Провадження № 2/761/2292/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2025 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Мальцева Д.О.,

за участю секретаря: Губенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Страхова компанія «ББС ІНШУРАНС», ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування, пені, три відсотка річних, інфляційних витрат, матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

ВСТАНОВИВ:

В червні 2024 року представник позивача ОСОБА_1 , адвокат Ковалевська Дар`я Сергіївна, звернулась до Шевченківського районного суду міста Києва з позовом до АТ «СК «ББС ІНШУРАНС», ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування, пені, три відсотка річних, інфляційних витрат, матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відповідно до якого просила суд з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог:

- стягнути з АТ «СК «ББС ЦНШУРАНС» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 33 140,11 грн., пеню у розмірі 4538,82 грн., 3% річних у розмірі 1122,00 грн., збитки від інфляції у розмірі 4 154,06 грн.

- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 243 374,45 грн., відшкодування моральної шкоди у розмірі 5 000,00 грн.

- стягнути з відповідачів судові витрати.

Свої позовні вимоги позивач мотивує вимоги тим, що 10 жовтня 2023 року о 08 год. 45 хв. в м. Мукачево по вул. Росвигівська відбулась ДТП за участю транспортного засобу «Skoda Fabia» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням відповідача-2 ОСОБА_2 та транспортного засобу «Renault Koleos» д.н.з. НОМЕР_2 , що належить позивачу ОСОБА_1 на праві власності. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області №303/9842/23 від 25.10.2023 року, відповідача-2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, цивільно-правова відповідальність якого була застрахована у відповідача-1 АТ «СК «ББС ІНШУРАНС», згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 213533103. Позивач звернувся до відповідача-1 з повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду та заявою про виплату страхового відшкодування, страховиком в свою чергу було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 115 038,22 грн без узгодження з позивачем, однак сторона позивача не погоджується із розміром визначеної відповідачем-1 страхової суми посилаючись на її заниження. Таким чином, враховуючи недостатність страхової виплати для повної компенсації завданого збитку позивач з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог просив стягнути з відповідача-1 страхове відшкодування у розмірі 33 140,11 грн., пеню у розмірі 4 538,82 грн., 3% річних у розмірі 1 122,00 грн., збитки від інфляції у розмірі 4 154,06 грн., а також з відповідача-2 стягнути матеріальну шкоду (збитки) у розмірі 243 374,45 грн., відшкодування моральної шкоди у розмірі 5 000,00 грн.

12.06.2024 протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали позову передані на розгляд судді Мальцева Д.О.

14.06.2024 ухвалою судді Шевченківського районного суду міста Києва Мальцева Д.О. відкрито провадження, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

23.07.2024 року на адресу суду від представника відповідача-1 Акціонерного товариства Страхова компанія «ББС Іншуранс» - О.Молдавська надійшов відзив на позовну заяву із викладенням заперечень проти неї.

31.07.2024 року на адресу суду від відповідача-2 ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву із викладенням заперечень проти неї.

02.08.2024 року на адресу суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, а також заява про перехід від спрощеного позовного провадження до загального та клопотання про призначення експертизи.

09.09.2024 року ухвалою судді Шевченківського районного суду м.Києва Мальцева Д.О. клопотання представника позивача задоволено та здійснено перехід з розгляду в порядку спрощеного провадження цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до АТ «Страхова компанія «ББС Іншуранс», ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування, пені, три відсотка річних, інфляційних витрат, матеріальної та моральної шкоду завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

16.10.2024 року ухвалою судді Шевченківського районного суду м.Києва Мальцева Д.О. клопотання представника позивача про призначення судової авто товарознавчої експертизи - задоволено та призначено у цивільній справі судову автотоварознавчу експертизу проведення якої доручено Закарпатському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України (Закарпатська область, Ужгородський район, смт.Середнє, вул.Лінська,9).

04.03.2025 року з Закарпатського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України на адресу суду, надійшов висновок експерта №СЕ-19/107-24/13273-АВ від 25.02.2025 року та матеріали цивільної справи.

