Провадження №2/748/634/25
Єдиний унікальний № 748/2787/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" липня 2025 р.м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого-судді Кухти В.О.,

секретар Крошка І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору недійсним ,

В С Т А Н О В И В :

20.06.2024 р. до Чернігівського районного суду Чернігівської області надійшла позовна заява від позивача до відповідача, в якій позивач просить: 1) стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2 000,00 доларів США основної заборгованості, 3 450,27 грн (пені) та 383,11 грн (3 % річних); 2) стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 всі понесені судові витрати.

Позивач мотивує свої вимоги тим, що 12.04.2024 р. ОСОБА_2 отримав у позику від ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 2 000,00 доларів США, які зобов`язався повернути, як зазначено в розписці до 22.04.2024 р. У встановлений строк відповідач на порушення своїх договірних зобов`язань позику не повернув. На прохання позивача про добровільну сплату заборгованості відповідач ніяким чином не реагує, лише постійно обіцяє повернути позику в повному обсязі. Станом на день звернення з даним позовом середній курс долара США становить 41,00 грн за 1 доллар США, отже сума основного боргу становить 2 000,00 ? 41,0 = 82 000,00 грн. Крім того, сторони в розписці визначили, що у разі невиконання зобов`язання до 22.04.2024 р. ОСОБА_2 має сплатити пеню в розмірі 5 % від суми заборгованості, яка станом на 18.06.2024 р. становить 3 450,27 грн, а також три проценти річних від простроченої суми у розмірі 383,11 грн. Таким чином загальна заборгованість складає 85 833,38 грн, з яких: 82 000,00 грн сума боргу, 3 450,27 пеня в розмірі подвійної облікової ставки, 383,11 грн три відсотки річних. Оскільки відповідач ухиляється від повернення коштів на вимогу позивача, то ОСОБА_1 вимушений звернутися з даним позовом до суду задля примусового стягнення вищезазначених коштів.

Ухвалою судді від 24.06.2024 р. позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Заочним рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 11.07.2024 р. по цивільній справі № 748/2787/24 (провадження 2/748/742/24) позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 : 1) 2 000 доларів США 00 центрів основної заборгованості, 3 450,27 грн пеня в розміні подвійної облікової ставки, 383,11 грн три відсотка річних; 2) судовий збір у розмірі 1 211,00 грн та 5 000,00 грн витрат на професійну (правничу) допомогу.

04.03.2025 р. до суду надійшла заява від відповідача про перегляд заочного рішення, в якому той просив скасувати вищезазначене рішення суду.

Ухвалою судді від 02.04.2025 р. скасоване заочне рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 11.07.2024 р. по цивільній справі № 784/2787/24 (провадження 2/748/742/24) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін на 24.04.2025 р.

Ухвалою судді від 24.04.2025 р. прийнято зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору недійсним та об`єднано в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, присвоївши їм єдиний номер справи № 748/2787/24 (провадження № 2/748/634/25).

В зустрічному позові представник первісного відповідача просить визнати недійсним договір позики оформлений розпискою від 12.04.2024 укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . В обгрунтування позову зазначає, що договір позики у виді розписки був укладений ним під психологічним тиском та погрозами ОСОБА_1 та його брата ОСОБА_4 . Цей правочин має бути визнаний недійсним як такий, що укладено під впливом насильства або погрози.

У зв`язку з прийняттям зустрічного позову, дану справу вирішено розглядати за правилами загального провадження з призначенням підготовчого засідання на 22.05.2025 р.

19.05.2025 до суду надійшов відзив на зустрічну позовну заяву у якому представник первісного позивача заперечив щодо зустрічного позову та зазначив, що обставини на які посилається первісний відповідач не дають підстав для висновку про укладення оспорюваного договору позики під впливом насильства чи обману, ним не заперечується отримання коштів у розмірі зазначеному у розписці чи у меншому розмірі.

Підготовче засідання призначене на 22.05.2025 р. відкладено на 13.06.2025 р. у зв`язку із клопотанням представника відповідача за первісним позовом та представника позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 адвоката Комаси О.В. про його відкладення.

Ухвалою суду від 13.06.2025 підготовче провадження у справі було закрито, судовий розгляд було призначено на 09.07.2025.

В судове засідання представники сторін не з`явилися справу просили розглянути без їх участі.

