ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/2841/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2025 року Дарницький районний суд міста Києва у складі судді Якусика О.В., за участю секретаря судового засідання Гайової С.Г., представника позивача - адвоката Греся О.В., представника відповідача - адвоката Тарасова С.О., розглянувши справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Дарницького районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики в розмірі 2 400 000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 01 лютого 2023 року між позивачем та ОСОБА_3 було укладено договір позики № 010223, відповідно до умов якого позивач надав позичальнику кошти у сумі 2 400 000,00 грн. на строк до 31 грудня 2023 року, що підтверджується платіжними дорученнями про перерахування коштів. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 загинув, а спадкоємицею після його смерті стала донька ОСОБА_2 . Позивач двічі надсилав відповідачу як спадкоємиці вимогу про повернення коштів, однак станом на дату звернення до суду із вказаним позовом відповідач кошти не повернула.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05 липня 2024 року справу передано на розгляд судді Якусику О.В.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 27 серпня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 01 жовтня 2024 року.

30 вересня 2024 року представник відповідача - адвокат Тарасов С.О. подав заяву про закриття провадження у справі.

30 вересня 2024 року представник позивач подав заяву про попередній розрахунок судових витрат.

Суд протокольною ухвалою від 01 жовтня 2024 року відмовив у задоволенні заяви представника відповідача про закриття провадження у справі, відмовив у задоволенні усного клопотання представника відповідача про залишення позову без руху та задовольнив усне клопотання про надання для огляду в судовому засіданні оригіналу спірного договору позики, розгляд справи відклав на 19 листопада 2024 року.

18 листопада 2024 року представник позивача подав клопотання про витребування у приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Єфіменко Марії Дмитрівни копії спадкової справи №77/2023 щодо майна померлого ОСОБА_3 та про витребування у АТ «Ощадбанк» виписки по рахунку НОМЕР_1 , відкритому на ім`я ОСОБА_3 за період 01.02.2023 по 15.11.2024.

19 листопада 2024 року представник відповідача подав заперечення на клопотання про витребування доказів, які ґрунтуються на порушенні строків на його подачу.

19 листопада 2024 року підготовче засідання відкладено на 08 січня 2025 року.

20 та 29 листопада 2024 року представник позивача подав клопотання про долучення доказів до матеріалів справи та просив поновити строк на подання доказів.

08 січня 2025 року представника відповідача подав заперечення щодо долучення доказів до матеріалів справи.

Суд протокольною ухвалою задовольнив клопотання представника позивача про долучення доказів до матеріалів справи та поновив строк на їх подання.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 08 січня 2025 року відкладено підготовче засідання на 25 лютого 2025 року, витребувано у приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Єфіменко Марії Дмитрівни копію спадкової справи №77/2023 щодо майна померлого ОСОБА_3 , витребувано у АТ «Ощадбанк» виписку по рахунку НОМЕР_1 , відкритому на ім`я ОСОБА_3 за період 01.02.2023 по 15.11.2024.

28 січня 2025 року від приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Єфіменко Марії Дмитрівни надійшла копія спадкової справи.

29 січня 2025 року від АТ «Ощадбанк» надійшли витребувані докази.

24 лютого 2025 року представник відповідача подав клопотання про призначення у справі судово-почеркознавчої експертизи підпису ОСОБА_3 на договорі позики, яке обґрунтоване сумнівами відповідача щодо справжності підпису ОСОБА_3 у договорі.

Як передбачено ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Статтею 1046 ЦК України визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Наявними у матеріалах справи доказами (платіжні доручення на перерахування коштів позивачем, виписками з банківського рахунку ОСОБА_3 ) підтверджується факт отримання ОСОБА_3 коштів за договором позики, укладеним з позивачем, та подальше їх перерахування ОСОБА_3 на інший свій банківський рахунок, що спростовує твердження відповідача про підписання договору позики іншою особою.

За таких обставин, розглянувши клопотання представника відповідача про призначення експертизи, суд протокольною ухвалою відмовив у її задоволенні.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 08 січня 2025 року підготовче провадження у справі № 753/12955/24 закрито, призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Судом встановлено, що 01 лютого 2023 року між фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3 укладено договір позики № 010223, відповідно до умов якого позикодавець передає у строк до 28 лютого 2023 року частинами чи одним платежем у власність позичальника кошти у розмірі 2 400 000,00 грн., а позичальник зобов`язується повернути позику у повному обсязі у строк до 31 грудня 2023 року (пункти 1.1., 2.1., 3.1., 4.1., 5.1. договору).