04.03.2025 року ухвалою судді Шевченківського районного суду м.Києва Мальцева Д.О. поновлено провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до АТ «СК «ББС Іншуранс», ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування, пені, три відсотка річних, інфляційних витрат, матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та призначено справу до розгляду в судовому засіданні.

10.04.2025 року від представника позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог.

Протокольною ухвалою суду від 23.06.2025 року закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті.

Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явились, про дату місце та час судового розгляду були повідомлені належним чином, на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги просили задовольнити.

Відповідач-1 в судове засідання не з`явився, про дату місце та час судового розгляду був повідомлений належним чином.

Відповідач-2 в судове засідання не з`явився, про дату місце та час судового розгляду був повідомлений належним чином.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст. 223 ЦПК України).

Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши матеріали справи доказами, суд встановив, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 06.01.2021 позивач є власником ТЗ «Renault Koleos» д.н.з. НОМЕР_2 .

Судом встановлено, що 10.10.2023 року о 08 год. 45 хв. в м. Мукачево по вул. Росвигівська відбулась ДТП за участю транспортного засобу «Skoda Fabia» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 та транспортного засобу «Renault Koleos» д.н.з. НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 на праві власності.

Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області по спрві №303/9842/23 від 25.10.2023 року (суддя Іваненко О.В.), відповідача-2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Отже, дорожньо-транспортна пригода сталась з вини ОСОБА_2 та на підставі ч. 6 ст. 82 ЦПК України ця обставина не підлягає доказуванню.

Згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 213533103 від 28.02.2023 року на момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія ТЗ «Skoda Fabia» д.н.з. НОМЕР_1 була застрахована відповідачем-1. Страхова сума за шкоду, заподіяну майну за полісом № 213533103 від 28.02.2023 року становить 160 000,00 грн, а франшиза становить 0 (нуль) грн.

Відповідно до складеного на замовлення відповідача-1 звіту №37181 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, дата складання 03.12.2023, дата оцінки 10.10.2023, вартість збитків, заподіяних пошкодженням ТЗ «Renault Koleos» д.н.з. НОМЕР_2 становить: 115 038,22 грн.

Згідно Звітом про оцінку вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу № 453/11-23 від 01.12.2023 року, дата оцінки 27.11.2023 р., вартість відновлювального ремонту ТЗ «Renault Koleos» д.н.з. НОМЕР_3 становить 322 831,23 грн., вартість матеріального збитку з урахуванням ПДВ становить 178 377,36 грн., без урахування ПДВ становить 160 161,85 грн.

Відповідачем позивачеві виплачено 115 038,22 грн без узгодження вказаної виплати з позивачем проти чого сторонами не заперечується.

Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи №СЕ-19/107-24/13273-АВ від 25.02.2025 року, ринкова вартість КТЗ «Renault Koleos» д.н.з. НОМЕР_3 станом на день ДТП 10.10.2023 р. складала 372 821,00 грн, а на 19.02.2025 р. - 451 640,00 грн.; вартість відновлювального ремонту КТЗ «Renault Koleos» д.н.з. НОМЕР_3 станом на день ДТП 10.10.2023 р. складала 343 685,42 грн, а на 19.02.2025 р. - 391 552,78 грн; вартість матеріального збитку станом на день ДТП 10.10.2023 р. з урахуванням ПДВ складала 177 814,00 грн, а станом на 19.02.2025 р. - 172 478,00 грн. Крім того, листом Закарпатського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 08.04.2025 року повідомлено, що розмір податку на додану вартість, що включений до матеріального збитку, станом на день ДТП - 10.10.2023 р становить 29 635,67 грн.

Ухвалою суду від 16.10.2024 оплату за проведення експертизи покладено на позивача.

Згідно Рахунку №159 від 19.12.2024 року вартість експертизи становить: 4 059,09 грн. в тому числі ПДВ. Позивачем проведено оплату експертизи в сумі: 4 059,09 грн. по платіжній інструкції № 0.0..1 від 09.01.2025 року.

Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (ст. 1 Закону України «Про страхування»).

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 ЦК України).

Види обов`язкового страхування в Україні визначені у ст. 7 Закону України «Про страхування». До них п. 9 ч. 1 вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України регламентується Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 21 травня 2024 року.

