РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2025 року

м. Рівне

Справа № 559/4795/24

Провадження № 22-ц/4815/703/25

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Гордійчук С.О.,

суддів:Ковальчук Н.М., Шимківа С.С.,

учасники справи:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика»

відповідач: ОСОБА_1

розглянув в порядку письмового спрощеного позовного провадження у м. Рівне апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» адвоката Клименка Т.В. на заочне рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 25 лютого 2025 року, ухвалене в складі судді Макеєва С.В., дата складання повного тексту рішення не вказана, у справі №559/4795/24

в с т а н о в и в :

У грудні 2024 року ТОВ «Бізнес позика» з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позов мотивований тим, що 19.03.2024 між ТзОВ "Бізнес Позика" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №481280-КС-005 та додаткову угоду до договору №1 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію»

Відповідно до п. 1 Договору кредиту, ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 75000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит.

Сторони погодили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 1,14957034 % в день процентів за кожен день користування Кредитом.

Протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом нараховується на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно Графіку платежів.

ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» свої зобов`язання за договором кредиту виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 75000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку позичальника (котрий Позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті), що підтверджується довідкою про видачу коштів (або платіжним дорученням).

Зазначає, що ОСОБА_1 належним чином не виконує свої зобов`язання за укладеним кредитним договором, тому станом на 26.11.2024 у нього утворилась заборгованість по кредитному договору №481280-КС-005, у розмірі 325717,96 грн., що складається з: 75000 грн. - заборгованість за кредитом, 239467,96 грн. - заборгованість за відсотками та 11250,00 грн. - заборгованість по комісії, яку позивач просив стягнути з відповідача, а також сплачений судовий збір у розмірі 3908,62 грн.

Заочним рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 25 лютого 2025 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС-ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» заборгованість за Договором про надання кредиту №481280-КС-005 від 19.03.2024 у розмірі 271500,00 (двісті сімдесят одна тисяча п`ятсот) гривень 00 копійок, з яких: сума прострочених платежів по тілу кредиту - 75 000 грн.; сума прострочених платежів по процентах - 196500,00 грн.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» витрати по сплаті судового збору у розмірі 3244 (три тисячі двісті сорок чотири) гривні 15 копійок.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції в частині відмови у стягненні процентів за користування кредитом та комісії, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповноту з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції безпідставно не стягнув нараховані і несплачені (прострочені) проценти за користування кредитом у загальній сумі 239467,96 грн, а відмовляючи у задоволенні вимог про стягнення комісії за надання кредиту, судом першої інстанції взагалі не наведено жодної аргументації та висновків в оскаржуваному рішенні.

Вказував, що висновки суду першої інстанції в частині відмови у стягненні заборгованості по процентам базуються на хибному ототожненню судом процентів, які нараховуються протягом строку кредитування в якості правомірної плати за користування кредитними коштами, наданими йому позивачем у відповідальності до умов кредитного договору (ст. 1048, 1056-1 ЦК України) та процентів, які нараховуються за порушення грошового зобов`язання, тобто у порядку, коли сума кредиту за кредитним договором не повертається позичальником у визначений ним строк (ч. 2 ст. 625 ЦК України).

Жодних штрафних санкцій, передбачених ст.625 ЦК України позивачем не нараховано. Розрахунок заборгованості наданий позивачем по кредитному договору повністю відповідає умовам договору, а розмір нарахованих процентів відповідає нормам ст. 1048, 1050 та 1056-1 ЦК України .

Наголошував, що комісія за надання кредиту передбачена як умовами кредитного договору, так і Правилами надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика», таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки, які були підписані позивачем, що свідчить про його обізнаність щодо включення комісії за надання кредиту до загальних витрат за споживчим договором та порядком сплати такої комісії.

Посилався на правові висновки Верховного Суду в постанові від 10 вересня 2019 року в справі № 916/2403/18, від 09 листопада 2018 року в справі № 911/3685/17.

Відзив на апеляційну скаргу не поданий.

Рішення суду в частині стягнення заборгованості по тілу кредиту не оскаржується, а тому відповідно до приписів ч. 1 ст. 367 ЦПК України колегією суддів не переглядається.

Відповідно до ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Статтею 352 ЦПК України передбачено, що підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам судове рішення в оскаржуваній частині не відповідає.

Частково відмовляючи у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості по нарахованим процентам за користування кредитом на загальну суму 239467,96 грн., суд першої інстанції виходив з того, що заборгованість відповідача по Договору №481280-КС-005 про надання кредиту від 19 березня 2024 визначена не правильно та суперечить умовам договору.

Проте, з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів апеляційного суду погодитись не може,з таких підстав.

Установлено, що 19.03.2024 між ТзОВ "Бізнес Позика" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №481280-КС-005 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію», що підтверджується пропозицією щодо укладення договору, самим договором, візуальною формою послідовності дій клієнта, анкетою клієнта та правилами надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика».

