ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/743/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" серпня 2025 р.

Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Караула О.А. за участі секретаря судового засідання Пелих І.Ю., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів та звільнення від сплати боргу,-

ВСТАНОВИВ:

До Петриківського районного суду Дніпропетровської області через свого представника ОСОБА_3 звернувся позивач ОСОБА_1 із позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів та звільнення від сплати боргу.

У позові зазначено, що сторони мають спільну дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач сплачує аліменти на утримання сина. Так, відповідно до судового наказу державним виконавцем Індустріального ВДВС міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області було відкрито виконавче провадження № 55141346, що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження № 55141346 від 22.11.2017.

Позивач стверджує, що не мав заборгованості зі сплати аліментів на утримання сина.

Згодом, ІНФОРМАЦІЯ_2 у позивача народилась ще одна дитина ОСОБА_5 , на утримання якого він також сплачує аліменти. А саме, державним виконавцем Індустріального ВДВС у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління МЮ (м. Дніпро) було відкрито виконавче провадження № 643520040, про що є відповідна постанова від 08.02.2021.

Тож, наразі позивач сплачує аліменти по 1/4 від заробітку (доходу) щомісячно на кожну дитину, а відповідно разом по 1/2 від заробітку (доходу) щомісячно на двох дітей.

Разом із тим, позивач пояснив, що у період з 07.10.2020 по 13.09.2024 проходив військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 на посаді водія автомобільного відділення взводу матеріального забезпечення, що підтверджується військовим квитком серії НОМЕР_2 від 31.07.2020. За час проходження служби брав участь у бойових діях внаслідок чого отримав посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_3 від 21.01.2022.

Однак, через незадовільний стан здоров`я, з 10.09.2024 він почав отримувати пенсію по інвалідності, яка наразі є його єдиним доходом. А починаючи з 13.09.2024 позивача звільнено у запас за станом здоров`я за наявності інвалідності, що підтверджується військовим квитком серії НОМЕР_2 від 31.07.2020. Наразі позивач ще перебуває на стаціонарному лікуванні, витратив чимало коштів на придбання ліків та потребує подальшого лікування.

Відповідно до довідки форми ОК-5 від 07.05.2025 позивач останній раз отримував дохід у вересні 2024 року, після чого був звільнений у запас, тож з жовтня 2024 доходу не має. Пенсія ж по інвалідності йому нараховується не в повному обсязі, адже частину сплачує в рахунок аліментів.

За наведеного, позивач вважає, що стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_6 у розмірі 1/4 від всіх видів заробітку є для нього непосильною. А враховуючи те, що у позивача змінився сімейний стан, погіршилося матеріальне становище та його стан здоров`я, а також те, що діючим законодавством передбачено стягнення аліментів на двох дітей у розмірі 1/3 частини доходу, тож наявні правові підстави для зменшення розміру аліментів з 1/4 на 1/6 частини від всіх видів заробітку на дитину.

Окрім того, позивач стверджує, що за період проходження служби він регулярно платив аліменти та заборгованостей не мав, що може підтвердити листом В/Ч НОМЕР_1 № 699 від 16.09.2024 та звітом В/Ч НОМЕР_1 від 16.09.2024. Проте, надалі державний виконавець зробив перерахунок і виявив заборгованість у розмірі 43851,70 грн, що підтверджується довідкою розрахунком по ВП № 55141346.

Позивач зауважив, що враховуючи вимоги ст. 197 СК України, платник аліментів може бути звільнений за рішенням суду від сплати заборгованості за аліментами у разі, якщо доведе суду наявність тяжкої хвороби або інших обставин, що мають істотне значення та можуть бути безумовною підставою для звільнення від сплати заборгованості по сплаті аліментів.

Тож, на підставі викладеного та враховуючи надані ним докази, позивач вважає доведеним наявності в нього тяжких хвороб, внаслідок яких він отримав 3-ю групу інвалідності, через що наразі позбавлений можливості працевлаштуватись, адже постійно перебуває на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я. Переконаний, що через зазначене, наявні підстави для звільнення його від заборгованості по аліментам у розмірі 43851,70 грн.