Відповідно до ч. 6 Розділу VI Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 21 травня 2024 року, що набрав чинності 01 січня 2025 року, дія положень цього Закону поширюється виключно на страхові випадки, які настали за договорами страхування, що набрали чинності після введення в дію цього Закону. Договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що укладені та набрали чинності до введення в дію цього Закону, продовжують діяти на умовах, що були чинними на день набрання чинності такими договорами.

Тобто, відносини між відповідачем-1 та позивачем внаслідок настання страхового випадку 10 жоавтня 2023 року регулюються діючим на момент укладення Полісу № 213533103 Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» 2004 року (далі по тексту Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (ст. 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст. 5 Закону).

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

За змістом Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (ст. ст. 9, 22-31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми.

Відповідно до положень п. п. 1.4. та 1.7. ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» забезпеченим транспортним засобом, є транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована, а саме страхувальником та іншими особами, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом.

Відповідно до п. 1.7, 1.8 цього Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальники - юридичні особи та дієздатні громадяни, що уклали із страховиками договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу; забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована; страховий поліс - єдина форма внутрішнього договору страхування, яка посвідчує укладення такого договору.

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі № 755/18006/15-ц, провадження № 14-176цс18, від 03.10.2018 року у справі № 760/15471/15-ц , провадження № 14-316цс18).

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до п. 12.1 ст. 12. Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Відповідно до ст. 29 Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

У ч. 1 ст. 25 Закону України «Про страхування» визначено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Відповідно до п. 35.1 ст. 35 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування.

Відповідно до вимог ч. 1 п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик не пізніше 90 днів з моменту отримання заяви про виплату страхового відшкодування, у випадку прийнятого позитивного рішення, повинен сплатити таке відшкодування.

Відповідно до вимог п. 36.4. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування).

Як вбачається з матеріалів справи позивачем на виконання вищевказаних вимог закону було вчинено відповідні дії.

Як підтверджується учасниками справи та не оспорюється ними, відповідачем-1 прийнято управлінське рішення про здійснення страхового відшкодування позивачу у сумі 115 038,22 грн без узгодження з позивачем.

Відповідно до Висновку експерта №СЕ-19/107-25/13273-АВ від 25.02.2025 року Закарпатського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, ринкова вартість КТЗ «Renault Koleos» д.н.з. НОМЕР_3 станом на день ДТП 10.10.2023 р. складала 372 821,00 грн, а на 19.02.2025 р. - 451 640,00 грн.; вартість відновлювального ремонту КТЗ «Renault Koleos» д.н.з. НОМЕР_3 станом на день ДТП 10.10.2023 р. складала 343 685,42 грн, а на 19.02.2025 р. - 391 552,78 грн; вартість матеріального збитку станом на день ДТП 10.10.2023 р. з урахуванням ПДВ складала 177 814,00 грн, а станом на 19.02.2025 р. - 172 478,00 грн. До того ж листом Закарпатського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 08.04.2025 року зазначено, що розмір податку на додану вартість, що включений до матеріального збитку, станом на день ДТП - 10.10.2023 р становить 29 635,67 грн.

Згідно вимогам п. 32 Національного Стандарту № 1 у разі виникнення необхідності у визначенні розміру ймовірного страхового відшкодування оцінка застрахованого майна проводиться з урахуванням умов страхування та дотриманням принципів корисності і заміщення. Для застрахованого майна, подібного до майна, що продається (купується) на ринку, оцінка розміру ймовірного страхового відшкодування проводиться виходячи з характеристики майна на дату заподіяння збитків до настання страхового випадку шляхом розрахунку прямих збитків.

Відповідно до п. 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Отже, вартість матеріального збитку без ПДВ станом на день ДТП 10.10.2023 року згідно Висновку експерта №СЕ-19/107-25/13273-АВ від 25.02.2025 року Закарпатського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України становить 148 178,33 грн (177 814,00 грн - 29 635,67 грн.).

Оскільки відповідачем-1 добровільно 07.12.2023 року здійснено виплату страхового відшкодування позивачу у неповному розмірі 115 038,22 грн., то доплаті страхового відшкодування відповідачем-1 позивачу підлягає сума у розмірі 33 140,11 грн. (148 178,33 грн - 115 038,22 грн).

