ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2025 року

м. Черкаси

Справа № 704/84/23
Провадження № 22-ц/821/25/25
Категорія: 308000000

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Василенко Л. І.,

суддів: Карпенко О. В., Новікова О. М.,

секретаря - Глущенко І. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , Тальнівська державна нотаріальна контора,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Діхтяренко Майї Валентинівни на рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 25 січня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Тальнівської державної нотаріальної контори про визнання недійсним свідоцтв про право на спадщину за законом, у складі головуючого судді Дьяченка Д. О., -

в с т а н о в и в :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У січні 2023 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом, в якому просила визнати недійсними свідоцтво про право на спадщину за законом від 11.09.2020 за № 1518 видане на ім`я ОСОБА_2 про отримання у спадщину майна після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та свідоцтво про право на спадщину за законом від 11.09.2020 за № 1520, видане на ім`я ОСОБА_2 про отримання у спадщину майна після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позов мотивовано тим, що після смерті матері, в дядька залишилось належне йому майно, в тому числі і земельна ділянка, що розташована в АДРЕСА_1 та земельна ділянка, що розташована на території Звенигородського району за межами с. Зеленьків (Тальнівська територіальна громада).

Рішенням Тальнівського районного суду Черкаської області від 19.09.2022 позов ОСОБА_1 про продовження строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 задоволений.

27.10.2022 ОСОБА_1 звернулася до Тальніської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , однак з`ясувалося, що за заявою відповідача ОСОБА_2 , який є племінником померлого, 10.01.2020 в Тальнівській державній нотаріальній конторі була заведена спадкова справа за № 05/2020, а згодом на майно померлого ОСОБА_3 . Тальнівською державною нотаріальною конторою були виданні свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.09.2020 за № № 1518, 1520 (земельні ділянки) на ім`я відповідача ОСОБА_2 .

Постановою державного нотаріуса Тальнівської державної нотаріальної контори позивачці було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтв про право на спадщину на житловий будинок та земельну ділянку, що розташовані в АДРЕСА_1 та земельну ділянку, що розташована на території Звенигородського району за межами с. Зеленьків (Тальнівська територіальна громада) посилаючись на те, що відповідач ОСОБА_2 вже прийняв у спадщину все належне спадкодавцю ОСОБА_3 майно, тому провести перерозподіл спадщини ОСОБА_3 не має можливості.

Вказувала, що оскільки вона є тіткою померлого ОСОБА_3 , то відповідно до ст. 1263 ЦК України є спадкоємцем третьої черги.

Відповідач ОСОБА_2 є племінником померлого та відповідно до ч. 3 ст. 1266 ЦК України мав спадкувати лише ту частку спадщини, яка належала б за законом його матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Зазначала, що вона як спадкоємець третьої черги фактично була позбавлена права на отримання спадкового майна.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Тальнівського районного суду Черкаської області від 25.01.2024 позов ОСОБА_1 було задоволено. Визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 11.09.2020 № 1518 видане на ім`я ОСОБА_2 про отримання у спадщину майна після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та свідоцтво про право на спадщину за законом від 11.09.2020 за № 1520 видане на ім`я ОСОБА_2 про отримання у спадщину майна після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 , відповідно до ст. 1263 ЦК України, є спадкоємцем третьої черги після смерті ОСОБА_3 , а відповідач ОСОБА_2 , відповідно до ч. 3 ст. 1266 ЦК України, мав спадкувати лише ту частку спадщини, яка належала б за законом його матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини.

На думку суду, позивачкою доведено належними та допустимими доказами те, що видачею оспорюваних свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 були порушені її права.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Доводи особи, яка подала апеляційну скарги

01 квітня 2024 року, не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_2 подав через засоби поштового зв`язку апеляційну скаргу в якій, вважаючи рішення незаконним, просить його скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги вказує, що винесення рішення відбулося в один день з винесенням ухвали Тальнівського районного суду Черкаської області від 25.01.2024 у справі № 704/52/21. Вказана ухвала оскаржена до Черкаського апеляційного суду.

