Провадження №: 2-з/752/165/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про забезпечення позову

28.07.2025 Голосіївський районний суд міста Києва у складі головуючої судді Кирильчук І. А., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя,

в с т а н о в и в:

21 липня 2025 року через систему «Електронний суд» до Голосіївського районного суду міста Києва надійшов цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, у якій позивач просить суд:

1)Здійснити поділ спільного майна подружжя, які є об`єктами права спільної сумісної власності.

2)В порядку поділу майна подружжя виділити у власність ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків № НОМЕР_1 , наступні об`єкти нерухомості:

· трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 88,90 кв. м.

· машино-місця за АДРЕСА_2 ;

· машино-місця за АДРЕСА_3 ;

· машино-місця за АДРЕСА_4 .

3)В порядку поділу майна подружжя виділити у власність ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків № НОМЕР_2 , наступні об`єкти нерухомості:

· однокімнатну квартиру за АДРЕСА_5 ;

· однокімнатну квартиру за АДРЕСА_6 .

Одночасно з позовною заявою представником ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подано заяву про забезпечення позову.

Заяву мотивовано тим, що з 08 жовтня 1987 по 31 жовтня 2016 року позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 21 жовтня 2016 року у справ №752/6326/16-ц було розірвано, за позовом ОСОБА_3 .

Під час шлюбу сторонами було придбано за договором купівлі-продажу цінних паперів № 226БВ108 та інвестиційного договору про участь у будівництві об`єкту нерухомості №34-ф-ГС від 30 червня 2015 року цінні папери на однокімнатну квартиру за АДРЕСА_7 . Кошти за цінні папери були повністю сплачені 09 липня 2015 року, що підтверджується відповідним актом виконання зобов`язань від 09 липня 2015 року.

Так само за договором купівлі-продажу цінних паперів №227БВ108, та інвестиційного договору про участь у будівництві об`єкту нерухомості №35-ф-ГС від 30 червня 2015 року цінні папери на однокімнатну квартиру за АДРЕСА_8 . Кошти за цінні папери так само були повністю сплачені 09 липня 2015 року, що підтверджується відповідним актом виконання зобов`язань від 09 липня 2015 року.

Крім цього, відповідно до попереднього договору купівлі-продажу машино-місць від 26 червня 2015 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Панченком О.В., зареєстрованим в реєстрі за № 1324, укладеного між ТОВ «СТРОМКОМПЛЕКТ» та ОСОБА_3 були придбані парко місця АДРЕСА_18 , кошти за які були повністю сплачені під час підписання попереднього договору купівлі-продажу.

За дані об`єкти нерухомості кошти сплачував особисто ОСОБА_1 та діяв відповідно до доручення №2266 в інтересах ОСОБА_3 . Тобто всі вищевказані об`єкти нерухомості були придбані та оплачені під час шлюбу, є спільною сумісною власністю сторін та відповідно підлягають поділу між сторонами. Будинок було введено в експлуатацію у 2016 році, та будинку присвоєна адреса АДРЕСА_12. Таким чином будівельна адреса будинку АДРЕСА_12 була змінена на АДРЕСА_12 для всіх вищеперерахованих об`єктів нерухомості.

Відповідач ОСОБА_3 , на ім`я якої були оформлені дані об`єкти нерухомості, свідомо не оформлювала право власності на себе, чекаючи розірвання шлюбу з ОСОБА_1 , з метою не допущення їх поділу.

Відповідно до інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майна вбачається, що відповідач ОСОБА_3 11 червня 2025 року оформила дані об`єкти нерухомості на своє ім`я.

При цьому, квартира за АДРЕСА_7 була зареєстрована як квартира АДРЕСА_6 .

Так само квартира за номером АДРЕСА_8 була зареєстрована як квартира АДРЕСА_5 .

У цей же день, 11 червня 2025 року, були зареєстровані на праві власності і парко-місця, їх нумерація не змінилася АДРЕСА_12 стала, як і у всього будинку АДРЕСА_12.

Крім цього, ще перебуваючи у шлюбі, 03 березня 2016 року ОСОБА_3 уклала з ОСОБА_4 , яка є їх спільною дочкою, договір дарування квартири АДРЕСА_14 , який було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Войнарською І.А. та зареєстровано за №141, відповідно до якого ОСОБА_3 (дарувальник) передала безоплатно у власність (подарувала), а інша особа ОСОБА_4 (обдарована) прийняла у власність квартиру АДРЕСА_14 . Пунктом 3.2 вказаного договору дарування квартири, дарувальник діє за згодою свого чоловіка - ОСОБА_1 , справжність підпису якого на заяві про згоду засвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Козаєвою Н.М. 02 березня 2016р. та зареєстровано в реєстрі за № 660.