Крім того суд зазначає, що страховик зобов`язаний, зокрема у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором (пункт 3 частини першої статті 988 ЦК України).

У разі несплати страховиком страхувальнику або іншій особі страхової виплати страховик зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом (частина перша статті 992 ЦК України).

Якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків (частина перша статті 624 ЦК України).

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом.

Крім того, у п. 36.5 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в Постанові від 11 грудня 2019 року по справі №761/6406/16-ц наголосив, що грошовим слід вважати зобов`язання, що складається, зокрема, з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій відповідає кореспондуючий обов`язок боржника сплатити кошти на користь кредитора.

Саме до таких грошових зобов`язань належить укладений договір про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оскільки він установлює ціну договору - страхову суму. З огляду на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія частини другої ст. 625 ЦК України як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.

При цьому Велика Палата Верховного Суду у Постанові від 10 квітня 2018 року у справі №910/10156/17 (провадження №12-14гс18) вказала, що приписи статті 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 1 червня 2016 року у справі №3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема, і з факту завдання шкоди особі.

Із аналізу наведених норм вбачається, що несплата страховиком страхового відшкодування у повному обсязі у передбачені законодавством строки, є неналежним виконанням грошового зобов`язання, внаслідок чого має місце прострочення виконання такого зобов`язання.

Надаючи оцінку наданому позивачем розрахунку заборгованості, суд враховує, що 20.11.2023 року позивачем було подано заяву про страхове відшкодування відповідачу-1, то останній 90-й день для здійснення страхового відшкодування, на виконання ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» скінчився 20.02.2024 року, тому позивач абсолютно правомірно вважає першим днем прострочення страхового відшкодування - 21.02.2024 року.

Відповідно, суд погоджується з початком розрахункового періоду, наданим позивачем для обрахунку часу прострочення, починаючи з 21.02.2024 року по дату, яка заявлена Позивачем у заяві на збільшення позовних вимог та приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача-1 на користь позивача пені у розмірі 4 538,82 грн., 3% річних у розмірі 1 122,00 грн. та збитки від інфляції у розмірі 4 154,06 грн.

В силу положень ст. 1194 ЦК України саме, на особу, яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, та яка винна у настанні дорожньо-транспортної пригоди, покладається обов`язок по відшкодуванню різниці між розміром матеріальних збитків, які визначається, як витрати, яких особа повинна зробити для відновлення пошкодженої речі, та сплаченою сумою страхового відшкодування.

Згідно з ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Зазначений правовий висновок враховано у Постановах Верховного Суду у справах №753/286/16 від 11 квітня 2019 року; № 753/4696/16-ц від 30 жовтня 2019 року; № 757/33065/18-ц від 21 липня 2021 року; № 761/14285/16-ц від 22 квітня 2019 року; № 761/41395/16-ц від 25 листопада 2019 року; № 522/1251/15-ц від 18 лютого 2020 року; №754/1114/15-ц від від 14 лютого 2018 року; №587/1080/16-ц від 13 червня 2019 року; №370/2787/18 від 17 жовтня 2019 року; №755/5374/18 від 21 лютого 2020 року, №756/2632/17 від 22 квітня 2020 року; № 755/7666/19 від 15 жовтня 2020 року; № 709/370/20 від 16 лютого 2022 року тощо.

Як зазначено в Постанові Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 лютого 2022 року по справі № 757/54513/16:

"Системний аналіз статті 22 ЦК України частини другої статті 1192, статті 1194 ЦК України дозволяє дійти висновку, що реальними збитками, які підлягають відшкодуванню є саме вартість відновлювального ремонту без урахування зносу.".