У судовому засіданні судом було оглянуто оригінал договору та встановлено відповідність наявної в матеріалах справи копії договору її оригіналу.

Платіжними дорученнями № 20 від 01 лютого 2023 року, №№ 21, 22, 23, 24, 25 від 02 лютого 2023 року, № 26 від 03 лютого 2023 року позивач перерахував на банківський рахунок позичальника кошти у загальній сумі 2 400 000,00 грн.

Наведені обставини також підтверджуються випискою з банківського рахунку ОСОБА_3 НОМЕР_2 , відкритого у АТ «Держаний ощадний банк України».

Як слідує з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер і після його смерті відкрилася спадщина.

З матеріалів спадкової справи 77/2023, заведеної 29 червня 2023 року щодо мана померлого ОСОБА_3 вбачається, що спадкоємцями померлого ОСОБА_3 , які прийняли спадщину, є ОСОБА_4 та ОСОБА_2 .

28 грудня 2023 року до приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Єфіменко М.Д. шляхом надсилання цінним листом з описом вкладення звернувся ОСОБА_1 з претензією кредитора до спадкоємців ОСОБА_3 щодо виконання зобов`язань за договором позики.

Про вказану вимогу приватний нотаріус 22 січня 2024 року повідомила ОСОБА_4 та ОСОБА_2 .

12 квітня, 10 травня та 24 травня 2024 року позивач також надіслав ОСОБА_2 заяву-вимогу про повернення позики у розмірі 2 400 000 грн., відповіді на яку не отримав.

20 березня 2024 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 укладено договір про поділ спадкового майна, відповідно до умов якого сторони погодили, що частка ОСОБА_2 складає 3/4 частки спадкового майна, частка ОСОБА_4 - 1/4 частку спадкового майна.

Пунктом 2 цього договору встановлено, що до складу спадкового майна, що підлягає поділу за цим договором, входять, зокрема, грошові обов`язки до ОСОБА_1 , який надіслав претензію кредитора, вх. № 30/02 від 18 січня 2024 року - номер заяви у книзі обліку і реєстрації садкових справ № 12/2024 від 19 січня 2024 року (пункт 2.44. договору).

Згідно з пунктом 3 спадкового договору, після його укладення у спадщину до спадкоємця ОСОБА_2 переходить майно, перелічене в п. 2 п.п. 2.1-2.3., 2.6., 211.-2.41, 2.44-2.48.

12 березня 2024 року, 18, 19, 22 квітня 2024 року приватний нотаріус Ізмаїльського районного нотаріального округу Єфіменко М.Д. видала ОСОБА_2 свідоцтва про право на спадщину. Зокрема, 22 квітня 2024 року ОСОБА_2 видано свідоцтво про право на спадщину, яка складається грошових вкладів з відповідними відсотками, що знаходяться у Акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України» на рахунку НОМЕР_3 , сума залишку на рахунку складає 8 000 000 грн, які належали померлому на підставі листа № 46/12-05/23723/2024/БТ від 04 березня 2024 року, наданого АТ «Державний ощадний банк України».

Як пояснив позивач, успадкувавши після смерті позичальника його майно, відповідач суму боргу не повернула, що і зумовило звернення позивача із цим позовом до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов`язків.

Згідно з ст. 1046, 1049 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно із ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Частиною 1 статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як передбачено ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як визначено ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1281 ЦК України встановлено, що спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб.

Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги.

Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину.

Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Згідно з положеннями статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено.

У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Судом встановлено, що відповідач, прийнявши спадщину після смерті позичальника ОСОБА_3 , до складу якої входили в тому числі його обов`язки за договором позики від 01 лютого 2023 року, укладеним з позивачем, і вартість одержаного у спадщину майна перевищує суму зобов`язання за цим договором, вимоги кредитора не задовольнила, обов`язок повернути кошти, отримані у позику, належним чином не виконала і станом на день розгляду справи суму позики не повернула.

Доказів сплати суми боргу відповідачем суду не надано.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Відповідно до ст. ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 15 140 грн.

Керуючись статтями 2, 12, 76-81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики №010223 від 01 лютого 2023 року у сумі 2 400 000 (два мільйона чотириста тисяч) гривень та судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 15 140 (п`ятнадцять тисяч сто сорок) гривень.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 );

Відповідач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ).

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 04 серпня 2025 року.

Суддя Олександр ЯКУСИК