Згідно з умовами вказаного договору визначено строк, на який надається кредит 24 тижнів (п. 2.3), стандартна процентна ставка за кредитом 2,00000000 % в день, фіксована, знижена процентна ставка: 1,14957034 % в день (п. 2.4). Комісія за надання кредиту 7500,00 грн., загальний розмір наданого кредиту 50 000 грн; термін дії договору - до 03.09.2024 року (п. 2.7), орієнтовна загальна вартість наданого кредиту 129 960,00 грн. (п. 2.8), орієнтовна реальна річна процентна ставка 9151,89% (п. 2.10), денна процентна ставка 0,95 % (п.2.11).

19.03.2024 року між сторонами було укладено додаткову угоду № 1 до договору № №481280-КС-005 про надання кредиту, шляхом обміну електронним повідомленням, підписану у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».

Відповідно до умов додаткової угоди ТОВ «Бізнес позика» надало відповідачу додатково кредит в сумі 25 000,00 грн. Також, вказаною угодою передбачено комісію, пов`язана з наданням додаткового кредиту, в сумі 3750,00 грн.

Пунктом 2.2 додаткового договору передбачено, що після збільшення суми кредиту, відповідно до цієї додаткової угоди, загальна сума отриманого та неповернутого позичальником кредиту складатиме 75000грн.; орієнтовна реальна річна процентна ставка 9148,28 %; орієнтовна загальна вартість наданого кредиту 195024,32 грн.

Вищевказана інформація також передбачена і в паспорті споживчого кредиту.

Згідно п. 3.2 договору протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом нараховується на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно графіку платежів.

Згідно п. 3.2.1 договору у разі, якщо погашення кредиту здійснюється згідно погодженого сторонами графіку платежів, що наведений в п. 3.2.3 та додатку № 1 до договору, чи в разі дострокового повернення суми наданого кредиту, то зобов`язання позичальника по сплаті процентів за користування кредитом розраховуються відповідно до зниженої процентної ставки, що вказана в п. 2.4 договору.

Згідно п. 3.2.2 договору сторони домовились, що у разі, якщо повернення кредиту не здійснюється згідно погодженого графіку платежів, унаслідок чого виникає прострочка по кредиту, та строк цієї прострочки більше семи календарних днів, то умови про нарахування процентів за користування кредитом за зниженою процентною ставкою втрачають чинність і до відносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, яка вказана в п. 2.4 договору. При цьому нарахування платежів за стандартною процентною ставкою починається з восьмого календарного дня, від дня простроченого платежу, передбаченого графіком платежів.

Згідно п. 3.2.3 договору сторони на момент укладення договору встановили графік платежів, припускаючи, що позичальник буде його дотримуватись і застосовуватиметься знижена процентна ставка.

Пунктами 7.4.4, 7.4.5 договору передбачено, що позичальник ознайомлений з договором та Правилами, повністю розуміє всі умови, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань, вважає їх справедливими та погоджується неухильно їх дотримуватись, уклав договір з вільним волевиявленням; до моменту укладення цього договору отримав всю необхідну інформацію про кредитного посередника кредитодавця відповідно до ст. 6 Закону України «Про споживче кредитування».

Згідно інформаційної довідки від 02.12.2024 ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 75 000 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника № НОМЕР_1 .

Однак, відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання за укладеним кредитним договором, тому станом на 26.11.2024 у нього утворилась заборгованість по кредитному договору №481280-КС-005, у розмірі 325717,96 грн., що складається з: 75000 грн. - заборгованість за кредитом, 239467,96 грн. - заборгованість за відсотками та 11250,00 грн. - заборгованість по комісії.

Відповідно до положень ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Частиною 1 ст. 1047 ЦК України визначено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

У статті 3 Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

За змістом частин 3, 4, 6 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Відповідно до частини 12 статті 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Відповідно до положень ст.ст. 1046, 1054 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Такі висновки викладені, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 04 липня 2018 року в справі № 310/11534/13-ц, в постанові Верховного Суду від 15 березня 2023 року по справі № 300/438/18.

При цьому питання щодо повернення кредиту, нарахування і сплати процентів за користування кредитом визначаються умовами кредитного договору.

Убачається, що відповідач не виконував графік погашення заборгованості, що відповідно призвело до збільшення суми нарахованих процентів відносно орієнтовної суми, що зазначена у графіку погашення заборгованості.