За наведених обставин, враховуючи норми СК України, також судову практику, позивач просить суд зменшити розмір аліментів, які стягуються за судовим наказом Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 13.09.2017 по справі № 187/872/17 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до 1/6 частини заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання даним рішенням законної сили і до досягнення дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - повноліття. Звільнити ОСОБА_1 від сплати заборгованості по аліментам станом на 09.05.2025 у розмірі 43851,70 грн, які стягуються на підставі судового наказу Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 13.09.2017 по справі № 187/872/17 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_4 , 2016 р.н.

Ухвалою суду від 19.05.2025 відкрито провадження у справі; розглядати справу постановлено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Копію зазначеної ухвали надіслано учасникам справи.

Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про відкриття провадження відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, відзиву на позовну заяву та роз`яснено право подати заяву із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

24.06.2025 до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач позовних вимог не визнала та просить суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

ОСОБА_2 зазначила, що їх спільний із позивачем син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 має вроджене захворювання, про що є відповідні медичні виписки та довідки. Натомість батько хлопця не переймається тим й усіляко ухиляється від сплати аліментів, адже мав заборгованість по їх оплаті ще задовго до поранення, про що є відповідна довідка. Наразі ж позивачем не надано відомостей щодо наявності в його власності нерухомого майна та транспортних засобів.

Відзив на позовну заяву містять додатки.

Зазначений вище відзив з додатками було надіслано позивачу у справі 25.06.2025, про що є службовий чек з АТ «Укрпошта».

21.07.2025 до суду надійшла відповідь на відзив, у якій позивач просить суд не приймати до розгляду відзив ОСОБА_2 , а позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі, адже до відзиву не долучено докази направлення його з додатками позивачу у справі.

Окрім того зазначено, що відповідно до довідки з відділу ДВС дійсно мав заборгованість по аліментам за період з липня по грудень 2020 року. Проте, це пов`язано з тим, що позивач на той час не працював, а почав проходити службу з жовтня 2020 року. Відповідно, він не мав коштів для сплати аліментів, адже у той час в їх сім`ї працювала лише дружина позивача ОСОБА_8 . Однак, одразу після того, як він почав проходити військову службу у ЗСУ, аліменти платились вчасно. Звернув увагу суду на те, що виникнення боргу по аліментам до погіршення стану здоров`я позивача не впливає на підстави для звільнення від сплати цього боргу, адже він дійсно наразі має незадовільний стан здоров`я. Зауважив, що відповідачем не доведено факт того, що вона останній час і наразі несе витрати по лікуванню їх спільної з позивачем дитини. Окрім того, позивач додав, що він не є фізичною особою-підприємцем, не має часток в компаніях, не займає посад директора, не є кінцевим бенефіціаром компаній, в нього відсутнє рухоме та нерухоме майно, є лише арешт на майно, та виконавчі провадження щодо стягнення з нього коштів, що підтверджується відповідною довідкою.

Надано докази направлення відповіді на відзив відповідачу.

Будь-яких інших заяв або клопотань від сторін до суду не надано, зокрема клопотання будь-якої зі сторін про розгляд справи з повідомленням сторін.

Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, судом встановлено наступне.

ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджено копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_4 виданого повторно Соборним відділом ДРАЦС у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Судовим наказом виданим Петриківським районним судом Дніпропетровської області у справі № 187/872/17, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення ним повноліття, у розмірі частини з усіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 21.08.2017.

Додано копію постанови державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 22.11.2017, про відкриття виконавчого провадження № 55141346 про виконання зазначеного вище судового наказу.

Заборгованість ОСОБА_1 по аліментних платежах за вище вказаним виконавчим документом, станом на 31.05.2025 становить 43 851.70 грн, про що додано копію довідки-розрахунку заборгованості по аліментам, видану старшим державним виконавцем Індустріального відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 що підтверджено копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_5 виданого Індустріальним районним у місті Дніпрі відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

Також додано копію свідоцтва про реєстрацію шлюбу 30.03.2021 між ОСОБА_1 та ОСОБА_9 , серії НОМЕР_6 .

