Справа № 287/1175/24
провадження 2/287/325/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 серпня 2025 року м. Олевськ
Олевський районний суд Житомирської області у складі:
головуючого судді Русина М.Г.,
секретаря судового засідання Корнєйчук О.В.,
представника позивача ОСОБА_2
представника третьої особи Скумін Н.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Олевську цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей Олевської міської ради Житомирської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей Олевської міської ради Житомирської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.
В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що її дочка ОСОБА_4 проживала у шлюбі з ОСОБА_3 в період з 2008 року по 2014 роки. За час перебування в шлюбі народилися діти - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Сім`я проживала в м. Біла Церква, однак спільне життя не склалося і подружжя припинили шлюбні відносини. На початку 2017 року ОСОБА_4 привезла своїх синів до позивачки в м. Олевськ, а сама поїхала до Польщі на заробітки. Діти проживали в позивачки та навчались у Олевській гімназії з 2018 року. ІНФОРМАЦІЯ_3 мати дітей, ОСОБА_4 , померла. На сьогоднішній день ОСОБА_5 та ОСОБА_6 навчаються у дев`ятому та восьмому класі. Батько дітей з 2014 року синами не цікавиться, участі у їхньому вихованні та утриманні не бере, зв`язку з синами не підтримує, про своє місцезнаходження не повідомляє. За таких обставин, позивачка вважає, що є всі підстави для позбавлення його батьківських прав щодо дітей та стягнення з відповідача аліментів.
Ухвалою суду відкрито загальне провадження у справі та призначено підготовче засідання.
Ухвалою суду підготовче провадження закрито, призначено розгляд по суті.
Станом на 12 серпня 2025 року від відповідача відзив на позовну заяву не надійшов.
Позивачка та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити, зіславшись на обставини викладені в позовній заяві. Позивачка також зазначила, що відповідач з 2015 року не цікавиться життям своїх дітей. З того часу він жодного разу не приїжджав, не надавав жодної матеріальної допомоги, з дітьми не спілкується. На даний час відомо, що відповідач проживає в м. Біла Церква, зловживає спиртними напоями, веде антигромадський спосіб життя.
Відповідач в судові засідання не з`явився, про дату, час і місце судових засідань був належним чином повідомлений, відповідно до статті 128 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив, що не перешкоджає розгляду справи по суті на підставі наявних в справі доказів.
Відповідно до Оголошення про виклик особи від 02 червня 2025 року, розміщеного на офіційному веб - порталі судової влади України в мережі Інтернет, відповідач - ОСОБА_3 , був повідомлений про судові засідання.
Частиною одинадцятою статті 128 ЦПК України визначено, що відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.
Згідно частини четвертої статті 223 ЦПК України, в разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Враховуючи неявку належним чином повідомленого відповідача в судове засідання, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України суд, за згодою позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
Представник третьої особи в судовому засіданні не заперечила щодо заявлених вимог позивача та вважає за доцільне позбавити батьківських прав відповідача. Зазначила, що служба у справах дітей Олевської міської ради намагалася викликати ОСОБА_3 на відповідні засідання з питань виконання ним батьківських обов`язків, проте останній поштову кореспонденцію не отримує. Також повідомила, що проводилися бесіди з неповнолітніми ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , які пам`ятають батька ОСОБА_3 , знають, що він проживає в м. Біла Церква та веде антисоціальний спосіб життя. Після розлучення батьків батько з ними не спілкується, матеріальної допомоги не надає.
У зв`язку з цим органом опіки і піклування було складено висновок про доцільність позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав, який затверджений рішенням Олевської міської ради.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до такого висновку.
Як вбачається з матеріалів цивільної справи, відповідач ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 та серії НОМЕР_2 (а.с. 17-18).
Відповідно до свідоцтва про смерть серія НОМЕР_3 від 24.11.2022 року видане Олевським відділом реєстрації актів цивільного стану у Коростенському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м .Хмельницький), ОСОБА_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 19).
Згідно характеристик від 04.06.2024 року виданих Олевським ліцеєм № 1 Олевської міської ради ОСОБА_5 та ОСОБА_6 навчаються у дев`ятому та восьмому класі (а.с. 14-15).
Відповідно до висновку органу опіки та піклування Олевської міської ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету від 29.03.2024 року № 79, відповідний орган вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_3 відносно його сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 10-11).
З наданих Службою у справах дітей справах дітей Олевської міської ради Житомирської області наказів від 12.08.2024 року № 7 та від 03.03.2025 року № 3 тимчасово влаштовані діти, залишенні без батьківського піклування ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в сім`ю ОСОБА_1 , яка являється бабусею дітей (а.с. 41-42).
Судом встановлено, що діти проживають в АДРЕСА_1 без реєстрації в житловому будинку, який належить ОСОБА_1 на праві спільної власності, що стверджується свідоцтво про право власності на житло № НОМЕР_4 від 22.12.1998р. та довідкою Олевської міської ради № 1948 від 28.05.2024р. (а.с. 13, 16).
Згідно копії Акту обстеження умов проживання від 28.05.2024 року комісією проведено обстеження умов проживання та виховання в ОСОБА_1 дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1 , та встановлено, що умови проживання відповідають загальноприйнятим нормам, санітарно-гігієнічні умови задовільні (а.с. 12).
З поданих доказів вбачається, що з часу звернення до суду відповідач не змінив свого ставлення до виховання та піклування щодо дітей, жодного разу не виявив бажання побачити дітей чи повернути їх в свою сім`ю. Батько не забезпечує дітей матеріально, не цікавиться їх життям та розвитком, станом здоров`я, не готує дітей до дорослого життя, не зустрічається з дітьми, не спілкується з ними, а це у свою чергу означає, що він ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків.
Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.
У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.
У відповідності до ч. 2, ч. 3 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про стан здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, крім того зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Частина 4 ст. 155 СК України передбачає покладання на батьків відповідальності, встановленої законом, за ухилення їх від виконання батьківських обов`язків.
Відповідно до діючого СК України до батьків, які ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків, передбачено застосування таких правових санкцій, які можуть вважатися юридичною відповідальність, зокрема, позбавлення батьківських прав.
Стаття 164 СК України передбачає підстави позбавлення батьківських прав, якими можуть бути: ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоке поводження з дитиною; якщо батьки є хронічними алкоголіками або наркоманами; якщо батьки вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва (п. 2-5 ч. 1 ст. 164 СК України).
Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Відповідно до ч. 1 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною, однак не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.
Таким чином, оскільки відповідач не переймається станом здоров`я своїх дітей, ухиляється від виконання своїх обов`язків, передбачених законом, по їх вихованню та матеріальному утриманню, проживає окремо від дітей, суд приходить до висновку щодо необхідності позбавлення його батьківських прав і не бачить підстав для відмови в задоволенні позову, оскільки в даному конкретному випадку виявив та оцінив позитивний результат у майбутній долі дітей, і вважає, що таким чином та в такий спосіб будуть захищені права та інтереси дитини.
Надані докази є підтвердженням того, що доцільним є позбавлення відповідача батьківських прав, оскільки він свідомо нехтує своїми обов`язками щодо виховання і утримання дітей, ухиляється від виконання своїх обов`язків. Винна поведінка відповідача підтверджується письмовими доказами при відсутності інших заходів впливу на нього для зміни ставлення щодо виховання і утримання дітей.
На підставі викладеного, суд дійшов висновку про доцільність позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітніх дітей.
Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 166 Сімейного кодексу України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.
Відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, яка позбавлена батьківських прав не звільняється від обов`язку щодо утримання дітей, та згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Способи виконання обов`язку утримувати дитину визначені статтею 181 СК України, за змістом якої, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Згідно зі ст. 182, 183 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Враховуючи викладене, є всі підстави стягувати з ОСОБА_3 аліменти на утримання дітей, а тому аліменти на утримання неповнолітніх дітей повинні бути стягнуті з відповідача в судовому порядку, згідно вимог ст. 183 СК України, однак у меншому розмірі, ніж заявлено позивачкою у позові, а саме: в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача, до повноліття сина ОСОБА_5 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 та потім в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача до повноліття сина ОСОБА_6 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позовної заяви до суду.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 32, 51 Конституції України, 12-13, 81, 89, 141, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 19, 164-166, 180-185, 190-191 СК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей Олевської міської ради Житомирської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити частково.
Позбавити батьківських прав ОСОБА_3 відносно неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_6 , в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача, до повноліття сина ОСОБА_5 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 та потім в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача до повноліття сина ОСОБА_6 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно.
Стягнення аліментів проводити з 18.06.2024.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , понесені позивачем витрати на оплату судового збору за розгляд цивільної справи судом у розмірі 1211, 20 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відомості про учасників справи згідно п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:
Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , НОМЕР_5 , паспорт серії НОМЕР_6 виданий Олевським РВ УМВС України в Житомирській області, адреса проживання: АДРЕСА_1 .
Представник позивача: Зарицький Аркадій Іванович, адреса: АДРЕСА_2 .
Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 .
Суддя: М. Г. Русин