Як було зазначено, відповідно до умов договору перший плановий платіж згідно графіку платежів відповідач мав зробити 02.04.2024 у розмірі 16240,00 грн, однак платіж зроблений не був, тому з 03.04.2024 почалось прострочення заборгованості за кредитом, а починаючи з восьмого дня прострочення з 11.04.2024 почалося нарахування процентів за користування кредитом за стандартною процентною ставкою - 2,00000000% в день відповідно до п.3.2.2 Договору.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач взяті на себе зобов`язання з повернення тіла кредиту, сплати процентів не виконував, у зв`язку з чим, йому було нараховано процентів на загальну суму 239467,96 грн., яка складається із суми процентів по зниженій (пільговій) процентній ставці, які нараховувались щоденно з 19.03.2024 по 10.04.2024 року на неповернену суму кредиту та виходячи із розміру фіксованої процентної ставки, визначеної в пункті 1 кредитного договору (2,00000000 % в день) - починаючи з 11.04.2024 року до закінчення терміну дії договору, визначеного згідно пункту 1 кредитного договору (03.09.2024 року), тобто, після 03.09.2024 року нарахування процентів за договором позивачем не здійснювалось, що знайшло своє відображення також і в Розрахунку.

Отже, сума заборгованості по процентам у розмірі 239467,96 грн підтверджена розрахунком заборгованості за договором №481280-КС-005 про надання кредиту від 01 19 березня 2024 року, що повністю відповідає як умовам кредитного договору так і вимогам законодавства України.

Однак, суд першої інстанції необґрунтовано та безпідставно зробив висновок, що стягненню за процентами підлягає лише сума 196500,00 грн, вважаючи, що проценти нараховані позивачем не відповідають умовав Договору.

Апеляційний суд також враховує, що ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» була доповнена частиною п`ятою згідно із Законом № 3498-IX від 22 листопада 2023 року, якою передбачено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.

Закон України від 22 листопада 2023 року №3498-ХІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» набрав чинності 24 грудня 2023 року.

Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.

Частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.

З урахуванням змін до Закону України «Про споживче кредитування», які набрали чинності з 24 грудня 2023 року, відсотки з 25 грудня 2023 року мають нараховуватися в розмірі денної процентної ставки не більше 2,5 %.

За встановлених обставин справи, колегія суддів дійшла висновку щодо наявності підстав для стягнення заборгованості за процентами у заявленому позивачем загальному розмірі 239467,96 грн.

Крім того, апеляційний суд не може погодитись з висновками суду першої інстанції в частині відмови у стягненні заборгованості за комісією в розмірі 11250,00 грн., враховуючи таке.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

За приписами частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право кредитодавця встановлювати у кредитному договорі комісію за надання кредиту.

На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 11 лютого 2021 року № 16 затвердило Правила розрахунку небанківськими фінансовими установами України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит.

Відповідно до пункту 5 Правил кредитодавець надає споживачу детальний перелік складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - за кількістю днів, щомісяця, щокварталу) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та/або супутніх послуг кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб за кожним платіжним періодом за формою, наведеною в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит у додатку 2 до цих Правил.

Кредитодавець має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги кредитодавця залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дають змогу змінювати процентну ставку та/або інші платежі за послуги кредитодавця, уключені до загальних витрат за споживчим кредитом, і такі зміни не можуть бути визначені на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил).

Аналізуючи умови кредитного договору №481280-КС-005 від 19.03.2024 року та Правила надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес позика», апеляційний суд приходить до висновку про правомірність дій позивача щодо встановлення комісії за надання кредиту, оскільки укладеним між позивачем та відповідачем кредитним договором передбачено нарахування комісії за надання кредиту та включено суму нарахувань по комісії до графіку платежів, а Правилами надання споживчих кредитів передбачено, що до загальних витрат за кредитом включаються доходи кредитодавця у вигляді процентів, комісії, інших обов`язкових платежів.

Такий висновок апеляційного суду узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19, який в подальшому підтримувався Верховним Судом, зокрема, в постанові від 24 травня 2024 року в справі № 461/2735/23 (провадження № 61-16948св23).

Враховуючи наведене, рішення суду першої інстанції в частині відмови в позові ухвалене в результаті неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, з невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, що відповідно до вимог ст. 376 ЦПК України є підставами для його скасування в цій частині із прийняттям нової постанови про задоволення позову.

Також, підлягає зміні і рішення суду першої інстанції і в частині вирішення питання про розподіл судових витрат.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес Позика» підлягає стягненню 3908,62 грн. судового збору, сплаченого за подання позовної заяви та 973,25 грн судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» адвоката Клименка Т.В. задовольнити.

Заочне рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 25 лютого 2025 року в частині визначення розміру заборгованості прострочених платежів по процентах, суми платежів за комісією та розподілу судових витрат скасувати.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» заборгованість за договором №481280-КС-005 від 19.03.2024 у розмірі 250717,96 грн, яка складається з суми прострочених платежів по процентах в розмірі 239467,96 грн (двісті тридцять джев`ять тисяч чотириста шістдесят сім грн 96 коп.) та суми прострочених платежів за комісією - 11250,00 грн

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» 3908,62 грн судового збору, сплаченого за подання позовної заяви та 973,25 грн судового збору сплаченого за подання апеляційної скарги.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду лише у випадках, передбачених п. 2 ч. 3ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складений 21 серпня 2025 року.

Головуючий : Гордійчук С.О.

Судді : Ковальчук Н.М.,

Шимків С.С.