Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/6980/24
Провадження №: 2/332/703/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 серпня 2025 р. м.Запоріжжя
Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді - Сінєльніка Р.В.,
при секретарі - Васильченко Н.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу в порядку спрощеного провадження за позовом за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про припинення стягнення аліментів, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулась до суду з вищезазначеним позовом. В позові зазначила, що є опікуном над малолітнім онуком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Батьки дитини позбавлені батьківських прав за рішенням суду. Дитина проживає з нею та перебуває фактично під її опікою. Просить припинити стягнення аліментів з батька дитини на користь матері на утримання неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стягуються з нього на підставі наказу суду, тому що підстави для стягнення аліментів на користь відповідачки на дитину, з якою вона не проживає , відсутні.
Предстаник позивача адвокат Зубенко О.А. подав заяву про розгляд справи у його відсутності та відсутності позивача.
Відповідач повторно не з`явилась в судове засідання, повідомлена належним чином, шляхом направлення їй рекомендованих листів за адресою зареєстрованого місця проживання. Від відповідача не надійшло заяви про розгляд справи за її відсутності, не повідомила причини неявки.
Третя особа не з`явився в судове засідання, повідомлений належним чином, шляхом направлення рекомендованих листів за адресою зареєстрованого місця проживання. Від третьої особи не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, не повідомив причини неявки.
Суд, прийнявши всі заходи по виклику відповідача, ухвалив провести заочний розгляд справи, згідно ст.223 та ст.280 ЦПК України.
Суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Судом встановлено, щопозивач ОСОБА_1 - є рідною бабусею малолітньої дитини, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Заочним рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя, від 07.12.2021по справі № 332/2156/21 ОСОБА_3 та ОСОБА_2 були позбавлені батьківських прав відносно їх малолітньої дитини: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Розпорядженням Районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району № 49р від 02.03.2022 призначено ОСОБА_1 опікуном над малолітньою дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Судовим наказом Заводського районного суду від 10 грудня 2018 року стягнуто з ОСОБА_3 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Таким чином, судом встановлено, що право на отримання аліментів матір`ю дитини на утримання малолітньої дитини, яка з нею не проживає та відносно якою вона позбавлена батьківських прав, втрачено за умови призначення дитині опікуна - бабусі дитини, що є позивачкою по справі, з якою дитина проживає, а тому аліменти підлягають припиненню.
Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Стаття 179 СК України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.
Згідно ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст.273 СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення.
Відтак, з урахуванням предмета даного спору (припинення стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме проживає дитина на час звернення до суду з позовом і розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником.
Враховуючи встановлені судом обставини, а саме те, що неповнолітня дитина проживає з бабусею, що є її опікуном, а батьки дитини позбавлені батьківських прав, тобто змінився сімейний стан особи, і виникли суттєві обставини, що змінюють перерозподіл прав та обов`язків батьків дитини та опікуна між собою, враховуючи, що дитина не проживає з стягувачем аліментів, і тому у неї припинилось право на отримання аліментів, що призначені на утримання дитини і стягуються на її користь, а також враховуючи, що дитина проживає з законним опікуном бабусею дитини і у зв`язку з цим відпали підстави для стягнення аліментів на утримання цієї дитини на корись матері, яка проживає окремо від дитини.
При таких обставинах суд вважає необхідним захистити порушене право позивача і припинити стягнення аліментів з батька дитини на користь її матері.
Згідно з ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.
За таких обставин, суд доходить висновку, що проживання дитини з опікуном і перебування на її повному утриманні свідчить про суттєву зміну обставин, що були підставою для стягнення аліментів і має тягнути за собою припинення стягнення аліментів з моменту набрання рішенням законної сили, а не з моменту пред`явлення позову, як того просила позивачка.
Враховуючи викладене, позов підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд,
Позовні вимогиОСОБА_1 задовольнити частково.
Стягнення аліментів з ОСОБА_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу щомісячно, але не менше 50% розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , які стягуються на підставі судового наказу Заводського районного суду м.Запоріжжя від 10.12.2018 року у справі №332/3990/18 припинити з дня набрання цього рішення законної сили.
В іншій частині в задоволенні позову відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення до Запорізького апеляційного суду.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Повний текст рішення виготовлено 07.08.2025р.
Суддя Р.В.Сінєльнік