Справа № 154/1948/25 Головуючий у 1 інстанції: Лященко О. В.
Провадження № 22-ц/802/804/25 Доповідач: Осіпук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Осіпука В. В.,

суддів Матвійчук Л. В., Федонюк С. Ю.,

з участю секретаря судового засідання Губарик К. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин, за апеляційною скаргою представника заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Володимирського міського суду Волинської області від 22 травня 2025 року,

В С Т А Н О В И В :

У травні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеною заявою, в якій просив встановити факт родинних відносин, а саме те, що він є двоюрідним племінником померлого ОСОБА_3 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 ).

Ухвалою Володимирського міського суду Волинської області від 22 травня 2025 року у відкритті провадження у даній справі було відмовлено.

Вважаючи дану ухвалу суду першої інстанції незаконною, представник заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив оскаржувану ухвалу скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність спору про право лише на підставі того, що встановлення факту родинних відносин необхідне заявнику для подальшого прийняття спадщини, оскільки будь-які заперечення інших осіб щодо спадкових прав заявника відсутні.

Відзив на апеляційну скаргу не подавався.

Учасники справи, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились. Представник заявника подав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі.

Колегія суддів, відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України, вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності учасників справи, які належним чином були повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, оскільки їх неявка в судове засідання апеляційної інстанції не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що з тексту поданої ОСОБА_1 заяви вбачається спір про право на спадщину, що відкрилась після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

Проте погодитися з такими висновками суду першої інстанції неможна.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, родинних відносин між фізичними особами.

За ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, наведених у п. 2 Постанови № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть, вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутись в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 7 постанови від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 квітня 2021 року у справі № 205/2102/19-ц за результатами розгляду касаційної скарги було зроблено висновок про те, що відмовляючи у відкритті провадження у справі з підстав того, що із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, суди не зазначили, хто є спадкоємцем у порядку, передбаченому спадковим правом (норми ЦК України), який би оспорював право на прийняття спадщини, тобто не встановили між ким існує спір, оскільки існування спору про право повинно бути реальним, а не гіпотетичним. Аналогічний висновок сформульовано у постанові Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі № 336/709/18-ц.

У постанові від 23 вересня 2020 року у справі № 758/7094/19 Верховний Суд зазначив, що процесуальний закон вимагає встановити наявність спору про право, а не припускати його можливість.

Оскільки суд першої інстанції, відмовляючи у відкритті провадження у даній справі, виходив з того, що існує спір про право, проте, будь-яких обґрунтувань щодо його наявності не навів та не вказав осіб, які прийняли спадщину або мають право на прийняття спадщини, між якими виник спір, то колегія суддів вважає передчасним та необґрунтованим висновок суду першої інстанції про наявність спору про право у цій справі та не вбачає підстав для застосування ч. 4 ст. 315 ЦПК України.

Отже, враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала як така, що постановлена судом без повного з`ясування обставин, що мають значення для справи, та з порушенням норм процесуального права, підлягає скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 374, 379, 382, 384 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу представника заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Володимирського міського суду Волинської області від 22 травня 2025 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку упродовж тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Судді