Але в дійсності ОСОБА_1 такої згоди не надавав і не підписував. Рішенням суду, яке набрало законної сили 05 лютого 2019 року, справа №761/21742/17 визнано недійсною заяву ОСОБА_1 про надання згоди ОСОБА_3 подарувати, підписати та укласти договори дарування нерухомого майна, посвідчену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Казаєвою Н. М. 02.03.2016 року, зареєстровану нотаріальних дій в за реєстрі №660 (нотаріальний бланк НАТ 994037).

Так само, у цей же день, тобто 03 березня 2016 року, на підставі підробленої заяви-згоди ОСОБА_1 . ОСОБА_3 незаконно вивела з розподілу майна ще два спільні об`єкти нерухомості, уклавши з ОСОБА_4 договір дарування, а саме будинок та земельну ділянку, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_15 , які були посвідчені тим самим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Войнарською І.А. та зареєстровано в реєстрі за №135 та 136 відповідно. Дані договори так само визнаються недійсними справа №363/2982/16-ц, що розглядається Вишгородським районним судом Київської області.

За фактом шахрайських дій та підробки підпису ОСОБА_1 в заяві від 02 березня 2016р. (серія НАТ № 994937, що була посвідчена приватним нотаріусом Козаєвою Н.М.) Дарницьким управлінням поліції до ЄРДР 28 липня 2016 р.оку внесено відомості про кримінальне провадження № 20000177 щодо вчинення приватним нотаріусом Козаєвою Н. М. за попередньою змовою з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 кримінального правопорушення

Дане кримінальне провадження, на сьогоднішній день, передано до Печерського районного суду м. Києва, з обвинувальним актом щодо ОСОБА_3 за ч.3, ст. 358, ч.4 ст. 358, ч. 4 ст.190 КК України, справа757/20551/18-к. Враховуючі свідомі та шахрайські дії ОСОБА_3 направлені на незаконне заволодіння спільним та особистим майном ОСОБА_1 , вона може у будь-який момент вчинити навіть кримінальний злочин з метою заволодіння майном, що також підтверджує необхідність забезпечення позову. Крім цього, ОСОБА_3 отримала свідоцтва на зазначене нерухоме майно, яке було придбано у шлюбі, саме з метою того, щоб оформити його, як нерухомість, вже після розірвання шлюбу, що дозволить їй юридично правильно та безперешкодно продати його, що зробить неможливим виконання рішення суду.

Тому у ОСОБА_1 наявні обґрунтовані підстави вважати, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у цій справі, у разі невжиття заходів забезпечення позову, оскільки ОСОБА_3 вже обвинувачується у вчиненні кримінального злочину в особливо великих розмірах, що здійснено за попередньою змовою групою осіб за ч.3, ст. 358, ч.4 ст. 358, ч. 4 ст.190 КК України, направлене на заволодіння спільним та особистим майном ОСОБА_1 .

З урахуванням заявлених позовних вимог та вимог закону, а також з огляду на існуючий ризик відчуження спірного нерухомого майна, що утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог, забезпечення позову у даній справі є необхідним та доцільним.

Посилаючись на вказані обставини, заявник просив накласти арешт на:

- однокімнатну квартиру за АДРЕСА_5 ;

- однокімнатну квартиру за АДРЕСА_6 ;

- машино-місця за АДРЕСА_2 ;

- машино-місця за АДРЕСА_3 ;

- машино-місця за « 52, розташоване на першому поверсі (рівні) Документ сформований в системі «Електронний суд» 21.07.2025 5 підземного паркінгу по АДРЕСА_12 .

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 24 липня 2025 року, заяву про забезпечення позову передано на розгляд судді Кирильчук І. А.

Суд, вивчивши доводи поданої заяви, дослідивши додатки до неї, дійшов таких висновків.

Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом частини першої статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Заява про забезпечення позову має відповідає вимогам, які містяться у Главі 10 Розділу І ЦПК України.

Відповідно до вимог частин першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, забезпечення позову - це вжиття судом, в провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом про присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення. Такий інститут цивільно-процесуального законодавства передбачений з метою попередження несумлінних дій відповідача, який може, наприклад, сховати або продати майно, тобто з метою усунення утруднення або неможливості виконання рішення.

Тобто, однією із причин, в зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, може бути припущення особи щодо обставин, що несуть загрозу невиконання або утруднення виконання можливого рішення.

Згідно із положеннями частини першої статті 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову (пункт 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»).

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Види забезпечення позову визначені положеннями статті 150 ЦПК України, до них належать: накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; накладення арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; заборона вчиняти певні дії; встановлення обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; заборона іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупинення продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; зупинення митного оформлення товарів чи предметів; арешт морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; інші заходи у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати або знецінити, якщо такі дії відповідача можуть призвести у майбутньому до того, що виконання рішення суду про присудження може бути утрудненим або взагалі неможливим.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина третя статті 150 ЦПК України).

Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті (частина десята статті 150 ЦПК України).

Вирішуючи питання про забезпечення позову та приймаючи відповідне рішення, суд зобов`язаний враховувати обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, та зазначені ним докази, що підтверджують кожну обставину.

Згідно із пунктами 4, 5, 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

При цьому під забезпеченням позову слід розуміти сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 17 грудня

2018 року у справі № 914/970/18, від 10 листопада 2020 року у справі № 910/1200/20.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Особа, яка подала заяву про забезпечення, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову.

З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів із врахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної заяви, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Зі змісту позовної заяви та заяви про забезпечення позову вбачається, що між сторонами виник спір з приводу поділу нерухомого майна, набутого у шлюбі, а саме:

· трикімнатної квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 88,90 кв. м.

· машино-місця за АДРЕСА_2 ;

· машино-місця за АДРЕСА_3 ;

· машино-місця за АДРЕСА_4 ;

· однокімнатної квартири за АДРЕСА_5 ;

· однокімнатної квартири за АДРЕСА_6 , яке, як вважає позивач, є спільною сумісною власністю подружжя та право власності на яке зареєстровано за відповідачем ОСОБА_3 .

Обґрунтовуючи необхідність застосування заходів забезпечення позову, заявник зазначав, що існує реальна загроза невиконання можливого рішення суду, оскільки спірне майно може бути відчужено на користь третіх осіб, оскільки ОСОБА_3 вже обвинувачується у вчиненні кримінального злочину в особливо великих розмірах, що здійснено за попередньою змовою групою осіб за ч.3, ст. 358, ч.4 ст. 358, ч. 4 ст.190 КК України, направлене на заволодіння спільним та особистим майном ОСОБА_1 .

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 08 липня 2025 року № 434621200, квартира АДРЕСА_6 , загальною площею 62,3 кв. м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 000, на праві власності належить ОСОБА_3 (реєстрація права власності - 11 червня 2025 року);

- квартира АДРЕСА_5 , загальною площею 56,9 кв. м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 000, на праві власності належить ОСОБА_3 (реєстрація права власності - 11 червня 2025 року);

- машиномісце № НОМЕР_3 за адресою: АДРЕСА_12 , загальною площею 21,6 кв. м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 000, на праві власності належить ОСОБА_3 (реєстрація права власності - 11 червня 2025 року);

- машиномісце № НОМЕР_4 за адресою: АДРЕСА_12 , загальною площею 15,6 кв. м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 000, на праві власності належить ОСОБА_3 (реєстрація права власності - 11 червня 2025 року);

- машиномісце № НОМЕР_5 за адресою: АДРЕСА_12 , загальною площею 22,3 кв. м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 000, на праві власності належить ОСОБА_3 (реєстрація права власності - 11 червня 2025 року).

Відтак, з метою недопущення до вирішення спору по суті відчуження ОСОБА_3 спірного нерухомого майна, що може призвести до нових спорів, суд погоджується з доводами заявника про необхідність накладення арешту на об`єкти нерухомого майна, які зазначені ним у заяві про забезпечення позову.

Окрім того, суд наголошує, що забезпечення позову є тимчасовим обмеженням щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача. Таке тимчасове обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Викладене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від

14 лютого 2022 року в справі № 367/3628/21 (провадження № 61-14886св21).

Такий вид забезпечення позову, як накладення арешту на майно, відповідає положенням статті 150 ЦПК України, є співмірним з позовними вимогами, з якими заявник має намір звернутися до суду, з огляду на наявність у ОСОБА_3 можливості відчужити спірне майно, що може призвести до необхідності нових звернень до суду, враховуючи, що заявником обґрунтовано наведене припущення про те, що невжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду про задоволення позову та призвести до порушення його прав та законних інтересів, та неможливості їх поновлення.

При цьому, накладення арешту на об`єкти нерухомого майна не призведе до невиправданого обмеження майнових прав ОСОБА_3 оскільки арештоване майно фактично зберігається в користуванні ОСОБА_3 , а обмежується лише можливість його відчужити.

Керуючись статтями 149, 153 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя - задовольнити.

Накласти арешт на об`єкти нерухомості:

- однокімнатну квартиру АДРЕСА_5 ;

· однокімнатну квартиру АДРЕСА_6 ;

· машино-місце за АДРЕСА_2 ;

· машино-місце за АДРЕСА_3 ;

· машино-місце за АДРЕСА_4 .

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Строк пред`явлення ухвали для виконання складає три роки.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Копію ухвали суду для виконання направити до відповідних компетентних органів.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Дані про стягувача: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_16 .

Дані про боржника: ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_17 .

Ухвала виготовлена 28 липня 2025 року.

Суддя І. А. Кирильчук