОБА_5 у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходів) до досягнення дитиною повноліття та на себе у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходів) до досягнення трирічного віку її доньки, зменшив розмір аліментів на утримання позивачки до 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходів) згідно рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08.02.2021 (справа №212/7067/20). Відповідач зазначає і підтверджує довідкою №360 від 30.06.2025, що на теперішній час з нього стягуються аліменти у розмірі 1/6 частини на утримання його неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , отже, кошти лишаються в бюджеті родини, оскільки подружнього життя з ОСОБА_6 він не припинив, живуть у шлюбі, ведуть сумісне господарство. Одноосібна опіка над своєю матір`ю відповідачем офіційно не підтверджена. Відповідач - не єдиний син у своєї матері, має рідного старшого брата ОСОБА_7 , 1978 р. н., який теж має брати участь у допомозі матері. Згідно з роз`ясненням МОЗ України особи, яким встановлено II групу інвалідності, зазвичай мають значне обмеження життєдіяльності, проте можуть обслуговувати себе самі та не потребують постійного нагляду/догляду або допомоги; втрата працездатності становить 60-80%, є можливість працювати у спеціальних умовах. Для осіб, яким встановлено II групу інвалідності, передбачена допомога по догляду за наявності рішення МСЕК про потребу у догляді; безкоштовні/пільгові ліки (за переліком); безкоштовне санаторно-курортне лікування (за показаннями); безкоштовні технічні засоби реабілітації (протези, коляски, милиці тощо). Передбачені пільги на житлово-комунальні послуги: 50% знижка на оплату житла (в межах норм) та комунальних послуг (газ, світло, вода, опалення, сміття); 50% знижка на скраплений газ/тверде паливо (при пічному опаленні); пільги з ПДФО та місцеві пільги (земельний податок). Згідно довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією зазначено, що ОСОБА_8 від 25.06.2020 може працювати за своїм місцем роботи, а саме сторожем. Щодо доходів ОСОБА_8 відповідач надав лише довідку ПФУ про доходи, в якій зазначені пенсійні виплати за травень 2025 року у розмірі 3038 грн. Довідка з місця роботи сторожем та про доходи (заробітну плату) не надана. До того ж ОСОБА_8 має змогу отримувати додаткові пенсійні виплати з інвалідності II групи, що становить 90% пенсії за віком. ОСОБА_2 має стабільну заробітну плату, яка виплачується у повному обсязі. В той же час матір позивачки ОСОБА_3 має такі ж потреби, щоб забезпечувати себе і позивачку продуктами харчування, одягом, взуттям, сплачувати комунальні послуги, послуги проживання та комунальні платежі в гуртожитку та ін., маючи в порівнянні з батьком значно менший розмір заробітної плати із затримкою і частковими її виплатами.

Правом на подання письмових заперечень на відповідь на відзив відповідач не скористався. В судовому засіданні додатково пояснив, що зі своєю другою дружиною та донькою ОСОБА_4 не проживає; фактично проживає разом зі своєю матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 ; водночас він частково оплачує комунальні послуги за квартиру, в якій проживають його друга дружина і донька ОСОБА_4 (квартира є його власністю); його рідний брат ОСОБА_7 воює, має багатодітну сім`ю, тому не має можливості допомагати матері. Відповідач зауважив також, що йому доводиться багато працювати, щоб забезпечувати потреби дітей, матері та власні; матір позивачки ОСОБА_3 могла би теж шукати додаткові можливості для заробітку замість того, щоб миритися з наявним графіком роботи 3 дні на тиждень, з тим, щоб забезпечувати потреби спільної доньки. На питання суду, чому не змінює місце реєстрації проживання, якщо проживає фактично окремо від дружини та молодшої доньки, відповів, що квартира, в якій вони проживають, - це його власність, отже, він повинен бути там зареєстрований.

Матеріали, досліджені судом (докази, надані позивачем). Фактичні обставини, встановлені судом.

Суд встановив, що позивачка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 ; батьки: ОСОБА_9 та ОСОБА_2 (відповідач), що підтверджується копією свідоцтва про народження.

Згідно зі свідоцтвом про шлюб від 18.06.2005 та рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22.04.2015 у справі № 212/2142/15-ц (набрало законної сили 05.05.2015) відповідач перебував у шлюбі з матір`ю позивачки ОСОБА_9 з 18.06.2005 до 22.04.2015.

Згідно зі свідоцтвами про шлюб та розірвання шлюбу матір позивачки ОСОБА_9 з 19.08.2016 до 15.11.2023 перебувала в шлюбі з ОСОБА_10 та змінила власне прізвище на « ОСОБА_11 ».

Відповідно до Договору № 118 бд-н про навчання у Національному юридичному університеті імені Ярослава Мудрого (п. 1-3, 12 Договору) та Довідки № 0603-490 від 15.05.2025 позивачка є студенткою 03-24-01 групи 1 курсу першого рівня вищої освіти факультету слідчої та детективної діяльності, спеціальність 081 «Право»; навчається на денній формі за рахунок коштів бюджету; нормативний термін навчання становить 01.09.2024 30.06.2028 р.

Згідно з відомостями з Єдиного державного демографічого реєстру відповідач зареєстрований в АДРЕСА_2 ; позивачка в АДРЕСА_3 .

Інформація про рух коштів на рахунку ОСОБА_3 (матері позивачки) в АТ «ПУМБ» містить посилання на надходження у 2024-2025 (до 06.06.2025), які можна ідентифікувати як перерахування аліментів. Ця інформація не має значення для розв`язання спору, оскільки відсутній спір між сторонами щодо цих аліментів, нарахованих до 18-річчя позивачки.

Згідно з Довідкою № 53-18/851 від 11.06.2025 ОСОБА_3 працює в АТ «Криворізький залізорудний комбінат» на посаді провідний фахівець (із землевпорядкування) відділу спеціальних маркшейдерських та геодезичних робіт з 08.06.2010 по теперішній час.

Згідно з Наказом Голови правління АТ «КЗРК» № 346 від 30.05.2025 «Про режим роботи апарата управління у червні 2025» для маркшейдерського відділу встановлено неповний робочий тиждень з однозмінним, триденним робочим тижнем з робочими днями понеділок, середа, п`ятниця.

Згідно з випискою по рахунку ОСОБА_3 (матері позивачки) в АТ КБ «Приватбанк» за період з 01.01.2025 06.06.2025 матері позивачки перераховано зарплату з місця роботи в загальному розмірі 75 409,61 грн; тобто в середньому щомісячно по 15 081,92 грн.

Розрахункові листки ОСОБА_3 за січень-травень 2025 року містять посилання на заборгованість підприємства перед нею.

Відповідь в. о. директора з персоналу АТ «КЗРК» № 1864 від 18.06.2025 на заяву ОСОБА_3 містить посилання на посадовий оклад матері позивачки в розмірі 25 100 грн (а. с. 39).

Виписка по рахунку позивачки в АТ КБ «Приватбанк» підтверджує обставину отримання нею в період з 01.09.2024 до 06.06.2025 стипендії в розмірі 1 980 грн щомісячно.

Згідно з Виконавчим листом у справі № 212/2840/20, виданим 23.06.2020, задоволено вимоги ОСОБА_6 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку, починаючи з 28.04.2020 до досягнення дитиною повноліття.

Згідно з Довідкою ПАТ «ПівнГЗК» № 360 від 30.06.2025 заробітна плата відповідача, який працює водієм автотранспортних засобів в кар`єрі, за період з 13.09.2024 по 31.05.2025 склала усього 443 422,31 грн, тобто в середньому - по 49 269,15 грн щомісячно. У цій Довідці також зазначено, що згідно заяви позивача № 728 від 08.10.2024 та ВЛ № 212/2840/20 від 16.06.2020 виконується утримання аліментів на користь ОСОБА_6 .

Свідоцтвом про народження відповідача підтверджується обставина, що ОСОБА_8 є його матір`ю.

Згідно з Довідкою МСЕК 12 ААБ № 617317 від 23.10.2019 ОСОБА_8 (матір відповідача) є інвалідом 2 групи з 21.10.2019 безстроково за загальним захворюванням; зазначено, що вона може працювати в спеціально створених умовах надомна праця, сторож при дозволі ЛКК ЛПЗ за місцем спостерігання; рекомендовано нагляд та лікування у сімейного лікаря.

Довідка про доходи ОСОБА_8 містить інформацію про розмір її пенсії за травень 2025 року - 3 038 грн.

Трудова книжка матері відповідача ОСОБА_8 містить останній запис під № 20 про її звільнення 31.10.2022 у зв`язку із закінченням строку договору; з 17.01.2021 до 31.10.2022 працювала в ПАТ «Електромашпромсервіс» в АУ робочі служби охорони контролером на КПП.

Інформацією про оплату комунальних послуг у січні, лютому, березні, травні, червні 2025 року підтверджується обставина оплати комунальних послуг за квартиру АДРЕСА_4 ; платником зазначений відповідач.

Згідно з позовною заявою ОСОБА_6 (нинішньої дружини відповідача) від 15.07.2025, долученої судом за його клопотанням від 30.07.2025, вона просить змінити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на їхню спільну доньку ОСОБА_4 , з 1/6 частини на частку від усіх видів заробітку. Відміток про подання до суду ця заява не містить.