Додано копію рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11.12.2020 у цивільній справі № 202/6355/20 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_9 аліментів на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 23.10.2020 і до досягнення дитиною повноліття.

Постановою старшого державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), 08.02.2021 відкрито виконавче провадження № 64352040 з виконання зазначеного вище рішення суду.

ОСОБА_1 31.07.2020 видано військовий квиток серія НОМЕР_2 , з якого вбачається, що 29.07.2020 ОСОБА_1 розпочав службу у ЗСУ за контрактом. А 13.09.2024 його було звільнено в запас.

Згодом, 21.01.2022 ОСОБА_1 видано посвідчення учасника бойових дій серія НОМЕР_3 .

За час проходження служби у лавах ЗСУ позивач заборгованостей по сплаті аліментів на утримання сина ОСОБА_6 не мав, що він підтвердив копією довідки № 699 від 16.09.2024 виданою спільно командиром військової частини та тво начальника фінансово- економічної служби військової частини (номер зазначено) МО України; копією звіту перерахувань аліментів на користь ОСОБА_2 , за період з грудня 2022 року по серпень 2024 року.

На доказ витрат позивача на закупівлю ліків додано копії фіскальних чеків з аптек.

Зарахування пенсійних виплат ОСОБА_1 підтверджено роздруківками квитанцій з «Ощадбанку».

Окрім того, позивачем надано довідку форми ОК-5 сформовану Пенсійним фондом України 07.05.2025 та копію інформаційної довідки Опендатабот сформованої 09.07.2025.

У додатках до відзиву наявна копія позовної заяви ОСОБА_1 про оспорювання батьківства та виключення відомостей про батька з актового запису; копія висновку експерта № 936/МГ КЗ «Дніпропетровське обласне бюро СМЕ» ДОР» про вірогідність біологічного батьківства ОСОБА_1 щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; довідку № 220 про наявність заборгованості зі сплати аліментів, видану 08.01.2021 начальником Індустріального відділу ДВС у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро); копія відповіді т.в.о. начальника відділення поліції № 2 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, на звернення відповідача щодо заборгованості позивача; копії виписок з медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_4 .

Розглядаючи дані позовні вимоги суд виходить із наступного.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Сімейний кодекс України виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого.

Частиною 5 ст. 183 СК України встановлено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Згідно із частиною першою статті 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 р., держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Згідно висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду від 14.12.2022 № 727/1599/22, статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

Наведений правовий висновок Верховного Суду є послідовною практикою, так, у постанові від 10.10.2023 № 682/2454/22-ц Верховний Суд знову зауважив, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так зміна і сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного, і зміни матеріального стану. Однак зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

З огляду на наявність рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11.12.2020 у справі № 202/6355/20 та судового наказу від Петриківського районного суду Дніпропетровської області у справі № 187/872/17, позивач наразі зобов`язаний сплачувати аліменти в розмірі половини заробітку (доходу) платника аліментів, що є граничним розміром відрахувань у розумінні ч. 2 ст. 70 ЗУ «Про виконавче провадження».

Крім того, позивач і сам потребує коштів на лікування, адже стан його здоров`я значно погіршився.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог у частині зменшення розміру аліментів, які стягуються за судовим наказом на утримання дитини ОСОБА_4 , 2016 р.н. з частини частки з усіх видів його заробітку (доходу) до 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу) але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку.

Окрім того, суд звертає увагу відповідача на те, що його доводи про відмову в задоволенні позовних вимог у зв`язку з наявною уродженою хворобою сина, що потребує постійних додаткових витрат, суд вважає необґрунтованими через наступне.

Так, у постанові від 4 грудня 2019 року у справі № 320/383/19 КЦС ВС зробив висновок, що додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно.

Тож відповідач має право звернутися до суду у порядку ст. 185 СК України щодо участі позивача у додаткових витратах на дитину.

Разом із тим вимоги позивача про звільнення його від сплати заборгованості по аліментам підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.