Дослідивши обставини справи, суд вважає, що первісний позов підлягає частковому задоволенню, а у задоволенні зустрічного позову слід відмовити виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Зі змісту письмової розписки встановлено, що 12.04.2024 р. ОСОБА_1 надав в борг ОСОБА_2 кошти в сумі 2 000,00 доларів США, що підтверджується розпискою написаною власноруч відповідачем. Відповідач у розписці зазначив, що зобов`язується повернути кошти у повному розмірі до 22.04.2024 р. та у разі невиконання зобов`язання обіцяє виплатити пеню в розмірі 5 % від суми щодобово. (а.с.10)

Відповідно до ч.1 ст.208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу.

За нормами ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Оскільки в зазначеній розписці сторони не зафіксували всі умови договору позики, то у даному випадку сторони не дотрималися письмової форми угоди.

Згідно з ч.1 ст.218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. Заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може грунтуватися на свідченнях свідків.

Додані до зустрічного позову аудіозаписи розмов первісного відповідача датовані днями після складення розписки та стосуються повернення заборгованості, а тому не можуть підтверджувати обставини укладення договору, а саме чи був укладений він впливом насильства чи обману.

Отже, оскільки письмовими доказами, а саме розпискою, підтверджується, що ОСОБА_2 взяв у ОСОБА_1 в борг кошти в іноземній валюті в сумі 2000 доларів США, а інших доказів, які б підтвердили недійсність цієї угоди немає, то суд доходить, що договір позики між сторонами був укладений, він є дійсним і підлягає виконанню.

Відповідно до наданих позивачем розрахунків, заборгованість відповідача складається з 2 000,00 доларів США, де станом на день звернення з позовом до суду середній курс долара США становить 41,00 грн за 1 долар США, тобто сума основного боргу в гривнях становить 82 000,00 грн. (а.с.11,12) Також, внаслідок порушення відповідачем зобов`язання повернути кошти в строк до 22.04.2024 р. до нього застосовується пеня в розмірі 5 % від суми позичених коштів щодобово, що станом на 18.06.2024 р. становить 3 450,27 грн. Разом з цим, до невиплачених коштів в строк застосовується три проценти річних від простроченої суми, що становить 383,11 грн. Таким чином, загальна заборгованість становить 85 833,38 грн, з яких: 82 000,00 грн сума боргу, 3 450,27 грн пеня в розмірі подвійної облікової ставки, 383,11 грн три відсотки річних. (а.с.4,5)

Згідно із ст. ст. 1046, 1047 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей визначених родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики та його умов можу бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Частиною 1 ст. 1049 ЦК України, передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦПК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов позики та ЦК, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно із ст. 610 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки у вигляді сплати неустойки. За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно із ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобв`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встновленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Разом з цим, відповідно до п.18 "Прикінцевих та перехідних положення" Цивільного кодексу України У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Отже, з огляду на те, що воєнний стан триває на даний час, то з первісного відповідача слід стягнути лише суму основної заборгованості.

Наведене дає підстави вважати вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення суми основної заборгованості правомірними, а первісного відповідача таким, що на виконання умов договору повинен відповідати за цивільними зобов`язаннями, сплативши на користь позивача відповідну суму боргу.

Що стосується судових витрат, то суд дійшов до такого висновку.

04.06.2024 р. ОСОБА_1 уклав договір № 20/24 з ОСОБА_5 про надання правничої допомоги. (а.с.13)

Згідно із детальним описом робіт (наданих послуг) від 18.06.2024 р., виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, а також робіт, що будуть надані під час розгляду справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості згідно розписки від 12.04.2024 р., встановлено, що первісний позивач поніс судові витрати пов`язані із наданням правової допомоги у сумі 10 000,00 грн. (а.с.14)

Відповідно до детального опису робіт (наданих послуг) від 19.05.2025 первісний позивач додатково поніс витрати у розмірі 5000,00 грн.

Задовольняючи первісні позовні вимоги частково, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, з первісного відповідача на користь первісного позивача необхідно, пропорційно до задоволених позовних вимог, стягнути частину понесених ним та документально підтверджених витрат на сплату судового збору за подання позовної заяви у розмірі 1 157,11 грн, а також за послуги з надання професійної правової допомоги в сумі 14330,09 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 76, 141, 258, 263-265, 279, 354-355 ЦПК України, ст. ст. 207, 208, 218, 1046, 1047, 1049 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2 000 (дві тисячі) доларів США 00 центів основної заборгованості.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору недійсним - відмовити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 частину понесених ним витрат на сплату судового збору за подання позовної заяви у розмірі 1 157 (одна тисяча сто п`ятдесят сім) грн 11 коп, а також за послуги з надання професійної правової допомоги в сумі 14330 (чотирнадцять тисяч триста тридцять) грн 09 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга буде подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.О. Кухта