Зміст спірних правовідносин. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Оцінка аргументів сторін та висновки суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Згідно з принципом 7 Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією 1386 (ХIV) Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1959, найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, хто несе відповідальність за її освіту і навчання; насамперед таку відповідальність несуть її батьки; суспільство та органи публічної влади повинні докладати зусиль для сприяння реалізації зазначеного права.

Суд дійшов висновку про те, що, оскільки нормою ст. 199 Сімейного кодексу України регулюється право повнолітньої дитини на утримання з боку батьків у зв`язку з продовженням навчання до досягнення 23 років дитиною або до припинення навчання (якщо ця обставина настала раніше), то принцип забезпечення найкращих інтересів дитини розповсюджується на такі відносини.

Отже, у цій справі суд керується принципом забезпечення найкращих інтересів дитини, що має під собою обов`язок, серед інших, державних органів вчиняти дії та приймати рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності та враховують думку дитини, якщо вона досягла такого віку і рівня розвитку, що може її висловити. Цей принцип також розповсюджується на дітей, які досягли повноліття, але продовжують навчання і не можуть, у зв`язку з цим, повноцінно себе забезпечувати та утримувати. Водночас право на навчання та освіту ґарантоване.

Суд встановив, що відповідач має двох доньок меншу ОСОБА_4 , 2020 року народження, та старшу ОСОБА_12 , яка досягла повноліття, і, у зв`язку з продовженням навчання, потребує матеріальної допомоги батьків. Суд також встановив, що відповідач має непрацездатну матір (яка є непрацездатною за визначенням - в силу досягнення пенсійного віку), яка не працює та є інвалідом 2 групи. Водночас суд враховує обставину наявності у матері відповідача ще одного сина та вважає доречним аргумент позивачки про обов`язок усіх повнолітніх дітей утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги, визначений ст. 202 СК України; перебування брата відповідача на військовій службі та обставина багатодітності - не доведені та не є такими, що унеможливлюють виконання зазначеного обов`язку. Суд також скептично ставиться до пояснень відповідача про окреме його проживання від теперішньої дружини та меншої доньки; враховує обставину того, що, як свідчить довідка з місця роботи відповідача, утримання з нього аліментів на користь меншої доньки відбувається не в примусовому порядку, а згідно заяви позивача № 728 від 08.10.2024 та ВЛ № 212/2840/20 від 16.06.2020 - тобто з жовтня 2024 року (не з моменту присудження аліментів у 2020 році). На переконання суду, це свідчить про певну штучність спору між відповідачем та теперішньою дружиною щодо стягнення коштів на утримання меншої доньки. Водночас суд враховує ту обставину, що посадовий оклад матері позивачки складає 25 100 грн, а фактично в період з січня до червня 2025 року вона отримувала заробітну не 5 тис. грн, як про це зазначила позивачка, а в середньому - по 15 081,92 грн щомісячно. Суд вважає слушними доводи відповідача про те, що матір з батьком мають рівні обов`язки щодо утримання своїх дітей, та заборгованість підприємства-роботодавця перед матір`ю позивачки з виплати зарплати, встановлений роботодавцем триденний робочий графік не є поважною причиною для уникнення матір`ю такого обов`язку; зокрема, для стягнення заборгованості в примусовому порядку вона може звернутися до суду; законом також передбачено право особи працювати за сумісництвом. Обставина неможливості утримання доньки з боку матері позивачки не доведена. Проте суд враховує обмеженість такої можливості з боку матері позивачки порівняно з відповідачем.

Враховуючи зазначене, виходячи з принципів розумності та справедливості, суд дійшов висновку, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання повнолітньої доньки у такому самому розмірі, в якому стягуються аліменти на меншу доньку (1/6) - тобто у розмірі 1/6 частини від його доходу щомісячно, починаючи з дати звернення до суду та до припинення навчання, але не більше ніж до досягнення донькою двадцяти трьох років, що, на думку суду, буде відповідати найкращим інтересам позивачки як дитини, яка продовжує навчання.

Отже, позовні вимоги слід задовольнити частково.

Оскільки рішення ухвалюється на користь позивачки, яка звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому у відповідності зі ст. 141 ЦПК України судовий збір в дохід держави в розмірі 809,08 грн. слід стягнути з відповідача.

На підставі зазначеного, керуючись статтями 182, 199 , 200 СК України, статтями 4, 12, 13, 76-83, 141, 259, 263, 264, 265, 279, 430 ЦПК України, суд

ухвалив таке.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , аліменти на утримання повнолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частки від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 04 червня 2025 року строком до закінчення навчання, але не більше, ніж до досягнення донькою двадцяти трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 809,08 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення суду складено та підписано 14 серпня 2025 року.

Суддя: М. В. Швець