Зазначає, що ці дві справи тісно між собою пов`язані. І оскаржуване рішення залежить від вирішення справи № 704/52/21, оскільки предметом спору є майно, яке належало спадкодавцю ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 і він є спадкоємцем другої черги за правом представлення.

Вказує, що позивачка ОСОБА_1 , яка є рідною тіткою померлого ОСОБА_3 , є спадкоємцем третьої черги.

Після смерті ОСОБА_3 , у передбачений чинним законодавством 6 місячний термін відповідач звернувся до державного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Крім нього, ніхто інший такої заяви не подав.

ОСОБА_1 вирішила також взяти участь у спадкуванні і звернулася до Тальнівького районного суду Черкаської області з заявою про надання додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини.

Заочним рішенням Тальнівського районного суду Черкаської області від 19.09.2022 заяву ОСОБА_1 задоволено.

Скаржником було подано заяву про перегляд вище зазначеного заочного рішення, про що представник скаржника зазначав у заяві та просив не виносити рішення у даній справі до вирішення питання щодо заочного рішення від 19.09.2022.

Відзив на апеляційну скаргу на адресу Черкаського апеляційного суду не надходив.

Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Фактичні обставини справи встановлені судами

Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 4).

Згідно копії повторно виданого свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є донькою ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с. 12).

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 15.08.2020 № 7 прізвище ОСОБА_7 після державної реєстрації шлюбу змінено на ОСОБА_8 (а.с. 13).

Згідно архівної довідки від 16.09.2020 № К-110/05-08 батьками ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , були ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с. 14).

Відповідно до витягу з Державного реєстру акті цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 26.10.2022 № 3 прізвище ОСОБА_9 після державної реєстрації шлюбу змінено на ОСОБА_10 (а.с. 17).

Батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 30.09.2020 № 4 (а.с. 15).

Заочним рішенням Тальнівського районного суду Черкаської області від 19.09.2022 позов ОСОБА_1 про продовження строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 задоволений частково. Визначено ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном в три місяці з дня набрання рішенням законної сили (а.с.16).

Постановою державного нотаріуса Тальнівської державної нотаріальної контори Космін О. В. від 27.10.2022 ОСОБА_1 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтв про право на спадщину на житловий будинок та земельну ділянку, що розташовані в АДРЕСА_1 та земельну ділянку, що розташована на території Звенигородського району за межами с. Зеленьків (Тальнівська територіальна громада), призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . Державний нотаріус у постанові зазначив, що згідно даних Спадкового реєстру, спадкова справа після смерті ОСОБА_3 заведена в Тальнівській державній нотаріальній конторі за заявою племінника померлого ОСОБА_2 10.01.2020 за № 05/2020. На майно померлого видані свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.09.2020 за № 1518 та № 1520 (земельні ділянки) на ім`я ОСОБА_2 . Провести перерозподіл спадщини ОСОБА_3 та видати свідоцтва про право на спадщину на ім`я ОСОБА_1 немає можливості (а.с. 18).

У червні 2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 19.09.2022.

Ухвалою Тальнівського районного суду Черкаської області від 25.01.2024 заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення суду від 19.09.2022 у справі № 704/52/21 залишено без розгляду.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 23.04.2024 апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково, ухвалу Тальнівського районного суду Черкаської області від 25.01.2024 скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

29.04.2025 рішенням Тальнівського районного суду Черкаської області, яке набрало законної сили 29.05.2025, позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини залишено без задоволення.

Мотивувальна частина

Позиція Черкаського апеляційного суду

Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Учасники справи про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

28.07.2025 від представника ОСОБА_2 адвоката Діхтяренко М. В. через підсистему «Електронний суд» надійшла заява про розгляд справи без участі відповідача ОСОБА_2 та його представника

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

У постанові Верховного Суду від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18 суд дійшов висновку про те, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд апеляційної інстанції вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Мотиви, з яких виходить Черкаський апеляційний суд, та застосовані норми права

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції даним вимогам закону не відповідає виходячи з наступного.

Суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позову, оскільки видачею оспорюваних свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 були порушені права позивачки.

Проте, колегія суддів не погоджується із таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері (статті 1261-1262 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

За загальним правилом, визначеним ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернулася із позовом до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку на прийняття спадщини.

19.09.2022 заочним рішенням Тальнівського районного суду Черкаської області позов ОСОБА_1 про продовження строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 задоволений частково. Визначено ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном в три місяці з дня набрання рішенням законної сили

19.09.2023 представник ОСОБА_2 адвокат Дяхтяренко М. В. подала до суду першої інстанції заяву про неможливість розгляду справи у зв`язку з подачею ОСОБА_2 заяви про перегляд заочного рішення від 19.09.2022. Просила зупинити провадження у справі до вирішення питання щодо перегляду вище зазначеного заочного рішення.

Незважаючи на вказану заяву, суд першої інстанції виніс рішення у справі, яким задовольнив позов ОСОБА_1 та визнав оспорювані свідоцтва про право на спадщину за законом недійсними.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 30.05.2025 апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - адвоката Дяхтяренко М. В. на рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 25 січня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Тальнівської державної нотаріальної контори про визнання недійсним свідоцтв про право на спадщину за законом було зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 704/52/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

21.07.2025 провадження у даній справі поновлено у зв`язку з набранням 29.05.2025 законної сили рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 29.04.2025, яким позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини залишено без задоволення.

Завданням цивільного судочинства є ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня2019 року у справі № 638/2304/17, провадження № 61-2417сво19).

Таким чином, правом на звернення до суду з позовом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання її прав, свобод чи законних інтересів та, відповідно, таке цивільне право або інтерес може бути захищено судом у спосіб, який, зокрема, не суперечить чинному законодавству, договору та має бути ефективним.

Ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів позивача у цивільному процесі можливий за умови, що такі права, свободи чи інтереси справді порушені, а позивач використовує цивільне судочинство саме для такого захисту, а не з іншою метою.

При вирішенні спору важливе значення має встановлення наявності в особи, яка звернулася із позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист якого подано позов.

Відсутність права на позов у матеріальному розумінні тягне за собою прийняття рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин. Тобто, встановивши, що права або інтереси позивача не порушені, суд відмовляє в задоволенні позову за безпідставністю, недоведеністю чи необґрунтованістю.

У постановах від 09 лютого 2022 року у справі № 910/6939/20 (провадження № 12-45гс21) та від 16 листопада 2022 року у справі № 911/3135/20 (провадження № 12-10гс22) Велика Палата Верховного Суду вказувала, що правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів. При цьому суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Зважаючи на наявність судового рішення, яким відмовлено ОСОБА_1 у визначенні додаткового строку на прийняття спадщини, колегія суддів приходить до висновку про те, що права позивачки видачею свідоцтв про право на спадщину за законом ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_3 , не порушені.

Враховуючи наведене, апеляційний суд позбавлений можливості встановити наявність у позивачки порушеного відповідачем права та/або інтересу, та, виконуючи завдання цивільного судочинства, ефективно захистити таке порушене, невизнане право, свободу чи інтерес.

Відтак, суд першої інстанції передчасно прийшов до висновку, що видачею оспорюваних свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 були порушені права ОСОБА_1 , враховуючи відсутність підстав для задоволення позовної заяви.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно зі ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга представника ОСОБА_2 адвоката Діхтяренко М. В.підлягає до задоволення, а оскаржуване судове рішення - скасуванню.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Діхтяренко Майї Валентинівнизадовольнити.

Рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 25 січня 2024 року скасувати та ухвалити нове, яким у задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Тальнівської державної нотаріальної контори про визнання недійсним свідоцтв про право на спадщину за законом відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Текст постанови складено 31 липня 2025 року.

Головуючий Л. І. Василенко

Судді: О. В. Карпенко

О. М. Новіков