Так, як передбачено частиною другою статті 197 СК України, за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Вказана правова норма не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Лише за наявності встановлених судом обставин, що мають істотне значення, платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за ними на підставі судового рішення.

Відповідно до пункту 22 постанови пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року суд, у випадках передбачених статтею 197 СК України, може частково або повністю звільнити платника аліментів від сплати заборгованості по аліментам. З аналізу зазначеної правової норми вбачається, що повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом і лише тоді, коли заборгованість виникла у зв`язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. При цьому, слід звернути увагу на те, що у такий спосіб законодавцем визначено право, а не обов`язок суду звільнити платника аліментів від сплати заборгованості. При вирішенні таких спорів необхідно виходити з інтересів дитини, оскільки аліменти за рішенням суду присуджені на утримання дитини з метою забезпечення достатнього матеріального рівня її життя.

Такі висновки суду повністю узгоджуються з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 21 листопада 2018 року у справі №343/860/17, у постанові від 01 серпня 2018 року у справі №344/12158/16-ц та у постанові від 20 вересня 2018 року у справі № 592/2683/17.

З копії довідки-розрахунку заборгованості по аліментам за виконавчим документом № 2-н/0187/27/17 від 13.09.2017 про стягнення аліментів з ОСОБА_1 , вбачається наявність заборгованості, яка утворилась ще до його захворювання, а саме з 13.11.2017 і станом на 31.05.2025 становить суму 43 851.70 грн.

Разом із тим, відповідно до відомостей із військового квита виданого ОСОБА_1 , його звільнено в запас 13.09.2024. Інших доказів, які б могли підтвердити наявність у позивача тяжкої хвороби ще до зазначеної дати до суду не надано. Тож, суд вважає вірним вимоги позивача задовольнити частково та звільнити його від сплати заборгованості по аліментам, яка утворилась вже після захворювання позивача та звільнення його у запас, тобто заборгованості, яка виникла у зв`язку із його хворобою, а саме починаючи з 30.09.2024 та по 31.05.2025.

Так, станом на 31.08.2024 сукупний розмір заборгованості зазначено 37 583.92 грн. Станом на 31.05.2025 загальний розмір заборгованості становить суму 43 851.70 грн. Різницею цих сум є 6 267.78 грн, що також відображено й у довідці розрахунку. Тож, часткове задоволення вимог позивача про звільнення його від сплати заборгованості по аліментам, підлягає задоволенню саме у такій сумі заборгованості 6 267.78 грн.

Вирішуючи питання про судовий збір, суд зауважує на тому, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивача звільнено від сплати судового збору, з огляду на що, враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України, судовий збір належить стягнути з відповідача на користь держави у сумі 2 422.40 грн.

Керуючись статтями 12, 13, 81, 89, 141, 264, 279 ЦПК України, статтями 141, 150, 197, 181, 183, 185, 192 СК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів та звільнення від сплати боргу, задовольнити частково.

Зменшити розмір аліментів, які стягуються на підставі судового наказу Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 13.09.2017 у справі № 187/872/17 (провадження № 2-н/0187/27/17) з позивача ОСОБА_1 на користь відповідача ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , з частки з усіх видів його заробітку (доходу) до 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу) але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи від дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повноліття.

Звільнити позивача ОСОБА_1 від сплати заборгованості по аліментам, яка утворилась на підставі судового наказу Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 13.09.2017 у справі № 187/872/17 (провадження № 2-н/0187/27/17), за період з 30.09.2024 по 31.05.2025 в розмірі 6 267 (шість тисяч двісті шістдесят сім) гривень 78 копійок.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір по справі у сумі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок (реквізити для оплати судового збору: отримувач коштів - ГУК у м. Києві /м. Київ/ 22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП) рахунок отримувача UA0026001 код класифікації доходів бюджету 22030106 призначення платежу «Судовий збір за позовом»).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Реквізити сторін:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ; РНОКПП НОМЕР_7 ; місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 ; РНОКПП НОМЕР_8 ; місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Суддя О.А. Караул