КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

31 липня 2025 року м. Київ

справа № 761/39944/23

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді-доповідача Ящук Т.І.,

суддів Кирилюк Г.М., Рейнарт І.М.

перевіривши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 , яка подана представником ОСОБА_2 , на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 16 червня 2025 року, ухвалене у складі судді Волошина В.О.,

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 16 червня 2025 року залишено без задоволення позов ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Не погоджуючись з рішенням, 18 липня 2025 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 надіслав засобами електронного зв`язку через систему «Електронний суд» апеляційну скаргу безпосередньо до Київського апеляційного суду.

21 липня 2025 року витребувано з Подільського районного суду м. Києва матеріали цивільної справи №758/14050/24, які надійшли до суду апеляційної інстанції 28 липня 2025 року.

В апеляційній скарзі представник скаржника просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення суду, посилаючись на те, що повний текст оскаржуваного рішення було надіслано представнику скаржника до електронного кабінету 16 червня 2025 року та отримано в цей же день після 17 год. 00 хв., а саме о 22 год. 06 хв.

Зазначає, що відповідно до даних протоколу створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису, електронний примірник рішення підписано суддею 16 червня 2025 року о 17 год. 16 хв.

Вирішуючи питання щодо дотримання скаржником строку на апеляційне оскарження рішення, апеляційним судом з матеріалів справи встановлено, що 16 червня 2025 року судом розглянуто справу за участі представника відповідача - ОСОБА_2 Повний текст рішення складено в день його ухвалення.

Відповідно до довідки про доставку електронного документу, документ в електронному вигляді «Рішення» від 16.06.25 по справі №761/39944/23, а також за наявності прикріплені до нього файли було надіслано одержувачу ОСОБА_2 в його електронний кабінет та доставлено 18.06.2025 о 00 год. 18 хв. (а.с. 224).

Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень, оскаржуване рішення надіслано до реєстру для оприлюднення 16 червня 2025 року, забезпечено надання загального доступу 19 червня 2025 року.

З картки руху документа системи «Електронний суд» вбачається, що електронний примірник оскаржуваного рішення доставлено до електронного кабінету 16 червня 2025 року о 22 год. 06 хв.

Відповідно до протоколу створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису, електронний примірник повного тексту рішення підписано суддею 16 червня 2025 року о 17 год. 16 хв.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 354 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: зокрема, на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до п. 5 ч.6 ст. 272 ЦПК України, якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 16 червня 2025 року, оскільки обставини, на які посилається представник скаржника, підтверджуються відомостями системи «Електронного суду», а саме карткою руху документу та протоколом створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису, а отже, строк пропущено з поважних причин.

Разом з тим, апеляційна скарга подана з порушенням вимог п.3 ч.4 ст. 356 ЦПК України, оскільки не надано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону (п.3 ч.4 ст. 356 ЦПК України).

Закон України «Про судовий збір» визначає обов`язок особи, яка звертається до суду за захистом свого майнового, немайнового права та/або обов`язку, здійснити сплату судового збору. Такий обов`язок справляння судового збору є законним фінансовим обмеженням та убезпечує від надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах.

За змістом практики ЄСПЛ щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, наведеній, зокрема у рішеннях ЄСПЛ у справах «Гергел і Георгета Стоїческу проти Румунії», «Креуз проти Польщі», сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином, щоб завдати шкоди самій суті цього права. Судовий збір має бути розумним, таким, що з урахуванням фінансового положення заявника може бути ним сплачений.

Великий розмір судових витрат, який не враховує фінансове положення заявників, може бути розглянутий як такий, що непропорційно обмежує право на доступ до правосуддя.

ЄСПЛ також вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (Рішення ЄСПЛ у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року, пункт 59).

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (рішення ЄСПЛ «Kniat v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункт 44; рішення ЄСПЛ «Jedamski and Jedamska v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункти 63-64).

Потрібно враховувати, що відповідно до частини першої статті 148 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» фінансування всіх судів в Україні здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

В апеляційній скарзі представник скаржника вказує, що апеляційна скарга не підлягає оплаті судовим збором, оскільки судом було повністю відмовлено у задоволенні позову, оспорювана сума відсутня, а апеляційна скарга не містить вимог пов`язаних із стягненням будь-яких грошових сум.

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що скаржник оскаржує рішення в мотивувальній частині та просить змінити її формулювання, тобто фактично просить змінити підстави відмови у позовних вимогах.

Відповідно до висновків Верховного Суду в ухвалах від 15 серпня 2024 року в справі № 727/6380/17, від 29 липня 2024 року в справі № 361/7069/21, від 25 липня 2022 року в справі № 587/1697/21, у разі подання скарги не щодо резолютивної частини судового рішення, а у зв`язку із запереченнями заявника стосовно мотивів, з яких виходив суд під час прийняття оскаржуваного рішення, суду слід враховувати, що відповідно до положень Закону № 3674-VI, якими встановлено ставки судового збору за подання апеляційної і касаційної скарги, визначення розміру судового збору не залежить від того, з якою саме частиною судового рішення - мотивувальною чи резолютивною - не погоджується особа, яка подала апеляційну чи касаційну скаргу. У разі якщо рішенням суду вирішено різні вимоги, наприклад, майнового та немайнового характеру, судовий збір сплачується за ставками, передбаченими для відповідних вимог.

Посилання представника скаржника на те, що у разі оскарження мотивувальної частини рішення судовий збір не підлягає сплаті, колегія суддів відхиляє, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум). Враховуючи, що даний спір має майновий характер і скаржник просить змінити рішення щодо підстав відмови у позові, тому судовий збір підлягає сплаті.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно п.п. 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подачу апеляційної скарги на рішення суду складає 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Відповідно до ч.3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Порядок сплати судового збору визначено ст. 6 Закону України «Про судовий збір».

Судовий збір, який підлягав сплаті при поданні апеляційної скарги становив 2684 грн.

Таким чином, розмір судового збору за подання апеляційної скарги повинен становити 2684 грн. х 150% х 0,8 = 3220,80 грн.

Отже, скаржник повинен сплатити судовий збір у розмірі3220,80 грн. на реквізити Київського апеляційного суду: отримувач коштів: ГУК у Солом.р-ні/Соломян.р-н/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача: UA0026010, Код класифікації доходів бюджету: 22030101, адреса суду м. Київ, вул. Солом`янська, 2-а.

Оригінал квитанції необхідно подати до суду апеляційної інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Виходячи з наведеного, апеляційну скаргу необхідно залишити без руху, а скаржнику - надати строк для усунення недоліків, попередивши, що в разі невиконання даної ухвали, апеляційна скарга буде вважатись неподаною та повернута відповідно до вимог ст. 185 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 185, 356, 357 ЦПК України, суд

ухвалив:

Клопотання ОСОБА_1 , яке подана представником ОСОБА_2 , про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 16 червня 2025 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана представником ОСОБА_2 , на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 16 червня 2025 року - залишити без руху, встановивши строк для усунення недоліків, викладених у мотивувальній частині ухвали, протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

Роз`яснити, що в разі невиконання даної ухвали, апеляційна скарга буде вважатись неподаною та повернута відповідно до вимог ст. 185 ЦПК України.

Суддя-доповідач: Ящук Т.І.

Судді: Кирилюк Г.М.

Рейнарт І.М.