Згідно зі ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Отже, оскільки відповідно до Висновку експерта №СЕ-19/107-25/13273-АВ від 25.02.2025 року, вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу «Renault Koleos» д.н.з. НОМЕР_3 станом на дату складання Висновку експерта 19.02.2025 становить 391 552,78 грн, то суд приходить до висновку про стягнення з відповідача-2, як з особи яка завдала позивачу збитків, на користь позивача майнової шкоди (збитків), що становлять різницю між вартістю відновлювального ремонту без урахування зносу станом на 19.02.2025 р. (391 552,78 грн.) та повним страховим відшкодуванням (148 178,33 грн) у розмірі 243 374,45 грн.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

В результаті протиправних дій відповідача було спричинення пошкодження майна позивача, що безумовно вплинуло на якість його повсякденного життя, в тому числі за рахунок того, що позивач був вимушений витрачати час на пошук експертної організації, звертатись до СТО та страхової компанії, звертатися за допомогою до юристів і т.д.

Оцінюючи глибину, тривалість душевних страждань, кількість часу та зусиль витрачених для вчинення дій необхідних для відновлення порушеного права, систематичність, порушення прав позивача, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, враховуючи вимоги розумності, справедливості, виваженості позивачу завдано моральної шкоди, яку він визначає в розмірі 5 000,00 грн.

Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. Відповідальність заподіювача шкоди без вини може мати місце лише у випадках, спеціально передбачених законодавством.

Згідно п.9 цієї Постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

У випадках, коли межі відшкодування моральної шкоди визначаються у кратному співвідношенні з мінімальним розміром заробітної плати чи неоподатковуваним мінімумом доходів громадян, суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати чи неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що діють на час розгляду справи.

Відповідно до ст.237-1 цього Кодексу відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Відшкодування моральної шкоди може бути покладено на відповідача лише за наявності передбачених законом умов, сукупність яких утворює склад правопорушення, яке є підставою для цивільно-правової відповідальності.

Виходячи з вищевикладеного вимога в частині про відшкодування моральної шкоди в розмірі 5 000,00 грн. також підлягає задоволенню.

Суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до АТ «СК «ББС ІНШУРАНС», ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування, пені, три відсотка річних, інфляційних витрат, матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди підлягає задоволенню в повному обсязі.

Згідно ч. 1 і ч. 2 ст. 141 ЦПК України, 1. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 2. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При поданні позову позивач сплатив 2172,50 грн. - судового збору по квитанції 0.0..1 від 10.06.2024 року та доплатив 741,00 грн при поданні заяви про збільшення позовних вимог, що підтверджується квитанцією 0.0..1. Тобто загальний розмір сплаченого позивачем судового збору склав 2 913,50 грн.

Надання позивачеві платної правничої допомоги підтверджується укладеним між позивачем і адвокатським бюро «Ковалевська та партнери» договором про надання професійної правничої (правової) допомоги №01/04 від 01 квітня 2024 року, копією платіжної інструкції про сплату правничої допомоги від 04 квітня 2024 року, детальним описом наданих послуг професійної правничої допомоги від 02.08.2025 на суму 20000 грн., ордером серія АА № 1453746 від 07.06.2024, свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю серія КВ № 001215 від 29.06.2021.

Вказані судови витрати позивача покладаються на відповідачів пропорційно розміру задоволених позовних вимог до кожного відповідача.

Керуючись ст. ст. 263-265 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до АТ «СК «ББС ІНШУРАНС», ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування, пені, три відсотка річних, інфляційних витрат, матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди- задовольнити.

Стягнути з Акціонерного товариства «Страхова компанія «ББС ІНШУРАНС» (, місцезнаходження 04050, Україна, місто Київ, вулиця Білоруська, будинок, 3) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації АДРЕСА_1 ) страхове відшкодування в розмірі у розмірі 33 140,11 грн., пеню у розмірі 4 538,82 грн., 3% річних у розмірі 1 122,00 грн., збитки від інфляції у розмірі 4 154,06 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_5 , адреса реєстрації АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації АДРЕСА_1 ) матеріальну шкоду (збитки) у розмірі 243 374,45 грн., відшкодування моральної шкоди у розмірі 5 000,00 грн.

Стягнути з Акціонерного товариства «Страхова компанія «ББС ІНШУРАНС» (, місцезнаходження 04050, Україна, місто Київ, вулиця Білоруська, будинок, 3) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 407,89 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 2 800,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_5 , адреса реєстрації АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 2 505,61 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 17 200 грн.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: