УХВАЛА

04 серпня 2025 року

м. Київ

справа № 336/8684/23

провадження № 61-7509ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Луспеника Д. Д.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 24 лютого 2025 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 13 травня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , третя особа - приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Федосенко Костянтин Олегович, про усунення перешкод у користуванні квартирою та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про припинення права на частку у спільному майні,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , третя особа - приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Федосенко К. О., про усунення перешкод у користуванні квартирою.

У вересні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про припинення права на частку у спільному майні, який згодом уточнив.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 05 листопада 2024 року заяву про забезпечення зустрічного позову задоволено.

Накладено арешт на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 , на час розгляду справи № 336/8684/23.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 22 січня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 05 листопада 2024 року

у цій справі залишено без змін.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 24 лютого 2025 року, залишеним без змін постановою Запорізького апеляційного суду від 13 травня

2025 року, позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про усунення перешкод в користування власністю задоволено.

Усунуто ОСОБА_2 перешкоди у користуванні власністю шляхом вселення ОСОБА_2 у квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 .

Зобов`язано ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , передати ОСОБА_2 ключі від усіх замків вхідних дверей квартири за адресою: АДРЕСА_2 .

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2

про припинення права на частку у спільному майні відмовлено.

Стягнуто в рівних частках із ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 1 073,60 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 4 000 грн.

Після набрання рішенням законної сили, ухвалено скасувати заходи забезпечення позову, застосовані відповідно до ухвали Шевченківського районного суду

від 05 листопада 2024 року та скасовано арешт, накладений на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 .

Повернуто ОСОБА_1 кошти у розмірі 147 418 грн сплачені

у Шевченківському відділенні Запорізького РУ АТ «КБ ПРИВАТБАНК» 18 грудня

2023 року згідно квитанції 9327-3423-3562-3324, платник: ОСОБА_1 , отримувач: ТУ ДСА України в Запорізькій області, код отримувача 26316700, р/р НОМЕР_1 , призначення платежу: внесок для сплати вартості частки ОСОБА_2 (1/3) у спільному майні - квартири АДРЕСА_1 .

У травні 2025 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 24 лютого 2025 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 13 травня 2025 року.

Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Ухвалою судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 24 червня 2025 року касаційну скаргу залишено без руху з наданням строку на усунення недоліків.

У наданий суддею Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду строк заявник направив матеріали на усунення недоліків.

Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У касаційній скарзі заявник, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 24 лютого 2025 року

та постанову Запорізького апеляційного суду від 13 травня 2025 року скасувати

та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог

ОСОБА_2 і задовольнити зустрічні вимоги ОСОБА_1 .

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Відповідно до абзаців першого, другого пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

Згідно із частиною восьмою статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставою касаційного оскарження зазначених судових рішень заявник вказує неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування судами норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного

у постановах Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 760/8958/15-ц,

від 01 червня 2023 року у справі № 344/2399/21, від 11 грудня 2023 року у справі

№ 442/7979/21, від 10 січня 2024 року у справі № 344/6767/14-ц, від 09 вересня

2024 року у справі № 671/1543/21, що передбачено пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Касаційна скарга подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Ураховуючи наведене, касаційне провадження у цій справі слід відкрити.

У касаційній скарзі заявник порушує питання про зупинення виконання рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 24 лютого 2025 року та постанови Запорізького апеляційного суду від 13 травня 2025 року до закінчення касаційного провадження, оскільки існує ризик порушення його прав та інтересів, а також зазначає, що вселення спадкоємця без визначення порядку користування створює реальну загрозу конфлікту.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Законодавець не обмежив дискреційні повноваження судів щодо підстав для зупинення виконання оскарженого рішення суду або його дії (якщо рішення не передбачає примусового виконання). Водночас, Верховний Суд виходить з того, що особливістю таких ухвал суду касаційної інстанції є те, що вони приймаються лише на стадіях виконання судового рішення, тобто, після ухвалення судового рішення у справі, що набрало законної сили. Оскільки однією з основних засад судочинства в Україні є обов`язковість судового рішення (пункт 9 частини першої статті 129 Конституції України), свобода судового розсуду у такому випадку не є необмеженою. Суд має право вчинити відповідні дії, але лише у виняткових випадках, зокрема, як-що кінцеве рішення невідворотне та його негайне виконання може завдати значної шкоди. При цьому, сторона, проти якої ухвалено судове рішення у справі, має обґрунтувати свою заяву належним чином. Сама по собі незгода учасника судового процесу із мотивами ухваленого у справі судового рішення не є достатньою підставою для зупинення його виконання та дії, оскільки правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права суд касаційної інстанції перевіряє, переглядаючи по суті у касаційному порядку судові рішення.

Пунктом 11 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 червня 2012 року № 10 «Про судову практику розгляду цивільних справ у касаційному порядку» визначено, що клопотання про зупинення виконання судового рішення має бути мотивованим, містити підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені певними доказами (наприклад, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду має бути додано завірену копію такої постанови). Вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та осіб, які не брали участі у справі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Отже, клопотання про зупинення виконання судових рішень має бути мотивованим та містити підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені належними доказами. У клопотанні заявник повинен навести обґрунтування його вимог та довести, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для відновлення порушених прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, або буде неможливим повернення виконання судового рішення у разі, якщо воно буде скасовано.

Клопотання заявника зазначеним вимогам не відповідає та не містить достатніх підстав для зупинення виконання оскаржуваних судових рішень, оскільки заявником не доведено, що виконавцем вчиняються конкретні дії щодо вселення, а доводи клопотання ґрунтуються на припущеннях, які судом до уваги братися не можуть.

Ураховуючи наведене, а також те, що оскарження судового рішення у касаційному порядку не є безумовною підставою для зупинення його виконання судом касаційної інстанції, у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , третя особа - приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Федосенко Костянтин Олегович, про усунення перешкод у користуванні квартирою та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про припинення права на частку у спільному майні,

за касаційною скаргою ОСОБА_1 , на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 24 лютого 2025 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 13 травня 2025 року.

Витребувати із Шевченківського районного суду м. Запоріжжя цивільну справу

№ 336/8684/23.

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконання рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 24 лютого 2025 року та постанови Запорізького апеляційного суду від 13 травня 2025 року відмовити.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 03 вересня 2025 року.

Роз`яснити учасникам справи, які відповідно до частини шостої статті 14 ЦПК України зобов`язані зареєструвати електронний кабінет, але не зареєстрували його, що вони мають обов`язок зареєструвати свій електронний кабінет та можливість ознайомитися із копією касаційної скарги та доданих документів, що подані у цій справі, виключно через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему або її окрему підсистему (модуль), що забезпечує обмін документами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Р. А. Лідовець

І. Ю. Гулейков

Д. Д. Луспеник